РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017Справа №910/24128/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВіДі-СТРАХУВАННЯ» до приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про здійснення страхового відшкодування у розмірі 41 903, 20 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Крюк Ю.А. (довіреність № 03/01-17_К від 03.01.2017);

від відповідача - Мезецький М.С. (довіреність № 1 від 30.12.2016);

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВіДі-СТРАХУВАННЯ» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (далі по тексту - відповідач) про здійснення страхового відшкодування у розмірі 41 903, 20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/24128/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 24.01.2017.

16.01.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АІ/4758127

20.01.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 24.01.2017 з'явився, надав пояснення по суті спору та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 24.05.2017 з'явився, надав пояснення по суті заявлених позовних вимог та зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги в розмірі 40 500, 00 грн, а також подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що грошові кошти у розмірі 403, 20 грн є вартістю проведеної страхувальником позивача дефектовки пошкодженого транспортного засобу, а тому, на думку відповідача, вказані грошові кошти не підлягають стягненню з відповідача, оскільки такі правовідносини регулюються лише між позивачем та страхувальником. Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що про ДТП останньому стало відомо лише з позовної заяви.

У судовому засіданні 24.01.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представників сторін, судом встановлено таке.

11.12.2014 між товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВіДі-СТРАХУВАННЯ» (далі по тексту - страховик, позивач) та громадянином ОСОБА_3 (далі по тексту - страхувальник) був укладений договір добровільного комбінованого страхування наземного транспорту № CLAU № 4543 (далі по тексту - договір) відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом, зазначеним в СЧД договору, а також відшкодуванням страхувальником заподіяної ним особі або її майну, яка виникла внаслідок настання зазначеним у договорі забезпеченим транспортним засобом (п. 2 договору).

Строк дії договору становить з 12.12.2014 до 11.12.2015.

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 3 договору).

20.10.2015 на 16-му км. Автодороги Брест-Литовське шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу TOYOTA CAMRY, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу MERSEDES BENZ ATEGO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5.

Постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2016 у справі № 205/3176/16-п за фактом ДТП, яка відбулася 20.10.2015, було закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Застосування п. 7 ст. 247 КУпАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Натомість, у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 02.07.2013 у справі № 922/581/13-г, від 03.12.2013 у справі № 910/145/2013, від 12.05.2016 у справі № 910/71/16.

Суд бере до уваги зазначену постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2016 у справі № 205/3176/16-п, в якості належного та допустимого доказу наявності вини водія автомобіля MERSEDES BENZ ATEGO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_5.

Відповідно до п. 9.6.3. договору якщо згідно зі звітом про оцінку ТЗ вартість відновлювального ремонту ТЗ дорівнює або більше 75 % від дійсної вартості ТЗ (ДО) на момент укладення договору, вважається, що настала конструктивна загибель ТЗ.

Відповідно до ремонтної калькуляції від 16.03.2016 № 954 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 465 481, 79 грн, в той час як дійсна вартість ТЗ на момент укладення договору становить 250 000, 00 грн.

Таким чином, через конструктивну загибель внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

30.03.2016 позивачем був складений страховий акт № КР-010965, на підставі якого на рахунок ОСОБА_3 (вигодонабувач за договором) було перераховано 41 903, 20 грн, що підтверджується відомістю підтверджених переказів від 01.04.2016 № 18989, з яких 41 500, 00 грн - відшкодування шкоди з урахуванням франшизи, вартості залишків, попередніх виплат, 403, 20 грн - витрати страхувальника за слюсарні роботи з дефектовки ТЗ, 700, 00 грн - витрати страховика щодо оплати експертизи. Належним чином засвідчені копії вказаних документів містяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником у повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 41 903, 20 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини ОСОБА_5 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2016.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MERSEDES BENZ ATEGO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/4758127, строк дії з 18.11.2014 по 17.11.2015, страхувальник ОСОБА_6).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Щодо відзиву відповідача суд зазначає таке.

Позивачем на адресу відповідача позивачем була направлена заява від 30.10.2016 № 15/04/8.04/302-16 з вимогою про виплату страхового відшкодування у розмірі 41 903, 20 грн, однак остання була залишена відповідачем без розгляду. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Щодо позиції відповідача, що грошові кошти в розмірі 403, 20 грн не підлягають стягненню з останнього, оскільки такі правовідносини регулюються лише між позивачем та страхувальником, суд зазначає, що згідно акту виконаних робіт від 11.03.2016 № ВДИСА-018927 вартість слюсарних робіт з дефектовки авто становить 403, 20 грн та є роботами, спрямованими на встановлення пошкоджень транспортного засобу, а тому витрати, пов'язані з такими діями підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Відповідно до ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АІ/4758127, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн та франшизу 1 000, 00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 40 903, 20 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про відшкодування шкоди в розмірі 41 903, 20 грн підлягає задоволенню в частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВіДі-СТРАХУВАННЯ» задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ідентифікаційний номер 22945712, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВіДі-СТРАХУВАННЯ» (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева, 56, ідентифікаційний номер 35429675, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) суму страхового відшкодування в розмірі 40 903 (сорок тисяч дев'ятсот три) гривні 20 копійок, а також судовий збір в сумі 1 345 (одна тисяча триста сорок п'ять) гривень 07 копійок.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 09 лютого 2017 року.

Суддя Я.А. Карабань