КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р. справа№ 911/3169/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Яворський А.В.

відповідача - Кулакевич А.А.

розглянувши апеляційну скаргу Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2016 р.

у справі № 911/3169/16 (суддя - Мальована Л.Я.)

за позовом Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд"

до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

про стягнення 90 986,40 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Державне підприємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" (далі - позивач) звернулось з позовом до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області стягнення 90 986,40 грн боргу за договором № 13116 на виконання (передачу) проектно-вишукувальних робіт від 2014 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.11.2016 р. у справі № 911/3169/16 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 23.11.2016 р., Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про повну відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що надані позивачем акти здачі-прийняття виконаних робіт № 1 та № 2 за 2014 р. не є належними доказами на підтвердження виконання робіт, вони не відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», зокрема, не містять дати та місця складання. Таким чином, на думку скаржника, у нього відсутні правові підстави для оплати таких послуг.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 р. було порушено апеляційне провадження у справі № 911/3169/16, а розгляд справи призначено на 07.02.2017 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

У 2014 році між ДП "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд" (далі - виконавець) та Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області (далі - замовник) було укладено договір на виконання (передачу) проектно-вишукувальних робіт № 13116 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає та сплачує, а виконавець відповідно до умов договору бере на себе виконання за кодом 71.11.2 (послуги архітектурні щодо будівель) ДК 016:2010 таких робіт: робочий проект амбулаторії загальної практики сімейної медицини на 75 відвідувань за зміну з денним стаціонаром на 30 ліжок в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно з п. 1.2 договору робота, передбачена договором, здійснюється етапами. Види і зміст робіт щодо розробки документації виконавцем, вимоги щодо них та строки виконання основних етапів таких робіт визначаються календарним планом виконання робіт, який є додатком до цього договору (надалі іменується "Календарний план виконання робіт") та є невід'ємною частиною даного договору (додаток № 2 до договору). Завершення основних етапів виконання робіт щодо розробки документації оформляється актами здачі-прийняття виконаних робіт.

Як передбачено п. 2.3 договору, після завершення кожного етапу робіт замовник здійснює розрахунок за виконані роботи відповідного етапу протягом 5 (п'яти) банківських днів після прийняття виконаних робіт етапу, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок виконавця в наступному порядку та розмірі: за виконані роботи етапу "1": 27 439,20 грн, т.ч. ПДВ 20%; за виконані роботи етапу "2": 63 547,20 грн, у т.ч. ПДВ 20%; за виконані роботи етапу "3": 252 907,20 грн, у т.ч. ПДВ 20%; за виконані роботи етапу "4": 318 464,40 грн, у т.ч. ПДВ 20%; за виконані роботи етапу "5": 79 256,40 грн, у т.ч. ПДВ 20%.

У відповідності до п. 3.2 договору виконавець передає замовнику або представнику замовника, який діє на підставі довіреності, по накладній виконані роботи по кожному етапу, в наступній кількості примірників: По першому етапу: в 1 (одному) паперовому примірнику; по другому етапу: в 1 (одному) паперовому примірнику; по третьому, четвертому, п'ятому, етапу: в 4 (чотирьох) паперових примірниках, а також на електронному носієві. Креслення, пояснювальні записки інша текстова інформація в електронному вигляді передаються на СD-диску в кількості 1 шт. в форматі Рortable Document Format (РDF).

Згідно з п. 3.5 договору замовник протягом 5 (п'яти) робочих днів, з дати отримання робіт, передбачених договором та актів здачі-прийняття виконаних робіт, зобов'язаний надати або направити поштою рекомендованим листом виконавцю підписані 2 (два) примірники акту здачі-прийняття виконаних робіт або письмову мотивовану відмову від прийняття виконаних робіт.

За умовами п. 3.9 договору у разі, якщо протягом 5 (п'яти) календарних днів після отримання замовником повідомлення про завершення робіт замовником не будуть отримані виконані роботи за вказаною в п. 3.4 договору адресою, виконавець має право направити замовнику виконані роботи разом з актами здачі-прийняття виконаних робіт поштою. Роботи, отримані поштою, розглядаються як такі, що отримані в порядку, передбаченому п. 3.4 договору. В такому випадку датою отримання робіт, є дата зазначена на документі, що підтверджує отримання роботи замовником.

Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2014 р. але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе договірних зобов'язань (п. 8.1 договору).

На виконання умов укладеного договору позивачем було надано відповідачу послуги за договором, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін актами здачі-прийняття виконаних робіт, а саме:

- акт здачі-прийняття виконаних робіт № 1 від 2014 року на суму 27 439,20 грн;

- акт здачі-прийняття виконаних робіт № 2 від 2014 року на суму 63 547,20 грн.

12.05.2016 р. позивач направив на адресу відповідача лист № 250 з вимогою протягом 5 днів з дати отримання цього листа погасити заборгованість за виконані роботи.

Вказаний лист був отриманий відповідачем 19.05.2016 р., що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення № 057.

Однак, відповідач відповіді на вказаний лист не надав, заборгованість за виконані роботи не сплатив.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення прийнятих на себе зобов'язань, передбачених умовами укладеного договору, не оплатив виконані позивачем роботи в повному обсязі, у зв'язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 90 986,40 грн.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом (частина перша ст. 889 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що оскільки належних доказів оплати заборгованості суду відповідачем не надано, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу за договором на виконання (передачу) проектно-вишукувальних робіт підлягають задоволенню на суму 90 986,40 грн.

Доводи скаржника про те, що надані позивачем акти здачі-прийняття виконаних робіт № 1 та № 2 за 2014 р. не є належними доказами на підтвердження виконання робіт, оскільки вони не відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», зокрема, не містять дати та місця складання, колегія суддів вважає необґрунтованими враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Вбачається що вищевказані акти здачі-прийняття виконаних робіт були підписані обома сторонами без жодних зауважень.

Відсутність на актах здачі-прийняття виконаних робіт такого реквізиту, як дата підписання, не спростовує самого факту підписання акта та факту виконання робіт Державним підприємством "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд".

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2016 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2016 р. у справі № 911/3169/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 911/3169/16 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран