ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. Справа № 926/4415/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до приватного підприємства "НадПредТеплосервіс" м.Заставна

про стягнення заборгованості в сумі 7079,09 грн.

Суддя С.М. Гушилик

За участю представників:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ 02.12.2016 року звернулося з позовом до приватного підприємства "НадПредТеплосервіс" м. Заставна про стягнення заборгованості в сумі 7079,09 грн., з яких сума пені складає 4884,07, сума 3% річних складає 319,60 грн. та сума інфляційних 1875,43 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22.12.2014 року між сторонами був укладений договір №3266/15-ТЕ-38 на купівлю - продаж природного газу. Відповідно до умов договору продавець передав у власність покупця природний газ на загальну суму 96062,15 грн., що підтверджено актами прийому-передачі природного газу, підписаних між відповідачем та позивачем. Відповідно до умов договору оплата за газ здійснюється відповідачем шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, остаточний розрахунок здійснюється до 14 числа місяця наступного за місяцем поставки газу. Відповідач в порушення умов договору оплату за газ провів несвоєчасно, що стало підставою для нарахування пені в сумі 4884,07 грн., 3% річних в сумі 319,60 грн. та інфляційних в сумі 1875,43 грн.

08.12.2016 року позовні матеріали були зареєстровані в канцелярії господарського суду Чернівецької області.

Ухвалою суду від 08.12.2016 року порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 21.12.2016 року.

В своєму відзиві на позов відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що у відповідності до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 року на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, враховуючи, що ним заборгованість за договором за отриманий природний газ погашена 08.04.2016 року, що підтверджено платіжним дорученням № 68, тобто до набрання чинності Законом, позовні вимоги позивача є безпідставними.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.12.2016 року за усним клопотання сторін оголошено перерву до 31.01.2017 року.

Ухвалою суду від 31.01.2017 року відкладено розгляд справи на 08.02.2017 року в звязку з незявленням представника позивача.

03.02.2017 року представник відповідача подав клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі.

У судовому засіданні, яке відбулося 08.02.2017 року, представник позивача не зявився, причини незявлення суду не повідомив, доводи відповідача викладені у письмовому відзиві на позов не спростував.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.12.2014 року між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець), в особі директора Департаменту реалізації газу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 29.05.2015 року №14-161, і приватним підприємством "НадПредТеплосервіс" (покупець), в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 3266/15-ТЕ-38 (далі договір).

Відповідно до п.1.1. договору продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2015 році природній газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (далі газ).

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (п.1.2 договору).

Згідно п. 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ в обсязі до 52 тис. куб.м.

У відповідності до п.5.2 договору ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 1091 грн., крім того ПДВ 20%- 218,20 грн., всього з ПДВ 0 1309,20 грн.

У подальшому до названого договору було укладено низку додаткових угод про зміну ціни газу і тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами, а також окремих пунктів основного договору, в тому числі: № 1 від 31.03.2015р., № 2 від 27.07.2015р., № 3 від 30.07.2015р., № 4 від 21.10.2015р.,№ 5 від 30.11.2015р.

Додатковими угодами № 1 від 31.03.2015р., № 2 від 27.07.2015р., № 4 від 21.10.2015р. до договору купівлі-продажу природного газу дію Договору №3266/15-ТЕ-38 від 22.12.2014 було внесено зміни в пункт 5.2 договору, а саме змінено ціну газу, за останньою угодою ціна газу становила: до сплати за 1000 куб.м. природного газу 2495,25 грн., крім того ПДВ 20%- 499,05 грн., всього з ПДВ 0 2994,30 грн.

Додатковою угодою № 3 від 30.07.2015 року доповнено п.6.3 договору, а саме: за наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця будуть зараховані, як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Додатковою угодою №5 від 30.11.2015 року внесено зміни в пункт 12 договору, а саме: адреса та реквізити позивача.

Приймання-передача газу оформлюється актом приймання-передачі газу. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.п. 3.3., 3.4. договору).

Відповідно до п. 5.5 договору, загальна сума вартості природного газу складається із сум вартості місячних поставок газу.

Згідно з п.6.1. договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У разі невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором (п.7.1. договору).

У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем п.6.1. договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 7.2 договору).

