ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р. Справа № 922/2800/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.,

при секретарі Євтушенко Є.В.,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1- за довіреністю від 07.02.2017р.;

від відповідача - ОСОБА_2- за довіреністю від 09.12.2016р. №1124;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх.№125 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 02.09.2016р. у справі №922/2800/16,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "НКМ4", с. Лукянці,

до ФОП ОСОБА_4, м. Київ,

про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.09.2016р. у справі №922/2800/16 (суддя Погорелова О.В.) позов задоволено повністю.

Витребувано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестіційна компанія НКМ4 (код 37263515, 62413, АДРЕСА_1) з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 03040, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 86/1, кв. 53) нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 1 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01). Витребувано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестіційна компанія НКМ4 (код 37263515, 62413, АДРЕСА_1) з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 03040, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 86/1, кв. 53) нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд.2, приміщення 2 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01). Витребувано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестіційна компанія НКМ4 (код 37263515, 62413, АДРЕСА_1) з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 03040, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 86/1, кв. 53) нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд.2, приміщення 3 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01). Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестіційна компанія НКМ4 (код 37263515, 62413, Харківська обл., Харківський район, село Лук'янці, вилиця ПеремогиАДРЕСА_2) право власності на нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 1 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01). Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестіційна компанія НКМ4 (код 37263515, 62413, Харківська обл., Харківський район, село Лук'янці, вилиця ПеремогиАДРЕСА_2) право власності на нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 2 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01). Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестіційна компанія НКМ4 (код 37263515, 62413, Харківська обл., Харківський район, село Лук'янці, вилиця ПеремогиАДРЕСА_2) право власності на нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 3 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01). Стягнуто з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 03040, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, 86/1, кв. 53) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестіційна компанія НКМ4 (код 37263515, 62413, Харківська обл., Харківський район, село Лук'янці, вилиця ПеремогиАДРЕСА_2) - 91200,00 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_4 звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 02.09.2016р. у справі № 922/2800/16 та прийняти нове судове рішення.

10.01.2017р. відповідачем надано оригінал квитанції від 12.09.2016р. № 56 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у справі (вх.№ 213).

В обґрунтування поданої апеляційної скарги відповідач зазначає, що місцевим господарським судом здійснено розгляд справи з порушенням правил підсудності справ за участю фізичних осіб, які мають розглядатися в судах загальної юрисдикції, оскільки ОСОБА_3 не є субєктом підприємницької діяльності на території України та постійно проживає в Федеративній республіці Німеччина, а також за відсутності належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

Відповідачем подано додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких зазначає, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2016р. у справі №922/665/14 скасовано рішення господарського суду Харківської області від 18.08.2016р., рішення господарського суду Харківської області від 07.03.2014р. у справі № 922/665/14, на яке покладене в основу прийнятого рішення у справі № 922/2800/16, залишено без змін, чим поновлено правові підстави набуття фізичною особою ОСОБА_3 права власності на спірні приміщення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 не перебувала в господарських правовідносинах з позивачем та набула права власності на спірні приміщення як фізична особа, що підтверджується наданими договорами купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.07.2016р. та подальшою реєстрацією права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спір про витребування майна із володіння фізичної особи на думку відповідача, повинен був розглядатись Червонозаводським районним судом м. Харкова, у звязку з чим провадження у справі № 922/2800/16 повинно бути припинено на підставі ч. 1 ст. 80 ГПК України, як таке, що не підлягає розгляду в господарських судах України.

На підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.02.2017р. у звязку перебуванням у відпустці судді Пуль О.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

ОСОБА_3 подано копії паспортів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з відмітками про перетин кордону України (вх.№ 1338 від 07.02.2017р.).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "НКМ4" просить апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення господарського суду Харківської області від 02.09.2016р. у справі №922/2800/16, рішення суду без змін (вх.№ 1339 від 07.02.2017р.).

В обґрунтування своєї позиції у справі позивач зазначає, що, враховуючи, що ОСОБА_3 мала статус субєкта підприємницької діяльності, як на дату подання позову та втратила цей статус після прийняття оскаржуваного нею рішення господарського суду, згідно правової позиції, викладеної в пункті 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", втрата ОСОБА_3 статуту субєкта підприємницької діяльності не є підставою для припинення провадження справі.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ4" просить відкласти розгляд апеляційної скарги ОСОБА_7 на рішення господарського суду Харківської області від 02.09.2016р. у справі № 922/2800/16 з метою надання ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ4" можливості скористатись процесуальними правами та підготувати відзив на апеляційну скаргу, оскільки копію апеляційної скарги на його адресу направлено не було.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів. Доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги; таким доказом може бути й засвідчений належним чином витяг з відповідного реєстру.

