ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Справа № 910/4298/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О. - головуючого (доповідач),
Кондратової І.Д.,
Могила С.К.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Першого заступника прокурора Київської області
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 11.10.2016
у справі№ 910/4298/16 Господарського суду міста Києва
за позовомКоцюбинської селищної ради Київської області
до за участюТовариства з обмеженою відповідальністю "Край-Буд", Прокуратури Київської області
про за участю прокурора та представників від позивача: від відповідача:визнання договору недійсним, Хорс К.Б. не з'явились, Габрик О.І.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/4298/16 (суддя Усатенко І.В.) у позові відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що відсутні законодавчо обґрунтовані підстави для визнання спірного договору недійсним.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 910/4298/16 (у складі колегії суддів: Михальської Ю. Б. - головуючого, Отрюха Б. В., Тищенко А. І.) рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/4298/16 залишено без змін.

Постанову мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту існування обставин (відсутність спрямування правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним), з якими закон відповідно до статей 203, 215 Цивільного кодексу України пов'язує можливість визнання недійсним договору.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 910/4298/16, Перший заступник прокурора Київської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 910/4298/16, і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Коцюбинської селищної ради Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-Буд" про визнання недійним договору.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Неявка представника позивача у судове засідання не перешкоджає розгляду касаційної скарги, оскільки явка є необов'язковою.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши прокурора, представника відповідача, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що між Коцюбинською селищною радою (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Край-Буд" (виконавець) 20.12.2012 укладено договір № 195 на розроблення проектної документації по об'єкту будівництва "Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала (№ 38-51, 2-8 з підключенням до існуючої КНС "Шевченко") в смт. Коцюбинське Київської області", за умовами якого виконавець зобов'язався у 2012 році виконати геолого-розвідувальні роботи для розробки проектної документації, проектні роботи, отримання позитивного експертного звіту кошторисної частини робочого проекту в ДП "Укрдержбудексертиза" по об'єкту будівництва "Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала № 38-51, 2-8 в смт. Коцюбинське Київської області", а замовник - зобов'язується прийняти та оплатити попередньо зазначені роботи. Приймання і оцінка виконаних робіт здійснюється відповідно до вимог державних будівельних норм і правил та інших нормативних документів (пункти 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору приймання виконаних робіт проводиться відповідно до актів виконаних робіт.

Відповідно до пунктів 3.1., 5.1. договору загальна вартість робіт становить 52873,06 грн. Строк виконання робіт починається з моменту підписання договору до 31.12.2012.

Відповідно до пункту 10.1 договору договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2012.

У подальшому сторонами внесено зміни до договору № 195 від 20.12.2012.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 31.12.2012 сторонами встановлено строк дії договору до 31.12.2013.

Додатковою угодою № 2 від 31.12.2013 до договору сторонами встановлено строк дії договору до 31.12.2014.

Судами встановлено, що 24.12.2012 сторонами підписано акт № 8 здачі-приймання робіт за договором.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що роботи за договором не виконано, акт здачі-приймання виконаних робіт № 8 від 24.12.2012 складено безпідставно, тому договір має бути визнано судом недійсним як такий, що не був спрямований на реальне настання правових наслідків, які обумовлено ним.

Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтями 215, 216 Цивільного кодексу України передбачено загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У пункті 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору, позивачем має бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторонами в належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Судами встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Судами встановлено, що оспорюваний договір № 195 від 20.12.2012 підписано уповноваженими особами Коцюбинської селищної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-Буд" і скріплено печатками юридичних осіб, тому на момент укладення оспорюваного договору сторонами досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов та передбачено настання цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Умовами оспорюваного договору визначений строк виконання робіт з об'єкта реконструкції: з моменту підписання договору до 31.12.2012. Підрядник зобов'язаний забезпечити виконання робіт у строки, передбачені договором, передати замовнику закінчені роботи за актом прийому робіт та довідки про вартість виконаних робіт, усунути дефекти у разі їх наявності (пункти 5.1., 6.3. договору).