Враховуючи пункту 11 договору, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печаткам сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Відповідно до актів приймання-передачі газу, в період з січня по квітень 2015 року включно та в березні 2016 року позивач передав відповідачеві у власність, а останній прийняв 47,147 тис. куб. м природного газу на загальну вартість 96062,15 грн., у тому числі:

1) 10,762 тис. куб. м на суму 14089,62 грн. у січні 2015 року (акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2015 року);

2) 9,975 тис. куб. м на суму 13059,27 грн. у лютому 2015 року (акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2015 року);

3) 6,033 тис. куб. м на суму 7898,40 грн. у березні 2015 року (акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2015 року);

4) 1,687 тис. куб. м на суму 5051,39 грн. у квітні 2015 року (акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2015 року);

5) 18,690 тис. куб. м на суму 55963,47 грн. у березні 2016 року (акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2016 року);

Згідно даних позивача, відповідач оплату поставленого в 2015 році природного газу проводив несвоєчасно, так оплати були проведені 19.03.2015р. на суму 14089,62 грн. і суму 13059,27 грн., 30.04.2015р. на суму 7898,40 грн., 12.06.2015р. на суму 5051,39 грн., 11.03.2016р. на суму 55963,47 грн., зазначені оплати підтверджені відповідачем у судовому засіданні.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема, правочин.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вичинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У відповідності до статті 599 ЦК України, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Судом з достовірністю встановлено, що відповідач несвоєчасно виконував грошові зобов'язання по оплаті за поставлений йому природній газ, переданий йому в 2015 році, допускав прострочення оплати впродовж періодів, відображених у складених позивачем документі під назвою "Операции по предприятию "НадПредтеплосервис ПП" с 01-01-2015 по 30-06-2016" та "Розрахунку штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних нарахувань за Договором з ПП "НадПред Теплосервіс" № 3267/15-БО-38-38 від 22.12.2014 р. станом на дату остаточного розрахунку".

Також установлено, що остаточні розрахунки за переданий йому газ відповідач здійснив 11.03.2016 року і на даний час не має заборгованості перед позивачем по оплаті безпосередньо за газ за договором купівлі-продажу природного газу. Згідно з ч.2 п.1 ст.199 ГК України до відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків. Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно з ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Частинами 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що: штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Частиною 6 ст. 232 ГК України обумовлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Таким чином, оскільки сума основного боргу в розмірі 96062,15 грн. сплачена відповідачем з порушення умов договору, позивач керуючись п.7.2 договору та ст.625 Цивільного кодексу України нарахував відповідачу пеню в сумі 4884,07 грн., інфляційні нарахування в сумі 1875,43 грн. та 3% річних в сумі 319,60 грн.

Виходячи зі змісту ст. 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносі" від 03.11.2016 року за №1730-VIII (далі Закон), що набув чинності 30.11.2016 року (перше офіційне опублікування в газеті "Голос України" за 29.11.2016 року № 227), його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (спожитий природний газ, електричну енергію) незалежно від форми власності підприємства.

Частиною 3 ст. 7 даного Закону визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

У відповідності до п.п.2.1, 2.2 Статуту приватного підприємства "НадПредТеплосервіс", державну реєстрацію якого проведено 03.06.2011 року, номер запису НОМЕР_1 0000626, видами його діяльності, серед іншого, є надання послуг населенню та підприємствам з тепло-, водо-, газопостачання на підставі договору.

Свою діяльність з теплопостачання у спірний період відповідач здійснював на підставі ліцензій на виробництво, постачання та транспортування теплової енергії серії АВ №№ 345817, 345818, 345819, а в даний час на підставі аналогічних ліцензій від 19.09.2016 року та від 20.09.2016 року.

Відповідно до договору послуги здійснювалися виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (п.1.2 договору).

У свою чергу заборгованість погашена ПП "НадПредТеплосервіс" у повному обсязі 11.03.2016 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Судом встановлено, що на момент звернення до суду з даним позовом (02.12.2016р. дата на штемпелі відділення поштового звязку на конверті, в якому було направлено позовну заяву з додатками на адресу суду) у позивача були відсутні правові підстави для нарахування та стягнення 4884,07 грн. пені, 319,60 грн. 3% річних та 1875,43 грн. інфляційних втрат унаслідок неналежного виконання відповідачем грошових зобовязань за Договором купівлі-продажу природного газу, оскільки, виходячи зі змісту ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", на погашену до 30.11.2016 року заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з 30.11.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звертався до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з питанням щодо участі у процедурі врегулювання заборгованості та отримав відповідь Міністерства від 13.12.2016 року №59, в якій, зокрема, вказано, що ч.3 ст.7 Закону № 1730-VІІІ визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, судом встановлено, що позивач не мав права на нарахування пені, 3% річних та інфляційних на погашену відповідачем заборгованість за переданий природний газ, відтак, відсутні підстави для судового захисту його права.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. У відповідності до ст. 49 ГПК України у звязку з відмовою в задоволенні позову витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 08.02.2017 року.

Суддя С.М. Гушилик