Як встановлено судовою колегією під час розгляду матеріалів справи, копію апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 02.09.2016р. у справі №922/2800/16 ОСОБА_3 направлено за юридичною адресою ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ4" , яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 62413, АДРЕСА_3, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (а.с. 154,155) та спростовує твердження позивача про не отримання копії апеляційної скарги у справі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 02.09.2016р. у справі № 922/2800/16 та припинити провадження у справі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд рішення господарського суду Харківської області від 02.09.2016р. у справі № 922/2800/16 залишити без змін.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства (апеляційну скаргу ОСОБА_3 прийнято до провадження ухвалою суду від 10.01.2017р.), враховуючи явку сторін в судове засідання, а також надання ними пояснень з приводу заявлених вимог та заперечень, зокрема, письмового відзиву позивача на подану апеляційну скаргу, судова колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ4" про відкладення розгляду справи та можливість закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення учасників судового процесу, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У власності позивача знаходилися нежитлові приміщення підвалу №20-29, 1-го поверху №57-62, 2-го поверху №26-29 в літ. А-8 загальною площею 811,4 кв.м, що знаходяться за адресою: майдан Павлівський (колишній майдан ОСОБА_8), буд. 2, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №1, (надалі - нежитлові приміщення) на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 26.09.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №759, про що до державного реєстру прав було внесено 26.09.2013 року запис про право власності №2659447.

Між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестор-3 було укладено договір іпотеки, посвідчений 26.09.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №762, згідно якого позивач передав ТОВ Інвестор-3 в іпотеку нежитлові приміщення.

Рішенням господарського суду Харківської області у справі №922/665/14 від 07.03.2014 року було повністю задоволено позов ТОВ Інвестор-3 до позивача, та звернуто стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог ТОВ Інвестор-3 по погашенню заборгованості перед ним позивача у розмірі 2280000,00 грн. Реалізацію нежитлових приміщень вирішено провести у спосіб, передбачений статтею 38 Закону України "Про іпотеку", з наданням ТОВ Інвестор-3 права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною 2280000,00 грн. При реалізації предмета іпотеки - нежитлових приміщень вирішено надати ТОВ Інвестор-3 усі повноваження продавця, у тому числі отримання дублікатів правовстановлюючих документів, здійснення будь-яких платежів за продавця, надання заяв, отримання будь-яких необхідних документів, довідок, витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної влади, місцевого самоврядування, нотаріату тощо.

На підставі рішення господарського суду Харківської області у справі №922/665/14 від 07.03.2014 року ТОВ Інвестор-3 реалізувало належні позивачу нежитлові приміщення компанії WREIC UK LTD, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого 14.07.2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10Ю за реєстровим №553, про що до державного реєстру прав було внесено 14.07.2014 року 18:24:41 запис про право власності №6329502.

В подальшому ці нежитлові приміщення були відчужені ТОВ ВРАЙ УА ЛТД, на підставі договір міни, серія та номер: 1, виданий 02.04.2016 року, видавник: Компанія WREIC UK LTD, ТОВ "ВРАЙ УА ЛТД"; акт приймання - передачі, серія та номер: б/н, виданий 02.06.2016 року, про що до державного реєстру прав було внесено 14.06.2016 року 16:07:59 державним реєстратором приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 запис про право власності №6329502.

В подальшому, державним реєстратором приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №30324953 від 05.07.2016 року, та внесено номер запису про право власності №15253387 від 16.06.2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №30325616 від 05.07.2016 року, та внесено номер запису про право власності №15253977 від 16.06.2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №30325456 від 05.07.2016 року, та внесено номер запису про право власності №15253856 від 16.06.2016 року, яким нежитлові приміщення було поділено на три обєкти нерухомого майна: нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 1 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01), нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 2 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01), нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 3 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01).

Після вищевказаного поділу було зареєстровано закриття обєкту нерухомого майна №1 - нежитлових приміщень підвалу № 20-29, 1-го поверху №57-62, 2-го поверху № 26-29 вліт. "А-8"загальною площею 811,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, Павлівський майдан (колишній майдан ОСОБА_8), 2.