Додатком до договору є графік виконання робіт, за яким термін виконання робіт визначено з моменту підписання до 31.12.2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і у разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Обов'язок щодо прийняття робіт та виявлення недоліків чинним законодавством покладено саме на замовника.

Судами встановлено, що у матеріалах справи міститься акт здачі-приймання робіт № 8 від 24.12.2012 за договором № 195 від 20.12.2012, підписаний представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб, у якому вказується, що проектні роботи задовольняють умови договору, технічні умови, завдання на проектування та в належному порядку оформлено.

Доказів щодо наявності у Коцюбинської селищної ради претензій до виконаних робіт судам не надано.

Судами встановлено, що у матеріалах справи наявні рішення Коцюбинської селищної ради Київської області "Про селищний бюджет смт. Коцюбинське на 2012 рік" (зі змінами) відповідно до яких реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала, 8-38 в смт. Коцюбинське в Київські області віднесено до об'єктів, видатки на які у 2012 році проводяться за рахунок бюджету розвитку.

Наявними у матеріалах справи документами підтверджується факт розроблення Товариством з обмеженою відповідальністю "Край-Буд" проектної документації з об'єкта будівництва "Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала, № 38-51, 2-8 в смт. Коцюбинське в Київській області", що є предметом оспорюваного договору № 195 від 20.12.2012. Судами встановлено, що до матеріалів справи надано кошторис на геолого-розвідувальні роботи для розробки проектно-кошторисної документації по об'єкту будівництва "Реконструкція каналізаційних мереж по вул. Бакала, № 38-51, 2-8 в смт. Коцюбинське в Київській області", робочий проект (П) висновки з інженерно-геологічних вишукувань.

Виконання робіт позивачем за спірним договором підтверджується розпорядженням Коцюбинської селищної ради № 117 та № 118 від 19.11.2012 про затвердження проектно-кошторисної документації на реконструкцію каналізаційних мереж по вул. Бакала, 2-8, 8-38, 38-51 в смт. Коцюбинське в сумі 1620890 грн., технічними умовами № 5 від 17.04.2012 на підключення об'єкта (реконструкція каналізаційного самопливного колектору по вул. Бакала смт. Коцюбинське, технічним завданням на реконструкцію каналізаційного колектору по вул. Бакала смт. Коцюбинське, ордером № 84/12 на розриття ґрунту для прокладки каналізації по вул. Бакала, 2-8 на дільниці № 8-51, експертним звітом № 10-110409-12/П/КД, затвердженим 02.10.2012 директором філії ДП "Укрдержбудекспертиза", щодо розгляду кошторисної документації (позитивний) з реконструкції каналізаційних мереж по вул. Бакала, 8-38 смт. Коцюбинське (стадія проектування - "робоча документація"), декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією державного архітекрутно-будівельного контролю у Київській області 26.12.2012 за № КС2, реєстром кредиторської заборгованості, поданим позивачем на виконання до розпорядника коштів (даний реєстр подано Коцюбинською селищною радою до Управління казначейської служби на оплату в тому числі і за договором № 195 від 20.12.2012). Крім цього, актом встановлення та погодження фактичних робіт від 25.12.2012, підписаного сторонами у справі, встановлено належне виконання ТОВ "Край-Буд" своїх договірних зобов'язань та обов'язок позивача оплатити виконані роботи.

Судами встановлено, що на підтвердження виконання відповідачем робіт за спірним договором у матеріалах справи міститься акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Коцюбинської селищної ради № 22-31/267 від 29.09.2014 та договір між Управлінням житлово-комунального господарства "Біличі" та мешканцями смт. Коцюбинське про надання послуг з водовідведення в каналізаційну мережу по вул. Бакала, 8-38 смт. Коцюбинське.

Виконання відповідачем робіт за договором № 195 від 20.12.2012 підтверджується наданим позивачем до суду апеляційної інстанції актом Державної фінансової інспекції України від 25.07.2016 № 15-21/12 позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Коцюбинської селищної ради Київської області за період з 01.01.2012 по 31.12.2015, у якому містяться відомості про наявність у Коцюбинської селищної ради кредиторської заборгованості перед ТОВ "Край-Буд" за спірним договором.

