ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 р. Справа № 911/3816/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції у м. Києві, вул. Набережно-Лугова, 4, м. Київ, 04071,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія", вул. Тичини, 1, офіс 405, м. Івано-Франківськ, 76018,

про стягнення шкоди в сумі 447 598,00 грн.

за участю:

від відповідача: 1) ОСОБА_1 - представник, (довіреність № 2209/К01-21.2 від 26.10.2016 року; паспорт серія СО № 604684 від 16.03.2001 року)

2) ОСОБА_2 - представник, (довіреність № 1967/К01-21.2 від 06.10.2016 року; паспорт серія АВ № 554619 від 27.10.2003 року)

від позивача представники не з'явилися

встановив: Державна екологічна інспекція у м. Києві (далі - позивач) звернулась до господарського суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія" (далі-відповідач) про стягнення шкоди в сумі 447 598,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства позивачем встановлено , що відповідач внаслідок проведення робіт по "Реконструкції КПЛ 110 кВ ПС "Октябирська"-ПУ 31-ПС "Мотоциклетна" №1, 2" вздовж вул. Стеценка, від вул. Щусєва до вул. Саратівської, на території об"єкту природно-заповідного фонду України парку-пам"ятки садово-паркового мистецтва "Сирецький гай", що у Шевченківському районі м. Києва, пошкоджено до ступеня не припинення росту та знесено зелені насадження без дозвільних документів, що є порушенням ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 5 Закону України "Про рослинний світ", ст.21 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", п.4 "Порядку утримання зелених насаджень у населених пунктах України". Вказаними діями заподіяно шкоду зеленим насадженням міста у сумі 447 598 грн. 00 коп.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№582/17 від 13.01.17). Свої заперечення обгрунтовує тим, що він не є і не може бути відповідальною особою за порушення природоохоронного законодавства, яке є предметом даного позову, оскільки виконує свої зобов"язання за договором №197/07-15 про виконання робіт з реконструкції КПЛ 110 кВ ПС "Октябирська"-ПУ 31-ПС "Мотоциклетна" №1, 2" з поставкою обладнання. від 25.03.15 року.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про місце і час судового засідання ухвалою суду про відкладення розгляд справи від 17.01.17 був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою на вказаному процесуальному документі, вимоги ухвали суду щодо надання витребуваних доказів суду не надав, причини неприбуття суду не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляд справи до суду не подав.

Частиною 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов"язок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальним правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників відповідача, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

25 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" в особі директора СВП "Київські електричні мережі" ПАТ "Київобленерго" ОСОБА_3 (за договором - Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будіведельна компанія" (за договором - підрядник) укладено договір №197/07-15 про виконання робіт з реконструкції КПЛ 110 кВ ПС "Октябирська"- ПУ 31-ПС "Мотоциклетна" №1, 2" з поставкою обладнання.

Відповідно до п.1.1 договору, підрядник зобов"язався у 2015-2016 роках за завданням замовника виконати на свій ризик своїми силами роботи зазначені в п.1.2 договору (далі - роботи), поставити обладнання, а замовник прийняти і оплатити виконані роботи та поставлене обладнання.

Згідно з пунктом 1.2 договору, найменування робіт: реконструкції КПЛ 110 кВ ПС "Октябирська"-ПУ 31-ПС "Мотоциклетна" №1, 2" з поставкою обладнання.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що місце виконання робіт та поставки обладнання: м. Київ, Шевченківський район, вул. Стеценка, вул. Щусєва, вул. Мельникова, вул. Сім"ї Хохлових, вул. Дорогожицька.

Державною екологічною інспекцією у м. Києві здійснено перевірку проведення робіт по "Реконструкції КПЛ 110 кВ ПС "Октябирська"- ПУ 31-ПС "Мотоциклетна" №1, 2" на ділянці яка проходить по території об"єкту природно-заповідного фонду України парку-пам"ятки садово-паркового мистецтва "Сирецький гай" вздовж вулиці Стеценка, що у Шевченківському районі міста Києва, за результатами якої складено Акт №04/429а від 17.06.2016 року.

В ході проведеної перевірки встановлено факт знесення відповідачем зелених насаджень, а саме газону звичайного загальною площею 3850 м.кв. внаслідок розриття траншеї для прокладання електричного кабелю та знесення газону звичайного окремими плямами загальною площею 425 м.кв. на прилягаючій до траншеї території, разом з тим виявлено факт знесення дев'яти дерев породи липа діаметрами: 8, 8, 8, 10, 10, 22, 26, 12, 12 см.; одинадцяти дерев породи клен діаметрами: 38, 24, 8, 6, 22, 8, 12, 10, 28, 26 см.; чотирнадцяти дерев породи клен діаметрами: 38, 42, 8, 12, 18, 10, 20, 16, 18, 6, 4, 4, 22, 12 см., та одне дерево породи береза діаметром 40 см. без дозвільних документів. Крім того виявлено факт пошкодження до ступеня не припинення росту трьох дерев породи вяз діаметрами: 30, 30, 30 см.; двох дерев породи тополь діаметрами: 80, 80 см., пяти дерев породи верба діаметрами: 80, 46, 48, 46, 46 см., чотири дерева породи клен діаметрами: 20, 22, 14, 18 см., та трьох дерев породи вяз діаметрами: 22, 20, 18 см. В результаті пошкодження кореневої системи даних дерев при проведенні розриття траншеї для прокладання електричного кабелю на віддалі менше 2 метрів до стовбурів дерев.

