ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

09 лютого 2017 року справа № 912/4409/16

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/4409/16

за позовом: Заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави, в особі Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради, м. Кропивницький

до відповідача: Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії", м. Кропивницький

про стягнення 8 738 982,11 грн

Представники сторін:

від прокуратури - ОСОБА_1, посвідчення № 042586 від 30.03.16, прокурор відділу;

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 19/17-у від 06.01.17;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність № 4 від 03.01.2017,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" заборгованості з орендної плати за договором оренди цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства теплових мереж "Кіровоградтеплоенерго" від 18.10.2004 №157/17 (далі - Договір № 157/17 від 18.10.2004) за період з січня по вересень 2016 року в сумі 8 738 982,11 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду від 30.11.2016 подану позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/4409/16.

Ухвалою від 27.01.2017 розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 09.02.2017.

В судовому засіданні 09.02.2017 прийняли участь уповноважені представники всіх учасників судового процесу.

Відповідачем подано письмове клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/477/17 про визнання про визнання дійсною додаткової угоди № 73/17 від 01.06.2009 до Договору № 157/17 від 18.10.2004 та справи № 912/478/17 про визнання Договору № 157/17 від 18.10.2004 припиненим в частині оренди майна, яке повернуто згідно додаткових угод № 102/17 від 03.04.2006 та № 73/17 від 01.06.2009.

При розгляді клопотання про зупинення провадження у справі та дослідженні обставин, що є підставою для зупинення провадження у даній справі, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Як роз'яснено в п. 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку зазначає: як саме пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншім судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншім судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості з орендної плати за Договором № 157/17 від 18.10.2004. Разом з цим, як слідує з матеріалів справи, до Договору № 157/17 від 18.10.2004 підписувались неодноразово додаткові угоди, у тому числі додаткова угода № 73/17 від 01.06.2009, за умовами якої змінювався склад ЦМК, який надано відповідачеві в оренду, та розмір орендної плати (а.с. 35-38).

В силу приписів ч. 2 ст. 793 Цивільного кодексу України в редакції, яка була чинною на момент укладення договору оренди майна від 18.10.2004, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Як слідує з матеріалів справи, Договір № 157/17 від 18.10.2004 нотаріально не посвідчувався. Разом з цим, як встановлено рішенням господарського суду Кіровоградської області від 15.03.2016 у справі № 912/3009/15 про стягнення заборгованості за вказаним договором, рішенням господарського суду м. Києва від 10.03.2005 у справі № 15/130 визнано дійсним Договір № 157/17 від 18.10.2004.

За вимогами ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно позовної заяви, про яку зазначає відповідач у своєму клопотанні, останній просить визнати дійсною додаткову угоду № 157/17 від 18.10.2004 до Договору № 157/17 від 18.10.2004, на підставі ст. 220 Цивільного кодексу України.

Стаття 220 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином, наведена норма надає можливість визнати за судовим рішенням дійсною нікчемну угоду у разі недотримання вимоги щодо її нотаріального посвідчення.

Як зазначено вище, за умовами додаткової угоди № 157/17 від 18.10.2004 змінювався склад ЦМК, який надано відповідачеві в оренду, та розмір орендної плати. Таким чином справа №912/477/17 про визнання дійсною додаткової угоди є пов'язаною зі справою №912/4409/16 про стягнення заборгованості з орендної плати.

При цьому, господарський суд вважає, що виходячи з положень ст. 220 Цивільного кодексу України, розгляд справи №912/4409/16 не є можливим до розгляду справи №912/477/17, оскільки наведеними нормами передбачена можливість визнання судом нікчемного правочину дійсним за окремим позовом.

У зв'язку з наведеним, господарський суд вважає, що розгляд справи №912/4409/16 підлягає зупиненню до розгляду справи №912/477/17.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду справи про визнання Договору № 157/17 від 18.10.2004 припиненим в частині, то вказане клопотання в даному судовому засіданні не розглядається з причин відсутності на час проведення судового засідання відомостей щодо порушення провадження у відповідній справі.

Керуючись ст. ст. 79, 86 Господарського процесуального кодекс України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 912/4461/16 до вирішення господарським судом Кіровоградської області справи № 912/477/17 .

Ухвала про зупинення провадження у справі може бути оскарження в апеляційному порядку.

Суддя В.В.Тимошевська