Стверджуючи про порушення відповідачем черговості виконання робіт за договором, позивач посилався на дати спірного договору, декларації про початок робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Судами встановлено, що дата початку будівництва - 26.11.2012 і дата закінчення будівництва - 18.12.2012 зазначені самим позивачем у пункті 11 декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що не співпадає з датою укладання договору між сторонами у справі, тому не може свідчити про невиконання відповідачем робіт за укладеним з позивачем договором № 195 від 20.12.2012, оскільки відповідач ніяким чином не може впливати на дані, які зазначались самостійно позивачем у поданій декларації. Вказану декларацію подано позивачем до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 24.12.2012 та зареєстровано 26.12.2012, тобто після виконання робіт та після підписання акта приймання - передачі робіт за договором № 195.

Суди дійшли до правильного висновку, що посилання на порушення позивачем порядку проведення будівельних робіт за спірним договором не свідчить про їх невиконання відповідачем у визначені строки, оскільки позивачем прийнято роботи без жодних зауважень.

Наявними у матеріалах справи документами підтверджується факт виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Край-Буд" робіт, що є предметом оспорюваного договору № 195 від 20.12.2012.

Доказів того, що будь-якою іншою організацією виконано вказані роботи судам не надано.

Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що оспорюваний договір укладено з метою виконання робіт, які виконано відповідачем та прийнято позивачем.

Клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи щодо визначення відповідності виконаних будівельних робіт проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, відповідності звітної документації (форми КБ-2в, КБ-3 тощо) з будівництва за порядком складання і наведеними розрахунками вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва та визначення відповідності виконаних робіт щодо розроблення проектної документації (реконструкції) вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва подані позивачем до суду апеляційної інстанції 20.09.2016 та 11.10.2016 правомірно не задоволенні судом апеляційної інстанції, оскільки вирішення зазначених питань не стосується предмета спору у даній справі; встановлення факту належного/неналежного виконання правочину, відповідності виконаних робіт вимогам нормативно-правових документів у галузі будівництва, не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним, тому жодним чином не буде впливати на вирішення даного спору по суті. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку, що оскільки виконавцем виконано свої зобов'язання за договором, а замовником їх прийнято у встановленому законодавством порядку, немає підстав стверджувати про відсутність при укладенні спірного договору спрямування на реальне настання правових наслідків.

При цьому, звернення позивача до Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури із заявою про скоєння злочину службовими особами Коцюбинської селищної ради Київської області шляхом прийняття робіт з реконструкції каналізаційних мереж в смт. Коцюбинське від ТОВ "Край-Буд", ТОВ "Спецбуд" та ПП "Глосар", які фактично не виконувались, не є підставою для визнання недійсним договору.

Місцевий господарський суд, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту існування обставин (відсутність спрямування правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним), з якими закон відповідно до ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України пов'язує можливість визнання недійсним договору.

Щодо заяви про застосування строку позовної давності до вимог Коцюбинської селищної ради Київської області про визнання недійсним договору судами встановлено, що до даних правовідносин не може бути застосовано позовну давність, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 1 статті 257 Цивільного кодексу України передбачено загальну позовну давність, що встановлюється тривалістю у три роки, а оспорюваний договір укладено 20.12.2012, то перебіг строку позовної давності закінчується 20.12.2015.

Позовну заяву про визнання недійсним договору у справі подано до місцевого господарського суду 12.03.2016, тобто після спливу строку позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України слив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тому перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Місцевий господарський суд, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку, що до даних правовідносин не може бути застосовано позовну давність, оскільки позов не підлягає задоволенню з підстав його необґрунтованості, право та охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого він звернувся до суду, не порушено.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 910/4298/16 Господарського суду міста Києва прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими, і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Таким чином постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 910/4298/16 Господарського суду міста Києва підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 910/4298/16 Господарського суду міста Києва залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 910/4298/16 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж.О.
Судді:Кондратова І.Д.
Могил С.К.