ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р.Справа № 922/4693/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», м. Харків
до Приватної виробничо-комерційної фірми «Лана», м. Харків
про стягнення 5859,63 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 007Др-41-1216 від 29.12.2016 р.);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 10.01.2017 р.).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз", м. Харків (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми "Лана" м. Харків (далі за текстом - відповідач) суму основного боргу за укладеним між сторонами договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2013/ТП-ПР-2673 від 20.12.2012 р. в розмірі 5859,63 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за вищезазначеним договором щодо сплати існуючої заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.12.2016 р. зазначений позов прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.01.2017 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.01.2017 р. розгляд справи відкладено на 07.02.2017 р. за відповідним клопотанням представника позивача.

В процесі розгляду справи відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 1827 від 20.01.2017 р.) в якому просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог. Зокрема, відповідач вказує на те, що з жовтня 2010 р. по грудень 2015 р. постачання природного газу відповідачу здійснював не позивач, а ТОВ «Енерго-Альянс 2005» за договором № 1987 від 08.10.2010 р., укладеним між відповідачем та ТОВ «Енерго-Альянс 2005», при цьому заборгованість у відповідача перед постачальником за цим договором відсутня. Крім того, на думку відповідача, договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2013/ТП-ПР-2673 від 20.12.2012 р., на який посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не є діючим.

Позивач надав суду заперечення на відзив відповідача (вх. № 3647 від 03.02.2017 р.), в якому зазначає, що заборгованість за спожитий природний газ виникла у відповідача в звязку з несплатою отриманого газу в січні 2015 р. згідно з актом № ХГР00000561 від 31.01.2015 р. При цьому, позивач зазначає, що обсяг спожитого газу ним розраховано на підставі п.п. 3.3.9., 3.3.9.1., 3.3.9.2. технічної угоди № 2673 від 27.01.2014 р. про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільчими мережами за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання обємів газу поданих відповідачу за період з 9:00 20.01.2015 р. по 11:00 28.01.2015 р., і такий обсяг становить 756,600 м. куб. на загальну суму 5859,63 грн.

На судове засідання 07.02.2017 р. прибули представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримує позицію, викладену в позовній заяві, просить її задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить суд в його задоволенні відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, між позивачем, як постачальником та відповідачем, як споживачем, укладено договір № 2013/ТП-ПР-2673 від 20.12.2012 р. на постачання природного газу за регульованим тарифом (а. с. 10-13).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору, постачальник протягом 2013 року здійснює споживачу постачання природного газу (далі - газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення).

Згідно з п. 2.1. договору, договірні обсяги постачання природного газу споживачу наводяться в додатку 2 до договору.

Пунктом 2.6. договору передбачено, що послуги з постачання газу документально оформлюються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених в додатку 1 до договору.

Пунктами 4.1.-4.2. договору передбачено, що розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Ціна за 1000,00 куб.м. природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, становить 3 509,00 грн., крім того ПДВ 20% - 701,80 грн., крім того: збір у вигляді цільової надбавки у розмірі 2%, відповідно до статей 314-317 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2756-VI нараховується на ціну газу за 1000,00 куб. м. природного газу і становить 70,18 грн., крім того ПДВ 20% - 14,04 грн.; тариф на постачання природного газу за 1000,00 куб. м. природного газу становить 53,30 грн., крім того ПДВ 20% - 10,66 грн.; тариф на транспортування природного газу розподільними газовими мережами за 1000,00 куб. м. становить 100,80 грн., крім того ПДВ 20% - 20,16 грн.; тариф на трансопртування природного газу магістральними газовими мережами за 1000,00 куб. м. природного газу становить 204,80 грн., крім того ПДВ 20% - 40,96 грн. Усього за 1000,00 куб. м. природного газу, з урахуванням збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання - 3 938,08 грн., крім того ПДВ 20% - 787,62 грн., разом за 1000 куб. м. - 4 725,70 грн.

Розрахунковий період за договором становить один місяць - з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно. Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансованими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2. Авансовані платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за п'ять календарних днів до початку місяця поставки газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за розрахунковим (п. п. 4.5, 4.5.2, 4.6, 4.6.1, 4.6.3 договору).

