ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р.Справа № 922/4764/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Державного вищого навчального закладу "Миколаївський політехнічний коледж", м. Миколаїв
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факел-1", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 292/1 від 01.08.2016 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Державний вищий навчальний заклад "Миколаївський політехнічний коледж" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факел-1", в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди державного нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 11, що знаходиться на балансі ДВНЗ "Миколаївський політехнічний коледж" № РОФ-919 від 01.11.2010 у розмірі 81810,09 грн., з яких 5001,85 грн. - заборгованість за комунальні послуги, 2065,81 грн. - заборгованість за експлуатаційні витрати, 33304,20 грн. - заборгованість за орендну плату, 40113,96 грн. - пеня за несвоєчасну оплату, 1324,27 грн. - заборгованість з земельного податку. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.01.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 01.02.2017 року об 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.01.2017 року було задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

На підставі вказаного, судові засідання пос праві № 922/4764/16 проводяться в режимі відеоконференції та фіксуються на диску DVDX - 00371.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 лютого 2017 року розгляд справи було відкладено на 08.02.2017 року об 11:00 год.

03 лютого 2017 року від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог за вх. № 283, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 47997,25 грн., з яких: заборгованість за комунальні послуги 5001,85 грн., заборгованість за експлуатаційні витрати - 2065,81 грн., заборгованість за орендну плату - 33304,20 грн., пеня за несвоєчасну оплату - 6301,12 грн., заборгованість з земельного податку - 1324,27 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Розглянувши заяву про зменшення розміру позовних вимог, судом встановлено, що підставою для зменшення розміру позовних вимог є здійснення перерахунку розміру штрафних санкцій. Судом встановлено, що подана заява відповідає вимогам чинного законодавства та не порушує чиї-небудь права. Враховуючи вищевикладене, заява прийнята судом до розгляду. Позовні вимоги розглядаються судом з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

В призначеному судовому засіданні 08.02.2017 року був присутній представник позивача, який підтримав позов в повному обсязі з урахуванням зменшення позовних вимог.

Відповідач свого представника в судове засідання також не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про причину неявки суд не повідомив. Ухвала господарського суду Харківської області про порушення провадження у справі від 03.01.2017 року, яка була направлена на адресу відповідача, повернулась до суду з позначкою поштового відділення "За закінченням строку зберігання".

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд встановив наступне.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Досконалість-1» (яке згодом було перейменовано в ТОВ "Факел-1") укладено Договір № РОФ-919 від 01.11.2010 року оренди державного нерухомого майна нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 11, що знаходиться на балансі ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж».

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 1.1 Договору (в редакції Договору № 1 про внесення змін до Договору) орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно - приміщення підвалу двоповерхового корпусу № 3 (будівля їдальні) площею 300,5 кв.м. (далі - майно), згідно з планом розміщення орендованих приміщень (додаток 1 до договору оренди), розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Нікольська, 11, що знаходиться на балансі Державного вищого навчального закладу «Миколаївський політехнічний коледж», вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31.10.2013 року і становить за незалежно оцінкою 311 800 грн. (триста одинадцять тисяч вісімсот грн.).

Відповідно до п. 10.1 Договору (в редакції Договору № 1 про внесення змін до договору) цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 30.10.2013 року до 28.10.2016 року.

На виконання умов договору від 01.11.2010 № РОФ -919 зі змінами та доповненнями орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно на підставі акта приймання передачі від 01.2010 року.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції від базового до першого місяця оренди включно. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.4 Договору у разі користування майном протягом неповного календарного місяця добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50 % до 50 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Орендар самостійно здійснює щомісячний розподіл платежів до Державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 3.11 Договору у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 5.3 Договору орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату щомісячно до 15 числа наступного за звітним з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата визначена на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786, зі змінами та доповненнями і становить без ПДВ 3 891, 88 грн. за базовий місяць оренди.

Відповідно до п. 3.1 Договору в редакції Договору № 1 про внесення змін до договору оренди орендна плата визначена на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786, зі змінами та доповненнями і становить без ПДВ за базовий місяць 4 417, 17 грн.

Відповідно до п. 5.12 Договору орендар зобов'язався здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого Майна. Протягом місяця після підписання цього Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого Майна договір про відшкодування експлуатаційних витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг орендарю.

На виконання умов п. 5.12 Договору оренди між Державним вищим навчальним закладом «Миколаївський політехнічний коледж» (Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Досконалість- 1» ( орендарем, в подальшому перейменоване в ТОВ "Факел-1") укладено Договір про відшкодування експлуатаційних витрат та комунальних послуг від 05.01.2015, відповідно до умов якого балансоутримувач зобов'язався забезпечити орендарю безперервне надання комунальних та експлуатаційних послуг, а орендар зобов'язався своєчасно відшкодовувати балансоутримувачу кошти за комунальні послуги, згідно з виставленими балансоутримувачем рахунками та експлуатаційні витрати відповідно до додаткових розрахунків.

