ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.02.2017 р. Справа№ 914/219/17

Суддя Фартушок Т.Б., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест ОСОБА_1», м.Львів,

про стягнення заборгованості.

Ціна позову: 77549,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява (вх.№231) за позовом Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест ОСОБА_1» про визнання договору укладеним. Ціна позову 77549,43грн.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду, судом встановлено наявність підстав для її повернення без розгляду на підставі ст.63 ГПК України, зважаючи на наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто Позивачу за подання позовної заяви до суду слід було сплатити 1600,00 грн.

Як розяснено Вищим господарським судом України у п.п.2.20 п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» із змінами та доповненнями, чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Пунктом 2.21 вказаної Постанови визначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що Позивачем при поданні позовної заяви до суду не подано жодних належних, достатніх та допустимих доказів сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Аналогічної правової позиції притримується Вищий господарський суд України (ухвала від 31.03.2015р. у справі №908/5141/14) та Господарський суд Львівської області (ухвала від 02.06.2015р. у справі №914/1735/15).

Також, до позовної заяви не додано належних доказів в розумінні статті 56 ГПК України (в редакції Закону України від 19.05.2011 року № 3382-VI) надсилання Відповідачеві копії позовної заяви, що є порушенням пункту 6 частини першої статті 63 ГПК України.

Суд інформує Позивача, що таким доказом є оригінали поштової квитанції та опису вкладення про надсилання Відповідачеві рекомендованою поштою копії позовної заяви та доданих до неї документів, які додаються до позову.

Як вбачається, із долученого до позовних матеріалів опису вкладення до цінного листа від 01.02.2017 року №083, Позивачем на адресу Відповідача надіслано:

- Копія Договору від 08.12.2016 №18;

- Копія Додаткової угоди від 16.12.2016 року №1;

- Копія Додаткової угоди від 29.12.2016 року №2;

- Копія платіжного доручення №43;

- Копія платіжного доручення №34;

- Копія розрахунку пені;

- Копія акту виконаних робіт №1;

- Копія акту виконаних робіт №2;

- Копія розпорядження про зупинення.

Вказаний опис вкладення до цінного листа не містить інформації про те, що на адресу Відповідача скеровувалась копія позовної заяви від 01.01.2017 року №31/2-2.

Відповідно до пункту 6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Окрім того, в порушення частини 3 статті 36 ГПК України, до позовної заяви додано копії документів, які належним чином не завірені.

Копії документів мають бути засвідчені згідно пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003). Відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 6 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. (п.3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (у чинній станом на момент подання позову до суду редакції).

Враховуючи вищенаведене та керуючись п.2 ч.1 ст.57, п.п. 4, 6 ч.1 ст.63, ст.86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Управлінню капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: позовна заява і додані до неї документи на 41 арк.

Відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Фартушок Т. Б.