Відповідно до п. п. 10.1, 10.1.1 договору, цей договір набуває чинності з дати підписання та, відповідно до ч. 3 статті 631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 січня 2013 року та діє до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін.

В додатку № 2 до договору (а.с. 13) сторонами визначено обсяги поставки природного газу за договором на 2013 рік, і такий обсяг становить 3,5 тис. куб. м.

На протязі строку дії договору жодною з його сторін не ініціювалося питання про припинення його дії або про перегляд його умов в порядку, визначеному п. п. 10.1, 10.1.1 договору. Так само сторонами не укладався додаток 2 щодо договірних обсягів постачання газу після 2013 року.

Матеріали справи також свідчать про те, що 27.01.2014 р. між сторонами укладено технічну угоду № 2673 від 27.01.2014 р. про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільчими мережами за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання (далі за текстом технічна угода; а.с. 61-68).

Згідно з п. 2.1. технічної угоди, транспортування газу здійснюється згідно планових обсягів договору на постачання природного газу.

Згідно з п. 3.3.2. технічної угоди, відповідальність за належний та технічний (справний) стан комерційних вузлів газу, за своєчасну перевірку ЗВТ, а також за цілісність встановлених пломб несуть власники цих комерційних вузлів обліку газу згідно з чинним законодавством.

Пунктом 3.3.9 технічної угоди передбачено, що визначений за допомогою вузла обліку обсяг поданого відповідачу газу вважається недійсним та перерахунки обсягу поданого газу проводяться позивачем у наступних випадках та за таких умов:

3.3.9.1. За проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання відповідача, починаючи з дати проведення останньої перевірки вузла обліку газу або, якщо такі перевірки не проводились, перерахунки проводяться за період, починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з ПАТ "Харківгаз". Нарахування згідно вказаного пункту проводиться у випадках:

3.3.9.2. Тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт). Непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану вузла обліку газу.

3.3.9.3 Наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ).

Як зазначає відповідач, та не заперечує позивач, в рамках договору № 2013/ТП-ПР-2673 від 20.12.2012 р. позивач фактично не здійснив відповідачу жодної поставки природного газу, оскільки починаючи з 01.01.2011 р. постачання відповідачу природного газу здійснювало інше газопостачальне підприємство, а саме, ТОВ «Енерго-Альянс 2005» на підставі договору на постачання природного газу № 1987 від 08.10.2010 р., укладеного між відповідачем та ТОВ «Енерго-Альянс 2005».

Зокрема, як свідчать матеріали справи, 08.10.2010 р. між ТОВ «Енерго-Альянс-2005», як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір № 1987 на постачання природного газу (а.с. 38-42), відповідно до умов якого постачальник зобовязався передати споживачу природний газ, а споживач зобовязався прийняти цей газ та оплатити його вартість на умовах договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено обсяги газу, які постачальник зобовязався щомісячно постачати споживачу.

Згідно з п. 3.1. договору, споживач споживає газ, отриманий від постачальника за даним договором в обсягах, необхідних для його власних потреб.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що вказані в п. 2.1. обсяги природного газу є запланованими до споживання. ОСОБА_3 кількість газу, яка подається споживачеві, визначається актами приймання-передачі газу за звітний місяць, що складається постачальником і споживачем. Кількість газу, що одержує споживач, визначається на підставі показників контрольно-вимірювальних приладів, що встановлені у споживача, які атестовані в органах Держстандарту України які повинні відповідати вимогам Правил виміру споживання газу та рідин стандартними звужуючими пристроями РД-50-213-80 Держкомітету СРСР по стандартах, іншими нормативним документам Держстандарту України і мати клас точності зазначений у пункті 2.7. Правил подачі та використання природного газу в народному господарстві України. При відсутності контрольно-вимірювальних приладів, при їх несправності або неатестованості, невідповідності Правилам, або при визначенні недійсності діаграм, кількість газу визначається по паспорту і потужності неопломбованого газовикористовуючого обладнання з розрахунку його цілодобової роботи. Перерахунок робиться з початку поточного місяця, в якому виявлена несправність.

