ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"23" січня 2017 р. Справа № 911/2317/13

Суддя Конюх О.В., розглянувши скаргу від 01.12.2016 № 01-2/12 товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Камянка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях № 39632256 та № 39630424 щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 по справі № 911/2317/13

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніко-Тайс", м. Київ,

до відповідачів: 1) товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп",

с. Мархалівка Васильківського району,

2) приватного підприємства "Агрофірма Маяк", с. Старий Яричів Камянка-Бузький район Львівської області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента-Агро", м. Київ,

2) фізичної особи підприємця ОСОБА_1,

смт. Саврань Одеської області,

про стягнення 28 381,51 грн.

за участю представників:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, довіреність від 02.06.2014;

від відповідача 2 (боржника): не зявився;

від відділу ДВС: не зявився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

рішенням господарського суду Київської області від 06.08.2013 у справі №911/2317/13 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" до товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та приватного підприємства "Агрофірма Маяк" задоволено частково; 1) стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та приватного підприємства "Агрофірма Маяк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніко-Тайс" 2 771,44 грн. трьох процентів річних, 1 549,20 грн. судового збору, 2 301,01 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 2) стягнуто з приватного підприємства "Агрофірма Маяк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніко-Тайс" 6 107,98 грн. інфляційних втрат та 16 238,29 грн. пені.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 06.08.2013 у справі №911/2317/13, яке набрало законної сили 18.08.2013р., господарським судом Київської області видано накази від 19.08.2013р. №911/2317/13 про примусове виконання рішення.

01.12.2016р. стягувач ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернувся до господарського суду Київської області зі скаргою від 01.12.2016 №01-2/12 на бездіяльність Камянка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області 19.08.2013 по справі № 911/2317/13, у якій просить:

- прийняти скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Камянка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях № 39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19 серпня 2013р. по справі № 911/2317/13 до розгляду;

- задовольнити скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Камянка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях № 39632256 та №39630424 щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 19 серпня 2013р. по справі № 911/2317/13;

- визнати бездіяльність Камянка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 19 серпня 2013р. по справі № 911/2317/13 незаконною та протиправною.

Скаргу обґрунтовано тим, що Камянка-Бузьким РВДВС ГТУЮ у Львівській області не вчиняється необхідних дій, визначених Законом України "Про виконавче провадження" спрямованих на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 06.08.2013р. у справі №911/2317/13. Крім того скаржник твердить, що неодноразово звертався до державного виконавця з клопотаннями про вчинення виконавчих дій, в яких просив виконати ряд заходів по виявленню майна та інших активів боржника, які державним виконавцем були залишені без уваги.

Відповідно до частин першої, другої ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів. Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в інформаційному листі Верховного Суду України від 08.11.2005 №3.2.-2005, виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невідємною частиною судового процесу. Розгляд господарським судом скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби є однією із форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов. Виходячи з цього, зазначені скарги щодо виконання рішень господарських судів підлягають розгляду господарським судом, який розглянув справу у першій інстанції в порядку, встановленому ГПК України.

Якщо у відповідній скарзі йдеться про оскарження дій (бездіяльності) органу Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, то вона підлягає розглядові господарським судом у тій частині, яка стосується виконання рішення (ухвали, постанови) господарського суду, але не загального суду чи іншого органу, який видав виконавчий документ, а в іншій частині господарський суд відмовляє в прийнятті скарги на підставі п.1 ч.1 ст. 62 і ст.121-2 ГПК.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Відповідно до розяснень та рекомендацій Вищого господарського суду України, викладених в пункті 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", якщо обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.12.2016 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Камянка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 №911/2317/13 прийнято до розгляду та призначено розгляд скарги в засіданні господарського суду Київської області на 10.01.2017.

Ухвалою суду від 10.01.2017 розгляд справи відкладено на 23.01.2017.

10.01.2017 від Кам?янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області до господарського суду Київської області надійшли заперечення на скаргу №09-26/16 від 04.01.2017 з копією матеріалів виконавчого провадження, в яких орган ДВС просить суд відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в задоволенні вимог, зазначених в скарзі в повному обсязі у зв'язку з їх безпідставністю, та просить розгляд скарги проводити без участі представника органу ДВС.

19.01.2017 від ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" надійшов супровідний лист від №19-4/01 від 19.01.2017 з роздруківкою із офіційного сайту Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень із інформацією про перелік вчинених ВДВС Кам?янка-Бузького РУЮ Львівської області виконавчих дій у виконавчому провадженні №49892253 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 11.12.2015 по справі №911/4239/15.

23.01.2017 від Кам?янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення від 19.01.2017 №09-26/57.

