УХВАЛА

06.02.2017№ 910/23847/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23847/16

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ,

до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фідобанк" Коваленко Олександра Володимировича, м. Київ, та

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ,

про скасування рішення від 10.11.2016 №2413 та зобов'язання вчинити дії,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_3 (довіреність від 24.06.2016 №б/н);

відповідача-1 - Бойка А.В. (довіреність від 05.09.2016 №70);

відповідача-2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про:

- скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 10.11.2016 №2413 щодо включення грошових вимог ФОП ОСОБА_1 до переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства "Фідобанк" (далі - Банк) із задоволенням у сьому чергу;

- зобов'язання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку Коваленка Олександра Володимировича (далі - Уповноважена особа) надати виконавчій дирекції Фонду перелік рахунків НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, за якими ФОП ОСОБА_1 має право на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду, в сумі 82 171,96 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.12.2016 порушено провадження у справі.

06.02.2017 Уповноважена особа подала суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України подання Верховного суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21 та 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Клопотання мотивоване тим, що на розгляді колегії суддів Конституційного Суду України вирішується питання щодо відкриття провадження за конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності (конституційності) Закону положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21 та 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Представник відповідача-1 наголосив на даному клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотанні Уповноваженої особи.

Відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі (пункт 3.16 постанови пленуму вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про Конституційний суд України» Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо: конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим; відповідності Конституції України чинних міжнародних договорів України або тих міжнародних договорів, що вносяться до Верховної Ради України для надання згоди на їх обов'язковість; додержання конституційної процедури розслідування і розгляду справи про усунення Президента України з поста в порядку імпічменту в межах, визначених статтями 111 та 151 Конституції України; офіційного тлумачення Конституції та законів України; відповідності проекту закону про внесення змін до Конституції України вимогам статей 157 і 158 Конституції України; порушення Верховною Радою Автономної Республіки Крим Конституції України або законів України.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з огляду на те, що:

- відповідачем-1 не подано суду тексту подання Верховного суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21 та 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України;

- крім того, не подано доказів відкриття конституційного провадження щодо даного подання;

- стаття 79 ГПК України не передбачає наведених відповідачем-1 підстав для зупинення провадження у справі, оскільки Конституційний Суд України не розглядає справи по суті, а приймає рішення, зокрема, щодо конституційності нормативно-правових актів;

- Уповноваженою особою не обґрунтовано, що подання до Конституційного Суду України є іншою пов'язаною справою у розумінні статті 79 ГПК України.

Уповноважена особа 06.02.2017 подала суду клопотання про припинення провадження у справі, мотивоване тим, що: участь у даній справі Уповноваженої особи як відповідача є порушенням правил підсудності; Уповноважена особа є працівником Фонду, яка діє від імені Фонду та в межах повноважень, делегованих їй Фондом для виведення неплатоспроможного банку з ринку, Фонд є суб'єктом владних повноважень; таким чином, спори, які виникають у даних правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні 06.02.2017 підтримав дане клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник позивача заперечив щодо задоволення вказаного клопотання відповідача-1.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про припинення провадження у справі з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до частини першої статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Перелік справ, підвідомчих господарським судам, визначено статтею 12 ГПК України.

У підпункті 3.1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З підстав, передбачених частиною першою статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" НБУ зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Частиною другою цієї статті визначено, що НБУ не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд для вжиття ним заходів, передбачених Законом.

Відповідно до частини першої статті 34 цього Закону Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Згідно з статтею 54 Закону рішення, що приймаються відповідно до цього Закону НБУ, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Разом з тим, при вирішенні даного спору слід враховувати правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду України, а саме від 16.02.2016 зі справи № 21-4846а15 та від 15.06.2016 зі справи № 826/20410/14.

Відповідно до частини першої статті 11128 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Так, правова позиція Верховного Суду України полягає у такому:

- частиною третьою статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність;

- у свою чергу, статтею 1 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків;

- у пункті 6 статті 2 Закону зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства;

- виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 ГПК України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Таким чином, спір у даній справі є господарським та підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства, а тому підстав для припинення провадження у справі немає.

Уповноважена особа 06.02.2017 подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила про те, що:

- відповідно до рішення Національного банку України від 20.05.2016 № 8 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.05.2016 №783 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ "ФІДОБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку";

- згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Банку з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20.05.2016 до 19.06.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленку Олександру Володимировичу строком на один місяць з 20.05.2016 до 19.06.2016 включно;

- Рішенням виконавчої дирекції Фонду продовжено строки тимчасової адміністрації до 19.07.2016 та продовжено повноваження Уповноваженої особи з 20.06.2016 до 19.07.2016;

- відповідно до рішення Національного банку України від 18.07.201 6№ 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» та Рішення виконавчої дирекції Фонду від 19.07.2016 «Про початок ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», розпочато процедуру ліквідації Банку;

- згідно з пунктом 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 16.07.2015 № 629-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку», яким внесено зміни до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами фізичних осіб - підприємців здійснюється Фондом незалежно від дня відкриття рахунка починаючи з 01.01.2017 щодо банків, віднесених до категорії неплатоспроможних після 01.012017;

- таким чином, дії Банку були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача наголосив на доводах відзиву, долученого до матеріалів справи, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Згідно з частиною першою статті 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в судове засідання представників сторін; неподання витребуваних доказів.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 77, 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи на 27.02.2017 о 09 год. 20 хв.; судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-б, зал судових засідань №12.

2. Зобов'язати:

2.2. Сторони:

- направити у судове засідання своїх повноважних представників, повноваження яких повинні бути оформлені відповідно до приписів статті 28 ГПК України; документи на підтвердження повноважень таких представників подати суду; визнати явку представників сторін в судове засідання обов'язковою;

- документи подавати суду в оригіналі для огляду та належним чином засвідчених копіях для долучення до матеріалів справи з урахуванням приписів статті 36 ГПК України і пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55;

- письмові пояснення та документи завчасно надсилати на адресу суду поштою або подавати через відділ діловодства суду з супровідним листом з обов'язковим описом додатків у прошитому вигляді;

2.2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб:

- подати письмовий відзив на позов з наданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини; забезпечити надіслання позивачу копій відзиву в порядку, передбаченому статтею 59 ГПК України.

4. Звернути увагу сторін на необхідність дотримання ними вимог статей 22, 33, 34 та частини четвертої статті 74 ГПК України та на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

5. Витребувані судом документи є обов'язковими доказами, необхідними для вирішення спору. У випадку неподання позивачем витребуваних судом документів позов буде залишено без розгляду відповідно до пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України, у випадку ж неподання відповідачем таких документів спір буде вирішено за наявними у справі матеріалами згідно з приписами статті 75 ГПК України.

6. Попередити сторони, що при ухиленні від вчинення дій, покладених судом на сторони, до останніх можуть бути застосовані санкції, передбачені пунктом 5 статті 83 ГПК України.

Суддя О. Марченко

1. Відкласти розгляд справи у судовому засіданні на 27.02.17 о 09:20 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-В, зал 12