Пунктами 3.5. -3.7. договору передбачено, що приймання-передача газу, що постачається Постачальником Споживачеві у відповідному місяці, оформлюється щомісячними актами приймання-передачі газу. ОСОБА_3 приймання та передачі газу, що зазначені в пункті 3.5. даного договору, уповноважені представники сторін складають після 12 (дванадцятого) числа, наступного за звітним місяця. ОСОБА_3 акти приймання-передачі газу є підставою для розрахунків. У разі відсутності підписаного акта приймання-передачі, фактично переданим вважається обсяг газу, зазначений в наданому Постачальнику газотранспортним підприємством реєстрі обсягів реалізації газу.

Пунктом 4.1. договору передбачено ціну продажу газу.

Згідно з п. 5.1. договору, розрахунки вартості газу визначаються згідно п. 4.1. даного договору, а оплата за газ здійснюється споживачем грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок постачальника у розмірі 100 відсотків вартості об'єму газу, який заплановано до споживання, у термін до 20 (двадцятого) числа місяця, попереднього місяцю, у якому буде здійснюватися газопостачання.

До зазначеного договору сторонами укладено низку додаткових угод в яких останні визначали вартість газу що поставлявся за договором, а також продовжували строк дії цього договору.

Зокрема, додатковою угодою від 31.10.2010 р. (а. с. 43) сторони узгодили продовжити строк дії договору № 1987 від 08.10.2010 р. до 31.12.2015 р. та визначили обсяги газу, які ТОВ «Енерго-Альянс-2005» зобовязалося поставити відповідачу, як споживачу.

Крім того, в звязку з необхідністю фактичного виконання умов договору щодо постачання природного газу ТОВ «Енерго-Альянс-2005», та надання послуг з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності обєктів відповідача, 20.12.2012 р. між позивачем, як газорозподільним підприємством, та відповідачем, як замовником, укладено договір № 2013/Т-ПР-2673 на розподіл природного газу (а.с. 54-59), відповідно до умов якого (п. 2.1.) Газорозподільне підприємство зобов'язується надати Замовнику послугу з транспортував природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів Замовника або його споживачів (далі - пункт призначення) відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності Сторін. Пункти призначення з переліком комерційних вузлів обліку природного газу газоспоживаючого обладнання (далі - комерційні вузли обліку) визначаються Сторонами у додатку до Договору формою, наведеною у додатку 1 до цього Договору.

Згідно з п. 2.2. договору, замовник зобов'язується сплатити Газорозподільному підприємству вартість послуги з транспортував природного газу ГРМ у розмірі, строки та порядку, передбачені умовами Договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що договірні обсяги транспортування природного газу Замовника ГРМ визначаються в додатку до договору по кожному об'єкту Замовника або його споживачів за формою, наведеною у додатку 2 до цього Договору.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що підставами для транспортування природного газу ГРМ є:

3.2.1. Підтверджені в установленому порядку оператором Єдиної газотранспортної системи України (далі Оператор) місячні обсяги природного газу в постачальника, виділені для забезпечення об'єктів споживачів (далі підтверджені обсяги).

3.2.2. Наявність договору на постачання природного газу або договору на закупівлю імпортованого природне газу у нерезидентів для використання як технологічної сировини без права реалізації такого газу відповідно до вим законодавства.

Газорозподільному підприємству надається Замовником витяг з договору на постачання природного газу що договірних обсягів природного газу, завірений в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 3.6. 3.9. договору, обсяг протранспортованого природного газу ГРМ підтверджується підписаним Сторонами актом надання послуг з транспортування природного газу ГРМ (далі - акт) наданих послуг), що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку, визначених у додатку до Договору.

Газорозподільне підприємство до 5-го (п'ятого) числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний місяць, які підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газорозподільного підприємства.

Замовник протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути Газорозподільному підприємству один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Замовника (для юридичних осіб), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають врегулюванню відповідно до законодавства. До вирішення спірних питань обсяг протранспортованого природного газу та сума для оплати наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ установлюються відповідно до даних Газорозподільного підприємства.