Розмір шкоди, заподіяної зеленим насадженням міста внаслідок проведення підрядних робіт складає 447 598 грн. 00 коп.

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря , водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об"єктами права власності Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Стаття 50 Конституції України гарантує кожному право на безпечне для життя і здоров"я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

В силу ст. ст. 4, 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" природні ресурси України є власністю Українського народу, який має право користуватися природними ресурсами, а державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Особливій державній охороні підлягають території та об'єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об'єкти, визначені відповідно до законодавства України. Державній охороні від негативного впливу несприятливої екологічної обстановки підлягають також здоров'я і життя людей

Відповідно до ст. 68 вказаного вище закону порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно ч.1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Слід зазначити, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причиновий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до п.п. 5.5 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 10.04.2006 року за №105 (далі - Правила), на територіях земельних ділянок, відведених під будівництво, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Уклавши договір №197/07-15 про виконання робіт з реконструкції КПЛ 110 кВ ПС «Октябрська» - ПУ 31- ПС «Мотоциклетна» №1, 2 з поставкою обладнання, ТОВ «Київська енергетична будівельна компанія» виступило у якості підрядника та взяло на себе зобовязання за завданням замовника виконати роботи та поставити обладнання (відповідно до умов договору).

Відповідач не є та не може бути ані забудовником, ані власником території, він є лише підрядником і зобов'язаний виконувати лише той перелік робіт, який покладено на нього цивільно-правовим зобовязанням стосовно виконання підрядних робіт, передбачених п.п. 1.1, 1.2 договору від 25 березня 2015 року №197/07-15 про виконання робіт з реконструкції КШІ110 кВ ПС «Октябрська» - ПУ 31- ПС «Мотоциклетна» №1, 2 з поставкою обладнання, отже в конкретній ситуації не може бути віднесений до переліку осіб визначених п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що ч. 2 ст. 1172 Цивільного кодексу України чітко передбачено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Аналогічна правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду України від 28 листопада 2011 року №3-117гс11.

Відповідно до ч. 1 ст. 11128 Господарського процесуального кодексу України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням наведеного, відповідач по справі не виступає у якості замовника, забудовника або власника земельної ділянки, на якій проводяться підрядні роботи, а тому не може бути відповідальною особою.

Щодо твердження позивача про знесення відповідачем зелених насаджень на території парку-пам"ятки садово паркового мистецтва "Сиркцький гай" у Шевченківському районі міста Києва слід врахувати наступне.

Відповідно до пункту 14.1 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», у містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їхній реєстр за видовими складом та віком.

Пунктом 14.1.2 вказаних Правил передбачено, що обліку підлягають усі види зелених насаджень: дерева, кущі, газони, квітники.

Облік зелених насаджень проводиться на основі матеріалів інвентаризації зелених насаджень, матеріалів лісовпорядкування в приміських лісах і лісопарках (п. 14.1.4 Правил).

За матеріалами інвентаризації складається паспорт об'єкта (благоустрою, території підприємств, установ, організацій, інших земельних ділянок, на яких розташовані зелені насадження) затвердженої форми (п. 14.1.6).

Згідно з пунктом 14.2 Правил, важливе значення щодо обліку об'єктів зеленого господарства має ведення реєстру зелених насаджень, що являє собою узагальнення даних про типи, видовий склад, вік, якість та кількість зелених насаджень на території населеного пункту. Узагальнення даних проводиться на електронному та паперовому носіях.

Тобто, належним доказом знесення зелених насаджень (мова про які йде в акті №04/429а) є внесення даних про згадані зелені насадження до реєстру зелених насаджень до їх знесення.

Однак, матеріали справи не містять посилань на будь-які докази, що могли б підтвердити наявність зелених насаджень та факту їх знесення (як відповідачем по справі так і будь-якою іншою особою).

Крім того, відповідно до пункту 8 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року за №209 «Про затвердження Правил охорони електричних мереж» забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, а саме: саджати дерева та інші багаторічні насадження, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок.

З урахуванням сказаного твердження позивача про знесення відповідачем зелених насаджень є безпідставним, необгрунтованим і недоведеним.

Особливу увагу суд звертає, щодо місця виконання робіт.

Відповідно до п. «д» ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні.

Пункт 3.1 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» надає визначення обєктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема до них належать:- парки, парки культури та відпочинку парки - памятки садово-паркового; -мистецтва, гідропарки, лугопарки, лісопарки, буферні парки, районні сади; -дендрологічні парки, національні, меморіальні та інші; - сквери; -міські ліси; - зони рекреації; - зелені насадження в охоронних та санітарно-захисних зонах, зони особливого використання земель; -прибережні зелені насадження; зелені насадження прибудинкової території.

