донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

06.02.2017 р. справа №905/2687/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4, за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро
на рішення господарського суду Донецької області
від14.12.2016 року (підписано 19.12.20116)
по справі№905/2687/16 (ОСОБА_5)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с. Вовчанка, Марїнський район, Донецька область
простягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 54 655,00 грн.
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року до господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с. Вовчанка, Марїнський район, Донецька область (Відповідач) про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 54 655,00грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.12.2016 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права України, що призвело, на думку скаржника, до прийняття незаконного рішення по справі.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що приписи ст. 130 Статуту залізниць України не поширюються на правовідносини сторін у даній справі, а також на те, що за умови огляду судом оригіналів накладних та актів, копії яких були засвідчені представником позивача ОСОБА_6, ненадання оригіналу довіреності на цього представника також не є підставою до відмови у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, надав пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, про причини неявки судову колегію не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності відповідача, що не скористався своїм правом на участь в судому засіданні.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2016 відповідачем зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці відвантажено на адресу Бурштинська ТЕС ПАТ "ДТЕК Західенерго" (вантажоодержувач) за залізничною накладною № 52803467 у вагоні № 54038047 вантаж вугілля камінне марки г-газовий. Вологість не менше 8%, навалом масою нетто 70000 кг.

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, позивачем проведено перевірку маси вантажу, під час якої було встановлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що був складений акт загальної форми від 21.03.2016.

За результатами контрольної перевірки станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці був складений комерційний акт РА № 013076/76/50 від 21.03.2016, відповідно до якого за результатами контрольного переважування вагону №54038047 у статичному режимі на справних 150-тонних вагонних електронно-тензометричних вагах (держ.повірка 15.01.2016) станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці виявилось, що при переважуванні вага брутто складає 95450кг, тара за документом 23700кг, нетто 71750кг, що більше ваги зазначеної в документі та понад вантажопідйомність вагону на 1750кг. Погрузка вантажу рівномірна вище бортів на 10-20 см, розрівнена катком. Поглиблень немає. Вагон бездверний, розгрузочні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. При повторному переважуванні вагону вага підтвердилась.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічний припис містить ст. 909 Цивільного кодексу України.

Як зазначено в ст. 6 Статуту залізниць України (далі Статут), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1 розділу 4 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених Наказом Міністерства транспорту України 24.11.2000 р. за № 863/5084 (далі Правила №863/5084 від 24.11.2000 р.), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюється вантажовідправником. Маса вантажу згідно зі ст. 37 Статуту та п.5 "Правила приймання вантажів до перевезення", затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. за № 644, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених Наказом Міністерства транспорту України 24.11.2000 р. За № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до ст. 24 Статуту, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Підставою для накладення на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках, передбачених ст. 129 Статуту.

Згідно з п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з ст. 122 Статуту.

У відповідності до ст. ст. 118, 122 Статуту штраф за неправильно зазначену масу вантажу складає пятикратний розмір провізної плати.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобовязана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Позивачем за невірно зазначену у залізничній накладній № 52803467 масу вантажу у вагоні № 54038047 нарахований штраф відповідачу у розмірі 54 655,00 грн.

Відповідно до Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. в редакції від 29.09.2008 р. № 04-5/225, у застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після предявлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитки.

З огляду на вищезазначене судова колегія вважає позовні вимог такими, що підлягають задоволенню.

Судова колегія вважає необґрунтованим висновок місцевого суду щодо відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача суми штрафу за неправильне зазначення відомостей у залізничній накладній, за наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд поклав в основу свого висновку, зокрема, відмову позивача надати оригінали комерційного акту РА № 013076/76/50 від 21.03.2016, накладних №№52803467, 47481692, 47573381, для долучення їх до матеріалів справи, посилаючись при цьому на норми ст. 130 Статуту залізниць України.

При цьому посилання суду першої інстанції на приписи ст. 130 Статуту є помилковими, оскільки з аналізу норм ст. 130 Статуту чітко вбачається, що накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі у випадку несхоронних перевезень, зокрема, у разі: втрати вантажу; недостачі, псування або пошкодження вантажу; прострочення доставки вантажу; втрати багажу чи вантажобагажу, де позивачем виступає відправник, а відповідачем залізниця.

Даний спір вищезазначеним переліком не охоплюється, отже посилання суду на ст. 130 Статуту є безпідставним, надання копій відповідних документів є достатнім для підтвердження обґрунтованості заявлених вимог.

Щодо доводів суду першої інстанції стосовно неналежного засвідчення цих копій через сумніви щодо повноважень представника ОСОБА_6, то за умови надання позивачем в судовому засіданні 14.12.2016 для огляду їх оригіналів, суд не був позбавлений можливості перевірити їх справжність.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 14.12.2016 у справі № 905/2687/16 слід скасувати через порушення норм матеріального права.

По справі № 905/2687/16 слід прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с. Вовчанка, Марїнський район, Донецька область про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 54 655,00грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 14.12.2016 у справі № 905/2687/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с. Вовчанка, Марїнський район, Донецька область про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 54 655,00грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85621, Донецька область, Марїнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна 1-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 54 655,00грн., судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1378,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 515,80 грн.

Зобовязати господарський суд Донецької області видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3