Акти наданих послуг є підставою для остаточних розрахунків Замовника з Газорозподільним підприємством.

Матеріали справи містять докази належного виконання ТОВ «Енерго-Альянс-2005» та відповідачем умов договору на постачання природного газу № 1987 від 08.10.2010 р. з моменту його укладення та до 31.01.2015 р.

Так само відповідач повністю оплачував на користь позивача вартість послуг за договором на розподіл природного газу № 2013/Т-ПР-2673 від 20.12.2012 р. Такі оплати відповідачем проводилися відповідно до обсягів спожитого ним природного газу, що поставлявся ТОВ «Енерго-Альянс-2005», в звязку з чим, сторони договору жодних претензій щодо виконання його умов одна до одної не мали.

Зокрема, як свідчать матеріали справи, в січні 2015 р. ТОВ «Енерго-Альянс-2005» поставило відповідачу 0,577 тис. м3 природного газу на суму 4166,87 грн., що підтверджується підписаним представниками ТОВ «Енерго-Альянс-2005» та відповідача актом прийому-передачі природного газу № 20 від 31.01.2015 р. (а.с. 83).

Поставку зазначеного обсягу природного газу також підтверджено позиваем згідно з актом № ХРГ00000561 від 31.01.2015 р. (а. с. 86), складеним в рамках договору на розподіл природного газу від 20.12.2012 р., відповідно до якого сторонами також визначено вартість послуг що позивач надав позивачу в рамках зазначеного договору в розмірі 80,04 грн. Зазначений акт підписано представниками позивача та відповідача без будь-яких заперечень.

Матеріали справи містять докази сплати відповідачем на користь ТОВ «Енерго-Альянс-2005» заборгованості за спожитий в січні 2015 р. природний газ, зокрема банківські квитанції від 27.01.2015 р., згідно з якими відповідач перерахував ТОВ «Енерго-Альянс-2005» 4200 грн. (а.с. 84-85)

Так само відповідач сплатив на користь позивача вартість послуг договором на розподіл природного газу № 2013/Т-ПР-2673 від 20.12.2012 р. наданих в січні 2015 р., що не заперечується позивачем в процесі розгляду даної справи.

Разом з тим, як стверджує позивач, на виконання умов договору № 2013/ТП-ПР-2673 на постачання природного газу за регульованим тарифом ним в січні 2015 року поставлено, а відповідачем отримано природний газ в обсязі 756,600 м. куб. на загальну суму 5859,63 грн. На підтвердження зазначених обставин позивач посилається на підписаний з його боку акт № ХРГ00001252 приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 20 грудня 2012 року № 2013/ТП-ПР-2673.

За твердженням позивача облік спожитого газу здійснено позивачем за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання об'ємів газу з урахуванням наступних обставин.

20.01.2015 р. представниками позивача проведено перевірку дотримання відповідачем правил споживання природного газу та достовірність його обліку. За результатами перевірки, на виконання п. 3.3.6 Технічної угоди складено акт № 21818/15 (а. с. 146) згідно з яким газове обладнання (прилад обліку), яке використовує відповідач відповідає додатку № 1, тобто використовується відповідачем без порушень вимог чинного законодавства.

Однак, 26.01.215 р. представниками позивача проведено ще одну перевірку дотримання відповідачем правил споживання природного газу та достовірність його обліку, за результатами якої складено акт № 3410 (а.с. 147). Даним актом встановлено, що прилад обліку газу, який використовує відповідач, має певні недоліки, а саме:

- під час горіння горілок котла прилад обліку газу не здійснює метрологічний облік;

- заводська охоронна пломба з лівої сторони не встановленого зразка.

Цим актом визначена необхідність направити прилад обліку на позачергову метрологічну повірку.

В звязку з зазначеними обставинами, 28.01.2016 року був проведений демонтаж газового лічильника, який використовував відповідач - БСГ «Октава» G6 № 000202 на позачергову метрологічну повірку, про що представниками позивача складено акт № 3430 від 28.01.2015 р. (а. с. 148) На час проведення метрологічної перевірки, за вимогою представника відповідача подача газу за адресою вул. Червоножовтнева, 7А була припинена.