В подальшому, державним реєстратором приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30479806 від 15.07.2016 року, та внесено номер запису про право власності №15416847 від 14.07.2016 року, яким право власності на нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 1 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01) було зареєстровано за відповідачем на підставі договору купівлі продажу укладеного між ТОВ ВРАЙ УА ЛТД та відповідачем, посвідченого 14.07.2016 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 за реєстровим №432; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30480153 від 15.07.2016 року, та внесено номер запису про право власності №15417062 від 14.07.2016 року, яким право власності на нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 2 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01) було зареєстровано за відповідачем на підставі договору купівлі продажу укладеного між ТОВ ВРАЙ УА ЛТД та ОСОБА_3, посвідченого 14.07.2016 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 за реєстровим №436; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30480292 від 15.07.2016 року, та внесено номер запису про право власності №15417228 від 14.07.2016 року, яким право власності на нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд.2, приміщення 3 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01) було зареєстровано за відповідачем на підставі договору купівлі продажу укладеного між ТОВ ВРАЙ УА ЛТД та ОСОБА_3, посвідченого 14.07.2016 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 за реєстровим №440, з внесенням змін рішенням №30337045 від 06.07.2016 року.

Таким чином судом встановлено, що нежитлові приміщення підвалу №20-29, 1-го поверху №57-62, 2-го поверху №26-29 в літ. А-8 загальною площею 811,4 кв.м, що знаходяться за адресою: майдан Павлівський (колишній майдан ОСОБА_8), буд.2, (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №1), які раніше належали позивачу, на теперішній час належать відповідачу ОСОБА_3, та поділені на три обєкти нерухомого майна нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 1 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01), нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд. 2, приміщення 2 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01), нежитлове приміщення, за адресою м. Харків, Павлівський майдан, буд.2, приміщення 3 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна №01).

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.08.2016 року у справі №922/665/14 переглянуто за нововиявленими обставинами та скасовано рішення господарського суду Харківської області у справі №922/665/14 від 07.03.2014 року. Прийнято нове рішення, яким припинено провадження у справі №922/665/14 за відсутністю предмету спору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2016р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення господарського суду Харківської області від 18.08.2016р. у справі № 922/665/14скасовано. В задоволенні заяви ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ4" про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 07.03.2014р. у справі № 922/665/14 за нововиявленими обставинами відмовити. Рішення господарського суду Харківської області від 07.03.2014р. у справі № 922/665/14 залишено без змін.

Переглянувши у апеляційному порядку прийняту місцевим господарським судом ухвалу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Водночас статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК). Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду (статті 13, 15 і 16 ГПК).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 „Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд розглядає справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушеного права особи, за захистом якого вона звернулась, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Згідно ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Частиною 2 ст. 55 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно з ч. 2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від від 26.12.2011р. N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень статті 25 ГПК України та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи-підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі - Закон) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Статтею 28 Закону визначено підстави для відмови у державній реєстрації фізичної особи-підприємця, до яких, зокрема, відноситься подання документів особою, яка не має на це повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону у разі виявлення державним реєстратором невідповідності законодавству проведеної реєстраційної дії державний реєстратор зобов'язаний повідомити про це юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, або фізичну особу - підприємця, стосовно яких проведено реєстраційну дію, для подачі державному реєстратору документів, передбачених цим Законом, або звернення до суду для вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень.

Згідно з ч. 1, 2 статті 37 вказаного Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги: на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі рішення суду); на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 33 Закону за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування реєстраційної дії - у разі оскарження реєстраційної дії; б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації; в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України. Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "є" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Рішення, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня з дати прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації та сплата адміністративного збору не вимагаються (ч. 7 ст. 37 Закону).

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно наявних в матеріалах справи витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 24.08.2016р. та на 02.09.2016р., 19.08.2016р. до Єдиного державного реєстру внесено запис № 0032070 про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Як зазначає відповідач, вказану реєстраційну дію ОСОБА_3, яка має постійне місце проживання у Федеративній республіці Німеччина, фактично не могла вчинити. Так, згідно з відмітками у закордонному паспорті ОСОБА_3 перебувала на території України з 08.07.2016р. по 29.07.2016р. 29.07.2016р. ОСОБА_3 надала ОСОБА_6 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстровану в реєстрі за № 692, про право розпорядження її майном. У вказаній довіреності відсутні будь-які повноваження на реєстрацію ОСОБА_3 як фізичну особу-підприємця, заяви з цього питання ОСОБА_6 подано не було.

