РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

07 лютого 2017 року Справа № 903/493/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_1, за довіреністю,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньтурист" на рішення господарського суду Волинської області від 14.09.2016 року у справі № 903/493/16

за позовом Фонду державного майна України

до Приватного акціонерного товариства "Волиньтурист"

про усунення перешкод у користуванні державним майном

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.09.2016 року позов Фонду державного майна України задоволено. Виселено ПАТ "Волиньтурист" з незаконно займаного обєкту нерухомого майна - будівлі готелю "Світязь" загальною площею 7885 кв.м., що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Набережна, 4. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 року апеляційну скаргу ПАТ "Волиньтурист" прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

10.11.2016 року на адресу апеляційного суду від скаржника у справі надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 903/493/16 до розгляду Європейським судом з прав людини поданої скарги ПрАТ "Волиньтурист" у справі № 5004/2013/11 (номер Європейського суду 43049/14).

В судове засідання позивач не з'явився, проте, надіслав адресу апеляційного суду письмові заперечення, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні заяви скаржника про зупинення провадження у справі.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав клопотання про зупинення та просив зупинити провадження у справі №903/493/16 до розгляду Європейським судом з прав людини поданої скарги ПрАТ "Волиньтурист" у справі № 5004/2013/11.

Розглянувши клопотання скаржника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення даного клопотання з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Волинської області від 05.12.2011 року у справі № 5004/2013/11, залишеним без змін постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2013 року та Вищого господарського суду України від 18.12.2013 року, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 437 від 31.08.2000 року "Про оформлення права власності на нерухоме майно"; визнано за державою Україна в особі Фонду державного майна України право власності на будівлю готелю "Світязь" загальною площею 7885 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Набережна, 4; витребувано з незаконного володіння Волинського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Волиньтурист" будівлю готелю "Світязь" загальною площею 7885 кв.м., що знаходиться в м. Луцьку по вул. Набережній, 4; зобов'язано Волинське обласне закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях "Волиньтурист" повернути державі в особі Фонду державного майна України безпідставно набуте майно - будівлю готелю "Світязь" загальною площею 7885 кв.м., що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Набережна, 4.

ПрАТ "Волиньтурист" є правонаступником Волинського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Волиньтурист", що стверджується витягом із Статуту ПрАТ "Волиньтурист", затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів Волинського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Волиньтурист" від 23.12.2011 року № Р-22-4.

Скаржником у справі подане клопотання про зупинення провадження у справі № 903/493/16 до розгляду Європейським судом з прав людини поданої скарги ПрАТ "Волиньтурист" у справі № 5004/2013/11 (номер Європейського суду 43049/14).

Зупинення провадження у справі - тимчасове, але повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Відповідно до п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції", пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності виселення ПАТ "Волиньтурист" на підставі рішенням господарського суду Волинської області від 05.12.2011 року у справі № 5004/2013/11, залишеним без змін постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2013 року та Вищого господарського суду України від 18.12.2013 року, із займаного обєкту нерухомого майна - будівлі готелю "Світязь" загальною площею 7885 кв.м., що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Набережна, 4.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1444/16 від 22.04.2016 року, з огляду на приписи статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини (далі Суду) в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі Закон) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

До повноважень Суду не входить перегляд та скасування судових рішень, ухвалених національними судовими органами (див. рішення Суду у справі Volovik v. Ukraine, no. 15123/03, § 43, від 06.12.2007): Суд не має діяти як четверта інстанція (див. рішення Бочан проти України (№ 2), no. 22251/08, від 05.02.2015).

Судове рішення, ухвалене господарським судом, може бути визнано Судом доказом наявності порушення Україною прав та основних свобод заявника, викладених у Конвенції або в протоколах до неї.

У разі визнання Судом факту відповідного порушення прав заявника Україна зобов'язується виплатити встановлене Судом відшкодування заподіяної матеріальної чи моральної шкоди, судових витрат заявника у справі та вжити заходів щодо відновлення порушених прав заявника на національному рівні, включаючи можливий перегляд справи в національних судових органах.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає заявлене скаржником клопотання про зупинення апеляційного провадження обґрунтованим, у зв'язку з чим задовольняє його та зупиняє апеляційне провадження у справі № 903/493/16 до розгляду та вирішення Європейським судом з прав людини поданої скарги ПрАТ "Волиньтурист" у справі № 5004/2013/11 (номер Європейського суду 43049/14).

Керуючись ст.ст. 86, 99, ч.1 ст. 79 ГПК України Рівненський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Приватного акціонерного товариства "Волиньтурист" про зупинення апеляційного провадження у справі № 903/493/16 задовольнити.

2. Апеляційне провадження у справі № 903/493/16 зупинити до розгляду та вирішення Європейським судом з прав людини поданої скарги ПрАТ "Волиньтурист" у справі № 5004/2013/11 (номер Європейського суду 43049/14).

3. Копії ухвали направити сторонам у справі.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Мамченко Ю.А.