За результатами позачергової повірки було виявлено «брак за зовнішнім виглядом (пошкодження пломби з лівої сторони відлікового пристрою)», про що ДП «Харківстандартметрологія» було видано довідку про непридатність засобу вимірювальної техніки від 29.01.2015 року № ЦСБ12Б (а. с. 149).

З урахуванням зазначених обставин, облік спожитого відповідачем газу розраховано позивачем за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання об'ємів газу поданих відповідачу за період з 09:00 20.01.2015 р. по 11:00 28.01.2015 р. на підставі п. п. 3.3.9-3.3.9.3 Технічної угоди, і такий обсяг згідно з розрахунком позивача становить 756,600 м. куб. на загальну суму 5859,63 грн.

В надісланій позивачем на адресу відповідача претензії № 03/03/1749 від 12.03.2015 р. (а. с. 77) позивач вимагав від відповідача сплати спожитого в січні 2015 р. газу на суму 5859,63 грн.

У відповідь відповідач направив на адресу позивача лист № 4/03 від 16.03.2015 р. (а. с. 78) в якому зазначив, що відмовляється сплатити боргу, оскільки поставку газу в січні 2015 р. йому здійснював не позивач, а ТОВ «Енерго-Альянс-2005», якому відповідач повністю сплатив існуючий борг.

Листом 03/12/2942 від 14.12.2016 р. (а. с. 16) позивач направив на адресу відповідача акт приймання-передачі природного газу за січень 2015 р. на суму 5859,63 грн.

Проте, відповідач зазначені акти не підписав, від їх оплати відмовився. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Згідно з ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як свідчать матеріали справи, сторони договору № 2013/ТП-ПР-2673 від 20.12.2012 р. на постачання природного газу за регульованим тарифом, всупереч п. 2.1., 10.1.1. договору не укладали на 2015 рік додатку 2 до цього договору, тобто не узгодили питання обсягів поставки природного газу на 2015 рік. Таким чином, зазначений договір не породжує для позивача будь-яких обовязків щодо постачання природного газу в 2015 році, а відтак і права вимагати від відповідача оплати фактично не поставленого газу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази того, що позивач виконував умови договору № 2013/ТП-ПР-2673 від 20.12.2012 р. на постачання природного газу за регульованим тарифом щодо поставки відповідачу природного газу, в т.ч. в січні 2015 року за який вимагає сплатити борг.

Навпаки, як свідчать матеріали справи поставку газу в січні 2015 року відповідачу здійснювало інше підприємство, а саме, ТОВ «Енерго-Альянс-2005», яке поставило відповідачу в січні 0,577 тис. м3 природного газу на суму 4166,87 грн., що підтверджується підписаним представниками ТОВ «Енерго-Альянс-2005» та відповідача актом прийому-передачі природного газу № 20 від 31.01.2015 р. (а.с. 83).

Позивач зазначений факт визнає., зокрема у відзиві на позов (вх. № 3647 від 03.02.2017 р.).

Крім того, як вже було зазначено вище для надання послуг з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності обєктів Замовника, 20.12.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на розподіл природного газу № 2013/Т-ПР-2673. Відповідно до умов цього договору (п. 3.2.1-3.2.2.) підставами для транспортування природного газу є підтверджені у встановленому порядку Оператором ЄГТС України місячні обсяги природного газу в постачальника, виділені для забезпечення обєктів споживача (підтверджені обсяги), а також наявність договору на постачання. Газорозподільному підприємству (позивачу) надається Замовником (відповідачем) витяг з договору на постачання природного газу щодо договірних обсягів природного газу, завірених у встановленому порядку.

Таким чином, обсяги постачання газу визначаються постачальником та підтверджуються Оператором ГТС.

Згідно п. 3.6. зазначеного Договору, обсяг протранспортованого природного газу ГРМ підтверджується підписаним Сторонами актом наданих послуг з транспортування природного газу, що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку, визначених у додатку до договору (додаток № 2 до договору № 2013/Т-ПР-2673 від 20.12.2012 - Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання - додається).