Як вбачається з письмових пояснень та наданих доказів, 19.08.2016р. ОСОБА_6 також фізично не могла вчинити будь-які дії у місті Києві, оскільки 18.08.2016р. о 17:00 год. автобусом разом з донькою виїхала з міста Києва до Польщі. Вранці 19.08.2016р. перетнула кордон Польщі та повернулась до України тільки 31.08.2016р., що підтверджується копією закордонного паспорту ОСОБА_6, яка міститься в матеріалах справи.

Не погодившись з діями державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Богодухівського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_13 щодо внесення запису № 00032070 про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, представник за довіреністю ОСОБА_6 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії державного реєстратора та зобов'язання вчинити дії по скасуванню зазначеної вище реєстраційної дії.

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 21.09.2016р. № 2764/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" задоволено скаргу ОСОБА_6, представника за довіреністю ОСОБА_3 від 05.09.2016р. у повному обсязі. Скасовано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 19.08.2016р. № 0032070 "Державна реєстрація фізичної особи-підприємця" щодо ОСОБА_3, проведену державним реєстратором Богодухівського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_13 Виконання покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату. Тимчасово блоковано доступ державного реєстратора Богодухівського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_13 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до 21.10.2016р. Виконання покладено на державне підприємство "Національні інформаційні системи".

Судова колегія зазначає, що неправомірне проведення державним реєстратором реєстраційної дії щодо внесення запису стосовно фізичної особи, яке встановлено за наслідками розгляду скарги ОСОБА_3 від 05.09.2016р. (наказ Міністерства юстиції України від 21.09.2016р. №2764/5), не може породжувати правових наслідків у формі набуття відповідною особою статусу субєкта підприємницької діяльності, в тому числі, на час подання позову у справі №922/2800/16.

При цьому, посилання позивача на припинення діяльності ФОП ОСОБА_3, тобто зміни статусу як фізичної особи-підприємця, вже після порушення провадження у справі, як підстави для висновку щодо правомірного складу учасників судового процесу під час розгляду господарської справи № 922/2800/16 судом першої інстанції, є безпідставним, оскільки в даному випадку має місце скасування реєстраційної дії державного реєстратора, що за своєю правовою природою відрізняється від припинення діяльності субєкта підприємницької діяльності та є наслідком визнання проведеної реєстраційної дії такою, що суперечить вимогам Закону, у звязку з чим не породжує правових наслідків для відповідної особи з моменту її вчинення.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем заявлено позовні вимоги до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, яка на момент звернення з позовом до суду не мала статусу фізичної особи-підприємця, який може бути учасником саме господарських відносин в силу ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, а фізичні особи, відповідно до ст.ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути стороною в господарському процесі, суд дійшов висновку, що подана позовна заява не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно з п.4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Приписами пункту 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Судова колегія вважає на необхідне прийняти наданий відповідачем ОСОБА_14 Міністерства юстиції України від 21.09.2016р. № 2764/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в якості належного доказу у справі, враховуючи його складення після прийняття оскаржуваного судового рішення, що позбавило можливості апелянта надати відповідний доказ господарському суду першої інстанції.

На думку суду, вказаний доказ має важливе значення для правильного вирішення справи під час повторного її перегляду судом апеляційної інстанції, оскільки підтверджує процесуальний статус особи відповідача, який існував станом на момент порушення провадження у справі №922/2800/16, на підставі чого має бути визначений суб'єктний склад сторін спору та підвідомчість вказаної справи.

Зважаючи на повноваження господарського суду апеляційної інстанції під час перегляду справи в апеляційному порядку, судова колегія на підставі поданих учасниками судового процесу доказів встановила, що позов ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ4" подано до відповідача ОСОБА_3, яка не мала статусу громадянина-суб'єкта підприємницької діяльності станом на момент подання позову, у зв'язку з чим справа з даного спору не підвідомча господарському суду, а тому провадження в справі № 922/2800/16 підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. N 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

За наведених вище підстав, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що господарський суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, через що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 02.09.2016р. у справі №922/2800/16 підлягає скасуванню, провадження у справі № 922/2800/16 - припиненню.

Керуючись ст.ст. 80, 91, 99, 101, 102, п. 3 ч. 1 ст. 103, п. 4 ч.1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 02.09.2016р. у справі №922/2800/16 скасувати.

Провадження у справі № 922/2800/16 припинити.

Повний текст постанови складено 13.02.2017р.

Головуючий суддя Лакіза В.В.

Суддя Бородіна Л.І.

Суддя Здоровко Л.М.