В той час, пунктом 5.7 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» передбачено, що загальноміські інженерні мережі водопостачання, водовідведення, кабельні електромережі, телефонізації та інші, які проходять через територію об'єкта благоустрою, не входять до його складу і перебувають на балансі та обслуговуванні відповідних підприємств, організацій.

Як вже зазначалось вище, вид роботи за договором №197/07-15 від 25 березня 2015 року, які здійснює відповідач є саме реконструкцією КПЛ 110 кВ ПС «Октябрська» - ПУ 31- ПС «Мотоциклетна» №1, 2.

Відповідно до пункту 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція, це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко- економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації обєкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Отже, роботи за договором №197/07-15 від 25 березня 2015 року здійснювались на вже існуючій кабельній ліній 110 кВ Октябрська - Мотоциклетна, яка згідно приписів п. 5.7 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України» не входить до території обєкта благоустрою, в даному випадку території парку-памятки садово-паркового мистецтва «Сирецький гай», що у Шевченківському районі м. Києва.

Відповідно до Робочого проекту «Реконструкція КПЛ-11 кВ ПС «Октябрська» - ПУ 31 - ПС «Мотоциклетна» № 1, 2» (за яким здійснювалися роботи відповідачем) прокладання кабельних ліній електропередачі ведеться вздовж зеленої зони парку «Сирецький гай», а земельні ділянки, залучені до робіт, не належать до охоронних зон або об'єктів природно-заповідного фонду (витяг з робочого проекту долучений до матеріалів справи), що відображено на будівельному генеральному плані).

Таким чином, твердження позивача про те, що порушення вимог природоохоронного законодавства відбулось на території парку-памятки садово-паркового мистецтва «Сирецький гай», що у Шевченківському районі м. Києва є помилковим, з урахуванням положень пункту 5.7 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України».

Окрім того, суд звертає також увагу щодо порядку проведення перевірки та складання акту перевірки №04/429а.

Процедура проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів, визначена Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, який затверджений Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року за №464 (далі - Порядок про перевірку).

Пунктом 4.1 Порядку про перевірку передбачено, що перевірка складається з таких основних частин: підготовка до перевірки; проведення перевірки; оформлення результатів перевірки (складання акта перевірки, оформлення інших матеріалів перевірки); обговорення результатів перевірки, підписання акта перевірки; застосування адміністративних стягнень до порушників законодавства про охорону навколишнього природного середовища (у разі виявлення порушень).

Державні інспектори проводять перевірки об'єкта в присутності керівника суб'єкта господарювання або уповноважених ним осіб (пункт 4.9 Положення про перевірку).

Згідно пункту 4.13 Положення про перевірку, за результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся.

Пунктом 4.20 Положення про перевірку передбачено, що в останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилася комісією), керівником або уповноваженою особою суб'єкта господарювання. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки. У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт, про це зазначається в акті перевірки.

Відповідно до пункту 4.21 Положення про перевірку, один примірник акта перевірки (з відповідними додатками) передається керівнику (уповноваженій ним особі) суб'єкта господарювання, про що на останній сторінці примірників акта перевірки робиться відповідна відмітка за підписом особи, яка отримала акт перевірки, із зазначенням посади, прізвища та ініціалів, а також дати одержання акта. Другий примірник акта перевірки зберігається в органі Держекоінспекції.

З оглянутих в судовому засіданні примірників актів перевірки №04/429а наданих позивачем та відповідачем вбачається відмінність у їх складанні. Зокрема із поданого позивачем до позовної заяви акта перевірки №04/429а в його графі "відмітка про відмову від писання посадовими та/або уповноваженими особами суб"єкта господарювання, третіми особами цього акта перевірки" містяться відомості: "від писання акту відмовились, акт направлено рекомендованим листом з повідомленням від 17.06.2016р. №2267-04/12".

В той час в примірнику акта №04/429а наданого відповідачем, копія якого долучена до матеріалів справи, в графі "відмітка про відмову від писання посадовими та/або уповноваженими особами суб"єкта господарювання, третіми особами цього акта перевірки" взагалі не зазначено будь-яких відомостей заперечень щодо підписання акту уповноваженими особами відповідача.

З наведеного слідує про неідентичність складених примірників актів перевірки №04/429а від 17.06.16.

Крім того, в акті №04/429а в графі "посадові особи та/або уповноважені особи суб"єкта господарювання" взагалі не зазначено жодної особи зі сторони відповідача по справі, зокрема посади, прізвища, що свідчить про те, що перевірка здійснювалась без участі представників ТзОВ "Київська енергетична будівельна компанія", що суперечить приписам п.4.9 та п.4.20 Положення про перевірку.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З аналізу наведеного вище, суд приходить до висновку про необгрунтованість, безпідставність позовних вимог та таких, що не підлягають задоволенню. Таким чином в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір по справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.13, 50 Конституції України, ст. ст. 4, 5, 40, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст.1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 43, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

відмовити в позові Державної екологічної інспекція у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія" про стягнення шкоди в сумі 447 598грн. 00 коп.

Судовий збір по справі залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.02.13

Суддя Фанда О. М.