ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Справа № 17/297

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючогоЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А., Плюшка І.А.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 (головуючий суддя Сулім В.В., судді Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.)
у справі№ 17/297 Господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Родовід Банк"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Домані Груп",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1. Закрите акціонерне товариство "Завод марочних вин та коньяків "Коктебель", 2. Компанія "Союз Віктан Груп ЛТД" ,
пророзірвання додаткових угод до кредитних договорів та визнання за позивачем права застави
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Союз-Віктан" ЛТД
до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"
провизнання кредитних договорів виконаними належним чином та визнання зобов'язань за ними припиненими,

за участю представників (за первісним позовом):
позивачаПрисяжнюк А.Ю.,
відповідачане з'явились,
відповідача-2не з'явились,
третьої особи-1не з'явились,
третьої особи-2не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 у справі №17/297 відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2013 у справі № 17/297, вказане рішення залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги відмовлено, у прийнятті апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 у справі № 17/297 відмовлено, апеляційну скаргу разом з доданими до неї документами повернуто без розгляду на підставі ст.ст. 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97, ст.ст. 98, 106 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з вказаною ухвалою про повернення апеляційної скарги без розгляду, позивач (за первісним позовом) звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного господарського суду скасувати, а справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вимоги касаційної скарги мотивовані тим, що апеляційним судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для прийняття апеляційної скарги до розгляду, а також порушено норми процесуального права, зокрема ст. 96 ГПК України.

На думку скаржника, причини пропущення ним строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 16.08.2016 (за результатами розгляду заяви ПАТ "Родовід Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду) були поважними, оскільки ПАТ "Родовід Банк" 25.02.2016 віднесено до категорії неплатоспроможних та введено тимчасову адміністрацію, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проводилась інвентаризація майна, рахунків та справ банку, підготовка та затвердження кошторису витрат Фондом, зокрема для оплати поштових відправлень, сплати судового збору за подання скарг, що і стало причинами пропуску строку на оскарження. У зв'язку з викладеним та значним скороченням штату працівників, перерозподілом справ між працівниками заявником було пропущено строк на подання апеляційної скарги, про що викладено в клопотанні про відновлення процесуального строку.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги, проте в судове засідання представники відповідачів та третіх осіб (за первісним позовом) не з'явились. Зважаючи на те, що явку представників сторін не було визнано обов'язковою, а також на достатність матеріалів справи для прийняття рішення, колегія суддів, беручи до уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України строки розгляду касаційних скарг, дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутності вказаних представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 у даній справі скаржник звернувся 08.09.2016 з пропуском п'ятиденного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 відхилено клопотання Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про відновлення пропущеного строку апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 у справі 17/297, апеляційну скаргу повернуто без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Подану вдруге апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" повернуто ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у даній справі без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, повторно відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки законодавством не передбачено права повторного звернення з апеляційною скаргою у випадку відмови у відновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

07.11.2016 Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" втретє звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Заявник оскаржив ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.08.2016, клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження якої відхилено ще ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 у даній справі.

За змістом положень ст. 91 ГПК України сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Однак наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 4 ст. 97 ГПК України визначено перелік обставин, після усунення яких, касаційна скарга може бути подана повторно. Проте нормами наведеної статті не передбачено права повторного звернення з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду у випадку відмови в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги та визначено, що у випадку відмови у відновленні такого строку апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 24.10.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України", якщо апеляційну скаргу подано повторно після повернення первісної апеляційної скарги на підставі пункту 4 частини першої статті 97 ГПК України, якщо клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги було відхилено, то відповідні обставини виключають перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом. У таких випадках останній повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу: щодо апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції - з посиланням на статті 97, 98 ГПК України, а щодо апеляційних скарг на ухвали суду - на статті 91, 98 і 106 ГПК.

Як роз'яснено у 5-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", на сторони, частиною третьою статті 22 ГПК, покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Таким чином, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу. Якщо таке зловживання виявляється у повторному (два і більше разів) поданні апеляційних або касаційних скарг на судові рішення, які вже переглянуто відповідно в апеляційному або в касаційному порядку, то:

- суд першої інстанції своєю ухвалою повертає повторно (і більше разів) подану одним і тим же учасником судового процесу апеляційну скаргу на одне й те саме судове рішення місцевого господарського суду, яке вже перевірено в апеляційному порядку, або повернуту на підставі пункту 4 частини першої статті 97 ГПК України у разі коли клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги було відхилено.

За таких обставин апеляційним судом правомірно повернуто апеляційну скаргу без розгляду та не розглядалось по суті клопотання заявника про поновлення процесуального строку на оскарження на наявність підстав для його задоволення, оскільки відповідне клопотання було розглянуто апеляційним судом при зверненні з апеляційною скаргою вперше, - в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 надано оцінку викладеним у клопотанні обставинам та винесено відповідне процесуальне рішення про відмову у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на оскарження, що виключає перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 в апеляційному порядку за апеляційною скаргою позивача.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення або таке клопотання відхилено.

Зважаючи на те, що апеляційним судом ухвалою від 19.09.2016 по суті відхилено клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.08.2016, апеляційну скаргу правомірно не прийнято апеляційним судом розгляду з посиланням на ч. 4 ст. 63, ст.ст. 91, 97, 106 ГПК України.

Доводи скаржника щодо неправомірно обмеження апеляційним судом доступу позивача до правосуддя не знайшли підтвердження, з огляду на що такі доводи відхиляються судом касаційної інстанції як безпідставні.

Таким чином, апеляційний господарський суд, правильно застосувавши норми процесуального права, дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги без розгляду.

Згідно зі ст. 111-13 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

На думку колегії суддів, висновок апеляційного суду про наявність фактичних та правових підстав для повернення позовної заяви без розгляду є законним, обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-13 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 17/297 - без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
СуддіО.А. Кролевець
І.А. Плюшко