У зв'язку з систематично. несплатою відповідачем орендної плати та видатків по утриманню нерухомого майна, ненадходження відповідних коштів до Державного бюджету, порушення інтересів позивача та майнових інтересів держави, прокурор Центрального району Миколаївської області звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про розірвання договору оренди від 01.11.2010 № РОФ-919 і стягнення з ТОВ "Досконалість -" на користь ДВНЗ "Миколаївський політехнічний коледж" заборгованості з орендної плати та видатків на утримання відповідного нерухомого майна за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 18.03.2015 року по справі № 915/377/15 позов було задоволено та стягнуто з ТОВ "Спортивний клуб "Досконалість" (перейменоване в ТОВ "Факел-1") на користь ДВНЗ "Миколаївський політехнічний коледж" 7896,69 грн. заборгованості з орендної плати, 667,40 грн. заборгованості з експлуатаційних витрат на утримання майна, 5151,84 грн. пені за несвоєчасну сплату орендної плати, 562, 47 грн. пені за несвоєчасну сплату експлуатаційних витрат, 2216,12 грн. пені за несвоєчасну сплату комунальних послуг; розірвано договір оренди державного нерухомого майна № РОФ -919 від 01.11.2010 року.

Разом з цим, відповідач повернув орендоване майно позивачу лише 21.08.2015 року, що підтверджується актом приймання - передачі від 21.08.2015 року № 139мпк12-07-15 (вх. №415 від 14.08.2015 року).

Відповідно до п. 3.11. договору оренди, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до Державного бюджету та Балансоутримувачу.

Так, за період з березня 2015 року по 21.08.2015 року (день фактичного повернення майна), у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, а саме:

комунальні послуги - 5001,85 грн. (за квітень 2015 року - 132,98 грн., за травень 2015 року - 1453,30 грн., за червень 2015 року - 1532,94 грн., за липень 2015 року -1351,14 грн., за серпень 2015 року - 531,49 грн.);

експлуатаційні витрати - 2065,81 грн. (за червень 2015 року - 1621,29 грн., за липень 2015 року - 270 грн., за серпень 2015 року - 174,32 грн.);

орендна плата - 33304,20 грн. ( за лютий 2015 року - 3493,33 грн., за березень -4676,95 грн., за квітень 2015 року - 5331,71 грн., за травень 2015 року - 5449,01 грн., за червень 2015 року - 5470,80 грн., за липень 2015 року -5416,10 грн., за серпень 2015 року -3466,30 грн.) ;

земельний податок - 1324,27 грн. (за лютий 2015 року);

пеня за несвоєчасну оплату - 6301,12 грн.

Листом від 17.08.2015 року № 143мпк 17-08-15 (вх. № 418 від 17.08.2015) відповідач гарантував здійснення оплати оренди приміщень, проте до цього часу оплату так і не здійснив.

За таких обставин, позивач і звернувся до господарського суду Харківської області за захистом своїх прав та законних інтересів з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги 5001,85 грн., заборгованість за експлуатаційні витрати - 2065,81 грн., заборгованість за орендну плату - 33304,20 грн., пеня за несвоєчасну оплату - 6301,12 грн., заборгованість з земельного податку - 1324,27 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1-2, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що за період з березня 2015 року по 21.08.2015 року, протягом якого відповідач фактично користувався нерухомим майном, що було предметом договору оренди № РОФ-919 від 01.11.2010 року, у відповідача перед позивача утворилась заборгованість за комунальні послуги у розмірі 5001,85 грн., заборгованість за експлуатаційні витрати у розмірі 2065,81 грн., заборгованість за орендну плату у розмірі 33304,20 грн. та заборгованість з земельного податку у розмірі 1324,27 грн.

Відповідач своїм листом від 17.08.2015 року № 143/17-08-15 гарантував сплату вищевказаних сум заборгованості, проте свого зобов'язання так і не виконав.

Відповідачем не спростовано та не подано суду жодних документальних доказів, які б спростовували доводи позивача. Доказів сплати заборгованості відповідач до суду не надав. Існування заборгованості не спростував.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги у розмірі 5001,85 грн., заборгованості за експлуатаційні витрати у розмірі 2065,81 грн., заборгованості за орендну плату у розмірі 33304,20 грн. та заборгованості з земельного податку у розмірі 1324,27 грн. - обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 6301,12грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 3.7 Договору оренди орендна плата, перерахована до Державного бюджету та Балансоутримувачу несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Відповідно до п. 2.3 Договорів про відшкодування експлуатаційних витрат та комунальних послуг плата за послуги перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі балансоутримувачу стягується з урахуванням пені за кожний прострочений день в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючий на період на який нараховується пеня.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої вимоги про стягнення пені в сумі 6301,12 грн. та вважає її такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Факел -1" (61037, м. Харків, Московський проспект, буд. 199-А, ) на користь Державного вищого навчального закладу "Миколаївський політехнічний коледж" (54030, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 11-А, ) заборгованість за комунальні послуги в розмірі 5001,85 грн., заборгованість за експлуатаційні витрати у розмірі 2065,81 грн., заборгованість по орендній платі у розмірі 33304,20 грн., пеню у розмірі 6301,12 грн., заборгованість з земельного податку у розмірі 1324,27 грн., судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/4764/16