ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року Справа № 912/3782/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач

суддів Джихур О.В., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №14-127 від 13.05.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №21 від 10.01.2017р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.11.2016р. у справі №912/3782/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна

компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської

міської ради, м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 3462588 грн 80 коп

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 03.11.2016р. (суддя Шевчук О.Б.) позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 1171484 грн 24 коп пені, 980903 грн 88 коп інфляційних втрат, 138716 грн 44 коп - 3% річних, а також 51938 грн 83 коп судового збору. У задоволенні позову щодо стягнення пені 1171484,24 грн відмовлено з огляду на наявність підстав для застосування ст. 233 Господарського кодексу України.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не дослідження всіх істотних обставин справи, просить рішення в частині зменшення пені на 1171484,24 грн скасувати, прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову, в іншій частині рішення залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- право на зменшення неустойки виникає у господарського суду виключно за наявності значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків;

- суд має обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобовязання, причини неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення у виконанні зобовязання, тощо;

- судом першої інстанції не обґрунтовано, в чому саме полягає винятковість даного випадку;

- виняткові обставини у Відповідача відсутні, суд не мав право зменшувати розмір нарахованої пені;

- судом не враховано інтереси Позивача;

- відсутність вини Відповідача у виникненні боргу, його важкий фінансовий стан не є винятковими випадками в розумінні ст. 233 Господарського кодексу України та підставою для зменшення неустойки.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.11.2016р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.11.2016р. у справі №912/3782/16 прийнято до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Дмитренко Г.К. (доповідач), суддів Джихур О.В., Виноградник О.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.12.2016р. згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів у зв'язку з припиненням повноважень судді Виноградник О.М. справа №912/3782/16 прийнята до провадження колегію суддів у складі головуючого судді Дмитренко Г.К. (доповідач), суддів Джихур О.В., Антоніка С.Г.

20.12.2016р. у зв'язку з припиненням повноважень судді Дмитренко Г.К. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Джихур О.В., Антоніка С.Г. та прийнята зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 23.12.2016р. Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 06.02.2017р.

В судовому засіданні 06.02.2017р. представник Позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив. Зазначив, що є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Олександрії; отримує фінансування за рахунок платежів від надання послуг населенню, підприємствам, установам, організаціям; фінансується за рахунок бюджетних коштів; не уповноважений законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають витратам за надання послуг; загальна сума заборгованості за теплову енергію станом на 01.10.2016р. складає 20392,5 тис. грн; ступінь виконання Відповідачем зобовязань по договору дорівнює 100%; завдання Позивачу неналежним виконанням договору збитків не доведено; судом першої інстанції врахований майновий стан сторін, рішення суду є обґрунтованим та правомірним.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що 30.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як продавцем (надалі Позивач) та Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради як покупцем (надалі Відповідач) був укладений договір купівлі-продажу природного газу №2452/15-БО-18 (надалі - Договір), за умовами якого Позивач зобов'язався передати у власність Відповідачу у 2015 році природний газ, а Відповідач зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), в обсязі і на умовах цього Договору. Строк дії Договору встановлено з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками до 31 грудня 2015 року в частині поставки газу, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 11.1. Договору). До Договору сторонами також були укладені додаткові угоди: №1 від 10.02.2015р.; №2 від 10.03.2015р.; №3 від 15.04.2015р.; №4 від 15.05.2015р.; №5 від 05.06.2015р.; №6 від 20.07.2015р.; №7 від 15.10.2015р.; №8 від 22.10.2015р.; №9 від 02.11.2015р., в яких, зокрема, сторони вносили зміни до Договору в частині вартості природного газу та порядку розрахунків (а.с. 15-23).

Відповідно до пункту 3.4. Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Відповідач зобов'язався надавати Позивачу підписані та скріплені печатками Відповідача та газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, у яких зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його ціна та вартість. Позивач не пізніше 8-го числа зобов'язався повертати Відповідачу та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна газу узгоджена між сторонами в розділі 5 Договору. Так ціна за 1000 куб. м природного газу становить 5900,00 грн без урахуванням податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом. До сплати за 1000 куб. м - 6384,70 грн, крім того ПДВ - 20% - 1276,94 грн, всього з ПДВ - 7661,64 грн. Загальна вартість Договору складається із сум вартості місячних поставок газу.

Оплата за газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1. Договору).

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу протягом січня-грудня 2015 року природний газ на загальну суму 25805257,50 грн, що підтверджуються актами приймання-передачі природного газу, підписаними сторонами (а.с.24-30).

Відповідач зобов'язання по оплаті за надані послуги виконав, але з простроченням строків, передбачених умовами Договору, що підтверджується сторонами.