В судове засідання 23.01.2017 з'явився представник скаржника, в усних поясненнях наданих суду підтримав вимоги, викладені в скарзі №01-2/12 від 01.12.2016. Крім того, звернув увагу суду на те, що всупереч вимогам ч.1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", після об'єднання у зведене виконавче провадження, державним виконавцем не винесено постанову про накладення арешту у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

В судове засідання 23.01.2017 представники відповідача (боржника) та органу ДВС не з'явились, про причини незявлення суд належним чином не повідомили. Відповідно до частини другої ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби не є перешкодою для розгляду скарги.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" господарський суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Кам?янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області під час виконання рішення у справі №911/2317/13, подані документи та матеріали, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги і вирішення її по суті, господарський суд встановив наступне.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно частини пятої ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ІV від 21.04.1999 (далі - Закон України про виконавче провадження", Закон) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 1 Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із частиною 2 ст. 2 Закону примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №39632256 боржник ПП "Агрофірма Маяк" являється власником:

ь Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №133828419 сформованої 09.02.2016 ПП "Агрофірма Маяк" є власником:

- телятника №9, за адресою Київська область, Переяслав-Хмельницький, с. Веселе, вул. Миру, буд.80;

ь Згідно відповіді наданої Державною інспекцією сільського господарства в Львівській області від 28.03.2016 №626/4-14-6, згідно якої за боржником ПП "АФ Маяк" зареєстровано наступні транспортні засоби: бульдозер, трактор колісний, напівпричіп, причіп, навантажувач та ін.

Державна інспекція сільського господарства в Львівській області надала відповідь на запит від 27.01.2016 №187/4-14-14, в якій наведено перелік транспортних засобів, що належать боржнику.

ь Згідно Інформаційної довідки від 02.06.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №60455298, з якою вбачається, що за ПП "Агрофірма Маяк" являється власником:

кошари, яка знаходиться за адресою Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, с. Оленівка, вул. Індустріальна, буд.22;

склад, яка знаходиться за адресою Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, с. Оленівка, вул. Індустріальна, буд.12/3;

мастерська, яка знаходиться за адресою Автономна Республіка Крим, Чорноморський район, с. Оленівка, вул. Індустріальна, буд.15;

ь Згідно Інформаційної довідки від 24.05.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №59788593, з якої вбачається, що боржник являється власником:

- будинок з 4 квартир, загальною площею 159,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, Кам?янка-Бузький район, смт. Новий Яричів, вул. Січових Стрільці, будинок, 6,

- будинок з 4 квартир, загальною площею 187,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, Кам?янка-Бузький район, смт. Новий Яричів, вул. Лісна, будинок 39.

ь Згідно відповіді ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" від 14.06.2016 №447/11-11, до якої долучено інформаційну довідку з Єдиного державного реєстру тварин, з якої вбачається, що за ПП "Агрофірма Маяк" зареєстровано ВРХ.

20.09.2016 від ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України надійшла відповідь від 16.09.2016 №665/11-11, в якій повідомляється, що Львівська філія ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" є відокремленим структурним підрозділом ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" , у своїй діяльності керується Положенням про філію, а керівник діє на підставі довіреності, відтак не має повноважень надавати інформацію, що зазначена у запиті органу ДВС . Однак, долучила інформаційну довідку з Єдиного державного реєстру тварин про реєстрацію господарства від 13.09.2016, з якої вбачається, що за ПП "Агрофірма Маяк" 21.01.2005 зареєстровано ВРХ для розведення та утримання.

Відповідно до пунктів 6 та 7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 (набрав чинності з 05.10.2016), рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Враховуючи, що оспорюване виконавче провадження розпочате 04.09.2013, а Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 набрав чинності з 05.10.2016, суд, розглядаючи скаргу, керується положеннями чинної на момент спірних відносин редакції Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999.

За змістом ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з пунктом 2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ч.1, 8 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Дослідивши копію матеріалів зведеного виконавчого провадження щодо боржника ПП "Агрофірма Маяк", суд прийшов до висновку, що державним виконавцем велася значна переписка з різними державними та іншими підприємствами та організаціями для встановлення дійсного майнового стану боржника та виявлення майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Результатом такої переписки є виявлення ВРХ та обєктів нерухомості, які належать боржнику. Однак жодних дій в порядку Закону України "Про виконавче провадження", спрямованих на реальне виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на належне боржнику нерухоме майно державним виконавцем не вчинено.

Зазначене свідчить про порушення Кам?янка-Бузьким РВДВС ГТУЮ у Львівській області принципів неупередженості, своєчасності та повноти проведення виконавчих дій, встановлених ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" У разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Однак, державним виконавцем Кам?янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області не було винесено постанову про накладення арешту у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Суд констатує, що через невиконання відділом ДВС усіх приписів Закону України "Про виконавче провадження", на сьогоднішній день накаиз господарського суду від 06.08.2013, про примусове виконання рішення у справі № №911/2317/13 залишаються невиконаними, стягувачем ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" не отримано присуджених судом коштів.

Конституційний Суд України в мотивувальній частині рішення від 26.06.2013р. № 5-рп/2013 зазначив, що виконання рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

При цьому Конституційний Суд України зазначає, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно рекомендацій Вищого господарського суду України, викладені в пункті 9.13 постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що рішення господарського суду Київської області від 06.08.2013р. у справі №911/2317/13 до цього часу не виконано, суд вважає, що має місце неправомірна бездіяльність Кам?янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області, допущена у ході примусового виконання вказаного рішення господарського суду, а тому скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Скаргу від 01.12.2016 № 01-2/12 товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність Кам?янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо виконання рішення від 06.08.2013р. у справі №911/2317/13 та видані на його виконання накази від 06.08.2013р.

Копію ухвали господарського суду надіслати стягувачу, боржнику та Кам?янка-Бузькому районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до пункту 21 частини першої ст. 106 ГПК України.

Суддя О.В. Конюх