Відповідний акт № ХГР00000561 від 31.01.2015 р. про надання послуг з транспортування газу за січень 2015 року в обсязі 0,577 тис м3 було підписано Сторонами.

Таким чином, позивачем у встановленому порядку підтверджено фактичні обсяги спожитого відповідачем природного газу в січні 2015 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку відсутність у позивача правих підстав вимагати від відповідача сплати фактично непоставленого газу в січні 2015 р. оскільки по-перше, такий обсяг сторонами за договором № 2013/ТП-ПР-2673 від 20.12.2012 р. на постачання природного газу за регульованим тарифом фактично не узгоджувався, і позивач не поставляв відповідачу природний газ та таким чином не має права вимагати його оплати, по-друге, поставку газу відповідачу в січні 2015 р. здійснювало інше підприємство, з яким відповідач повністю розрахувався, і по-третє обсяг спожитого відповідачем газу в січні 2015 року підтверджено самим позивачем в рамках іншого укладеного між сторонами договору на розподіл природного газу № 2013/Т-ПР-2673 від 20.12.2012 року при підписанні акту № ХГР00000561 від 31.01.2015 р.

Зазначене також спростовує доводи позивача про його право нараховувати відповідачу заборгованість за фактично не поставлений газ, проте за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання об'ємів газу поданих відповідачу за період з 09:00 20.01.2015 р. по 11:00 28.01.2015 р. на підставі п. п. 3.3.9-3.3.9.3 Технічної угоди та Договору № 2013/ТП-ПР-2673 від 20.12.2012 р. на постачання природного газу за регульованим тарифом.

До того ж, в таких діях позивача суд вбачає намагання здійснити подвійне нарахування відповідачу заборгованості за поставку газу в січні 2015 року, що є грубим порушенням прав та інтересів відповідача, як сторони, яка добросовісно виконувала взяті на себе зобовязання за всіма договорами, укладеними як з ТОВ «Енерго-Альянс-2005» так і з позивачем.

Суд також зазначає, що згідно з розрахунком заборгованості позивачем зазначено про споживання відповідачем природного газу в обсязі 0,758 тис. куб. м. за період з 09:00 20.01.2015 р. по 11:00 28.01.2015 р. (а.с. 138). При цьому, позивач здійснює нарахування заборгованості з 20.01.2015 р., тобто з моменту складання представниками позивача акту № 21818/15 від 20.01.2015 р. проведення перевірки дотримання відповідачем правил споживання природного газу та достовірність його обліку. Проте, згідно з зазначеним актом газове обладнання (прилад обліку), яке використовує відповідач відповідає додатку № 1, тобто використовується відповідачем без порушень вимог чинного законодавства. Таким чином, здійснення розрахунку спожитого газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з 20.01.2015 р. є безпідставним, що в свою чергу свідчить також про безпідставність та необґрунтованість самого розрахунку спожитого газу, та, як наслідок, розрахунку заборгованості.

Разом з тим, відповідно до п. 5.13.1 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 р. № 618, перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Таким чином, зазначені Правила надають споживачу право на здійснення перерахунку фактично спожитого газу за період відсутності газового лічильника, починаючи з дати зняття газового лічильника до моменту встановлення повіреного газового лічильника, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Проте, як вже було зазначено вище, при знятті газового лічильника, який використовував відповідач на позачергову метрологічну повірку згідно з актом від 28.01.2016 р., на вимогу відповідача на час проведення метрологічної перевірки подача газу відповідачу за адресою вул. Червоножовтнева, 7А була припинена. Таким чином, відповідач взагалі не споживав газ за період відсутності газового лічильника, а тому взагалі не зобовязаний сплачувати його вартість.

За таких обставин, суд приходить до висновку що заявлені позивачем позовні вимоги позбавлені фактичного та правового обґрунтування, а так само такі, що не відповідають як матеріалам справи, так і вимогам чинного законодавства України, у звязку з їх недоведеністю, необґрунтованістю та вільним тлумаченням позивачем окремих положень Закону, укладеного між сторонами договору та технічної угоди.

Зазначене зумовлює прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

З урахуванням вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати у даній справі підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 4-5, 22, 44, 49, 75, 83, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_4