З розрахунку, наданого Позивачем, вбачається, що борг за зобовязаннями січня 2015 року був сплачений у повному обсязі 24.03.2015р., за зобовязаннями лютого 2015 року 21.09.2015р., за зобовязаннями березня 2015 року 14.12.2015р., за зобовязаннями квітня 2015 року 14.12.2015р., за зобовязаннями жовтня 2015 року 16.12.2015р., за зобовязаннями листопада 2015 року 29.12.2015р., за зобовязаннями грудня 2015 року 01.03.2016р.

Враховуючи неналежне виконання умов договору Відповідачем та прострочення оплати за отриманий газ, Позивач звернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення 2342968,48 грн пені, 980903,88 грн інфляційних втрат та 3% річних - 138716,44 грн.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що спірні відносини є відносинами постачання, що регулюються параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України, а також главою 48,49 Цивільного кодексу України щодо виконання та забезпечення виконання зобовязання.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 598, 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 7.2 Договору у разі невиконання Відповідачем п. 6.1. Договору він зобовязується сплатити Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з неналежним виконанням Відповідачем зобовязання по Договору в частині вчасної оплати за поставлений газ Позивачем нараховано:

- за зобов'язаннями січня 2015 року 441297,52 грн інфляційних втрат за лютий 2015 року, 9289,01 грн - 3% річних та 140563,62 грн пені за період з 15.02.2015р. по 23.03.2015р.;

- за зобов'язаннями лютого 2015 року 375051,78 грн інфляційних втрат за березень серпень 2015 року, 23892,70 грн - 3% річних та 476737,61 грн пені за період прострочення з 15.03.2015р. по 20.09.2015р.;

- за зобов'язаннями березня 2015 року 127230,07 грн інфляційних втрат за період з квітня по листопад 2015 року, 71985,72 грн - 3% річних та 1215999,39 грн пені за період з 15.04.2015р. по 13.12.2015р.;

- за зобов'язаннями квітня 2015 року 21238,88 грн інфляційних втрат з травня по листопад 2015 року, 16457,24 грн - 3% річних та 258989,09 грн пені за період прострочення з 15.05.2015р. по 13.12.2015р.;

- за зобов'язаннями жовтня 2015 року 16085,63 грн інфляційних втрат за листопад 2015 року, 5634,14 грн - 3% річних та 82633,94 грн пені за період з 15.11.2015р. по 15.12.2015р.;

- за зобов'язаннями листопада 2015 року 2299,55 грн 3% річних та 33726,83 грн пені за період з 15.12.2015р. по 28.12.2015р.;

- за зобов'язаннями грудня 2015 року 9158,08 грн - 3% річних та 134318,00 грн пені за період з 15.01.2016р. по 29.02.2016р.

Відповідач проти заявлених до стягнення нарахувань не заперечує, порушення виконання зобовязання визнає.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та пені здійснений Позивачем вірно. Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3% річних у сумі 138716,44 грн, інфляційних втрат - 980903,88 грн, пені - 2342968,48 грн є правомірними.

У відзиві на позов (а.с. 74-77) відповідач заявив клопотання про зменшення пені та штрафу на 85%, посилаючись на те, що за спірним договором газ постачався виключно для потреб населення та фактичні витрати на виробництво теплової енергії перевищують встановлений тариф, а різниця несвоєчасно відшкодовується державою.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступень виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як розяснено в підпункті 3.17.4 пункту 3.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18, вирішуючи питання про зменшення неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), тощо.

Як вбачається із доказів, наданих Відповідачем, заборгованість виникла у зв'язку з різницею в тарифах на послуги з теплопостачання внаслідок невідповідності фактичної вартості цих послуг тарифам, що затверджені в установленому порядку для відповідача, станом на 01.10.2016р. загальна сума заборгованості за теплову енергію складає 20392,5 тис. грн, з яких заборгованість населення 13523,6 тис. грн, бюджетних установ 6582,6 тис. грн, госпрозрахункових підприємств - 286,3 тис. грн, сума непокритих збитків по підприємству 28617 тис. грн. Згідно звіту про фінансові результати за 9 місяців 2016 року (код рядка 2195) Відповідач має збиток (9211).

Враховуючи те, що несвоєчасна оплата Відповідачем за поставлений газ сталася внаслідок значних боргів населення за спожитий природний газ; Відповідач надає послуги з опалення за тарифами, які затверджуються державою та є нижчими собівартості послуг, що виробляються Відповідачем; несвоєчасне надходження субвенцій з бюджету за різницю між встановленим тарифом та собівартістю, а також сплату боргу по Договору у повному обсязі, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення пені до 1171484,24 грн (50% суми, що підлягала стягненню) та вважає вказане зменшення співрозмірним та таким, що враховує інтереси обох сторін.

При цьому, колегія суддів також враховує те, що Позивачем доказів про своє скрутне фінансове становище не надано, причинний звязок між простроченням оплат з боку Відповідача та важким матеріальним становищем Позивача останнім не доведений.

Зважаючи на викладене, порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права не вбачається, підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по апеляційній скарзі покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.11.2016р. у справі № 912/3782/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.11.2016р. у справі № 912/3782/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 13.02.2017р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Джихур