ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2017 р.Справа № 922/6450/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Департаменту економіки та комунального майна ХМР, м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківська міська рада, м. Харків
до ТОВ фірма "ОСОБА_1 і В", м. Харків
про спонукання до укладення договору
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 1/0/45-17 від 03.01.17року;

відповідача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.05.2015 року;

третьої особи (ХМР) - ОСОБА_2, довіреність № 08-11/32/2-17 від 05.01.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ОСОБА_1 І В", в якому просив суд спонукати ТОВ фірму "ОСОБА_1 І В" укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради, у редакції, запропонованій позивачем.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.02.2016 відмовлено в задоволенні позову Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ОСОБА_1 І В" про спонукання до укладення договору про пайову учать у розвитку інфраструктури м. Харкова, оскільки відповідач не є власником та користувачем земельної ділянки за адресою: м. Харків, пр. 50 річчя СРСР, 46, а також власником спірного приміщення.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2016 у справі № 922/6450/15 Господарського суду Харківської області залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.10.16р. касаційну скаргу Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 та рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2016 у справі № 922/6450/15 Господарського суду Харківської області скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

На підставі протоколу автоматизованої системи документообігу суду від 07.11.16р. справу призначено для розгляду судді Шарко Л.В.

Ухвалою суду від 09.11.16р. справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

16.01.17р. представник позивача надав письмові пояснення по справі, в яких підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

16.01.17р. представник 3-ї особи надав письмові пояснення по справі, в яких підтримав позовні вимоги позивача та просив суд позов задовольнити. До письмових пояснень надано документи для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

17.01.17р. в судовому засіданні оголошувалась перерва до 15:00 до 23.01.17р.

17.01.17р. представник відповідача надав клопотання про долучення документів для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 23.01.17р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.01.17р. проти позову заперечував, просив суд відмовити в позові, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву з урахуванням письмових пояснень та зазначив, що він не є власником чи користувачем земельної ділянки за адресою: м. Харків, пр. 50 річчя СРСР, 46, а також власником спірного приміщення.

Представник 3-ї особи в судовому засіданні 23.01.17р. підтримав позовні вимоги позивача.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "ОСОБА_1 і В" було проведено реконструкцію нежитлового приміщення першого поверху по пр. 50 річчя СРСР, 46 в місті Харкові під розміщення магазину продовольчих товарів, код об'єкта 1230.1; ІІ категорія складності (Декларація про готовність обєкта до експлуатації від 30.12.2014 № ХК 21 (а.с. № 19-21).

Відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 30.12.2014 № ХК 21 (далі Декларація), нежитлове приміщення першого поверху по пр. 50 річчя СРСР, 46 в місті Харкові прийнято в експлуатацію 30.12.2014 р.

Згідно даних декларації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 1052,81 тис. грн., у тому числі витрати на будівельно-монтажні роботи 763,25 тис. грн. та витрати на машини, обладнання та інвентар 289,56 тис. грн.

Позивач стверджує, що після введення в експлуатацію нежитлового приміщення першого поверху по пр. 50 річчя СРСР, 46 в місті Харкові, відповідач із пропозицією укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в порядку ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності не звертався.

13 лютого 2015 року, листом № 100/0/154-15 (а.с. № 24), який надіслано відповідачу 17 лютого 2015 року, позивач просив відповідача звернутися до нього із заявою про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в порядку ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

23 березня 2015 року, листом № 263/0/124-15 (а.с. № 26), позивач звертався до відповідача з пропозицією про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у зв'язку з реконструкцією нежитлового приміщення першого поверху по пр. 50 річчя СРСР, 46 в місті Харкові. Зазначений лист-пропозиція надіслана відповідачу 25 березня 2015 року.

Запропонованим позивачем проектом договору кошторисну вартість обєкта будівництва визначено в сумі 6581507,40 грн., а розмір пайової участі визначено в сумі 723965,81 грн. (проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова та розрахунок величини пайової участі при реконструкції нежитлових приміщень першого поверху по пр. 50 річчя СРСР, 46 під розміщення магазину продовольчих товарів (а.с. № 28-29).

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, відповідач договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова при реконструкції нежитлових приміщень першого поверху по пр. 50 річчя СРСР, 46 в м. Харкові не уклав, пайовий внесок не сплатив, що й зумовило звернення до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник будівництва є фізична або юридична особа, що має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала у встановленому порядку відповідну заяву.

