ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2017 р.Справа № 922/1081/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

Без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування", м.Харків,
до Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", м.Харків,
про стягнення 409638,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", про стягнення з останнього заборгованості по оплаті за виконані роботи (надані послуги) за актами № 61 від 03 квітня 2013 року; № 62 від 03 квітня 2013 року; № 63 від 03 квітня 2013 року та № 72 від 25 квітня 2013 року до додаткової угоди № 61 від 22 травня 2012 року до договору № 63900-393дп від 19 квітня 2010 року; за актами № 59 від 03 квітня 2013 року та № 71 від 22 квітня 2013 року до додаткової угоди № 63 від 19 червня 2012 року до договору № 63900-393дп від 19 квітня 2010 року та за актом № 60 від 03 квітня 2013 року до додаткової угоди № 64 від 25 травня 2012 року до договору № 63900-393дп від 19 квітня 2010 року в сумі 409638,98 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.12.2016 провадження у справі припинено.

Позивач з ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу №922/1081/16 передати на розгляд в окремому позовному провадженні до господарського суду Харківської області.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.01.2017р. апеляційну скаргу ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" задоволено. Ухвалу господарського суду Харківської області від 22.12.2016 у справі №922/1081/16 скасовано. Справу передано до господарського суду Харківської області на розгляд.

Апеляційною інстанцією було зазначено: "в ході розгляду справи місцевому господарському суду слід усунути обставини, що стали підставою для скасування ухвали від 22.12.2016, а саме, надати належну правову оцінку підставам виникнення та природі позовних вимог та вирішити питання щодо можливості вирішення спору в окремому провадженні або ж (у разі встановлення безпосередньої пов'язаності даного спору зі здійсненням провадження у справі про банкрутство) щодо передання його для розгляду в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011 у справі №5023/10655/11 порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева". В ході провадження у вказаній справі про банкрутство ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" було заявлено конкурсні кредиторські вимоги, у тому числі ті, що виникли з договору №63900-393дп від 19.04.2010. Відповідну суму кредиторських вимог у розмірі 2598134,42 грн. (у тому числі 210203,53 грн. за договором № 63900-393дп від 19.04.2010) було включено до реєстру вимог кредиторів Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2013 у справі №5023/10655/11.

У ч.9 ст. 16 ГПК України визначено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої ст. 12 цього кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону № 2343-XII (в редакції, чинній з 19.01.2013 року), відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Системний аналіз положень Закону № 2343-XII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону № 2343-XII); за позовом розпорядника майна (частина девята статті 22 Закону № 2343-XII); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону № 2343-XII); за заявою керуючого санацією (частина пята статті 28 Закону № 2343-XII); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону № 2343-XII).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

З огляду на сферу регулювання Закону № 2343-XII загалом і за змістом зазначеної норми статті 20, вона є спеціальною по відношенню до загальних, установлених ЦК України підстав для визнання правочинів недійсними, тобто ця норма передбачає додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

Згідно з частиною другою статті 4 Цивільного кодексу України основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Відповідно до положень частини третьої статті 104 ЦК України порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Тобто, враховуючи особливості процедури банкрутства, господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі.

Враховуючи вищенаведене та те, що в провадженні господарського суду знаходиться справа №№5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева" суд вважає, що справа №922/1081/16 повинна розглядатися у провадженні справи про банкрутство №5023/10655/11, відповідно до цього суд вважає за необхідне передати дану справу для спільного розгляду справи про банкрутство.

Керуючись статтями ч.9 ст.16, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Передати справу №922/1081/16 за позовом ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до ДП "Завод ім. В.О. Малишева" про стягнення 409638,98 грн. для спільного розгляду із справою №5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева".

Суддя ОСОБА_1