Відповідно до частин 2, 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населе ному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соці альної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бю джету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно із частиною 5 статті 40 цього Закону, величина пайової участі у розвитку інфра структури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Частиною 9 статті 40 цього Закону визначено строки, упродовж яких мають укладатися договори про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту - не пізніше ніж 15 ро бочих днів з дня реєстрації звернення замовника будівництва щодо його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в по вному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частина ми за графіком, що визначається договором.

Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспек цією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 30.12.2014. за №ХК 21 , реконструкція нежитлового приміщення першого поверху по пр. 50 річчя СРСР, 46 в місті Харкові під розміщення магазину продовольчих товарів, прийнята в експлуа тацію. Загальна площа приміщень складає 615,9 кв.м. Замовником реконструкції за даною де кларацією є Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 і В".

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 №804 затверджено Порядок пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова (далі - Порядок).

Відповідно до п.1.2. Порядку порядок визначає умови та встановлює процедуру залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі (внеску) у розвитку інфраструктури замовниками будівництва на території м. Харкова.

Відповідно до пункту 1.3. Порядку, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки в місті Харкові, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених чинним законо давством України та цим Порядком.

Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комуналь ного майна Харківської міської ради (пункт 1.4. Порядку).

За приписами пункту 1.5. Порядку, пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова.

Згідно з пунктом 1.6. Порядку, під будівництвом слід розуміти нове будівництво, рекон струкцію, реабілітацію, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва, а під об'єктами будівництва будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення та їх комплекси.

Крім того, згідно з п. 1.6. Порядку, у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні, зокрема: замовник будівництва - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки).

Таким чином, замовником будівництва, з наміром забудови земельної ділянки, може бути власник або користувач земельної ділянки, право на яке здобуто відповідно до вимог законодавства та підтверджується відповідними документами.

Отже, вбачається, що законодавством передбачено обов'язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, шляхом перерахування коштів пайової участі, лише суб'єктам місто будування, яким притаманні певні ознаки (тобто суб'єкт з чітко визначеними ознаками, які мають суттєве юридичне значення), а саме - власник або користувач земельної ділянки, який, у свою чергу, має намір здійснити забудову території.

Позивачем надано до матеріалів справи довідку (а.с. № 78-81), в якій міститься інформація про власника нежитлових приміщень, на виконання вказівок постанови Вищого господарського суду від 04.10.2016р., та судом перевірено інформацію щодо власника приміщення.

Встановлено, що відповідач не є ані власником, ані користувачем земельної ділянки за адресою: м. Харків, пр. 50 річчя СРСР, 46, а також не є власником приміщення за даною адресою.

Згідно наданої до матеріалів справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек за запитом представника позивача, судом встановлено, що нежитлові приміщення 1-го поверху по проспекту Ландау Льва (П'ятдесятиріччя СРСР), будинок 46, - не являються приватною власністю відповідача. В розділі "відомості про права власності" щодо вищевказаного об'єкту зазначений Публічне акціонерне товариство банк "Меркурій", дата прийняття рішення про державну реєстрацію 30.06.2011р., дата внесення запису 30.06.2011р. (підстава виникнення - іпотечний договір) (а.с. № 81 том 2).

Крім того, судом встановлено, що у вищевказаній інформаційній довідці в розділі "актуальна інформація про право власності" стосовно об'єкту нерухомого майна за адресою: м. Харків, проспект Ландау Льва (П'ятдесятиріччя СРСР), будинок 46, міститься наступна інформація: дата державної реєстрації - 05.08.2015 року, форма власності - приватна; власники - Товариство з обмеженою відповідальністю "Господар-2015" (), підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності серія та номер: 42735188, видане 25.08.2015р. (а.с. № 78-79 том 2).

Зважаючи на те, що ТОВ фірма "ОСОБА_1 і В" (відповідач) не являється ані власником земельної ділянки, ані її користувачем, оскільки відомості, що містяться у інформаційній довідці (а.с. №78-81) підтверджують лише строкове платне користування відповідачем нежитловими приміщеннями за адресою: м. Харків, пр. Ландау Льва (П'ятдесятиріччя СРСР), буд. 46, суд приходить до висновку, що ТОВ "ОСОБА_1 і В" не підпадає під дію ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", щодо зобов'язання замовника об'єкта будівництва взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури населеного пункту та укладенні договору про пайову участь.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати у даній справі залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_3