ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" лютого 2017 р.Справа № 916/1827/16

за позовом: Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_1";

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний проектний центр "Київенергомережпроект" в особі філії у м. Одеса;

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Південний офіс Держаудитслужби;

про стягнення 10224,00 грн.

Головуючий суддя Бездоля Д.О. суддя Малярчук І.А.

cуддя Рога Н.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 23.12.2016, №01/11-973);

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність від 11.07.2016, б/н);

від третьої особи: ОСОБА_3 (довіреність від 03.01.2017, №1).

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення 10224,00 грн. збитків.

Підставою даного позову позивач визначив обставину безпідставного завищення відповідачем вартості виконаних робіт за договором від 08.08.2014 № ТГО-337.

Відповідач проти позову позивача заперечив, мотивуючи тим, що ціна робіт погоджена сторонами у договорі, відповідач виконав роботи належним чином, акт третьої особи не є доказом порушення відповідачем зобовязань за вказаним договором.

Ухвалою суду від 11.07.2016 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 27.07.2016 о 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 27.07.2016 розгляд справи був відкладений на 07.09.2016 о 12 год. 20 хв. у зв'язку з неявкою представника відповідача та неподанням сторонами витребуваних судом доказів.

Ухвалами суду від 07.09.2016 строк розгляду спору був продовжений на п'ятнадцять днів, а розгляд справи відкладений на 21.09.2016 о 11 год. 10 хв. у зв'язку з залученням до участі у справі третьої особи, неподанням сторонами витребуваних судом доказів та необхідністю витребування нових доказів по справі.

Ухвалою суду від 21.09.2016 справу було призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

Ухвалою суду від 22.06.2016 справу було прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Никифорчук М.І., суддя Рога Н.В., суддя Малярчук І.А., розгляд справи призначений на 17.10.2016 о 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 17.10.2016 розгляд справи був відкладений на 09.11.2016 о 11 год. 00 хв. у зв'язку з неявкою представників відповідача, третьої особи та неподанням сторонами витребуваних судом доказів.

Судове засідання, призначене на 09.11.2016 о 11 год. 00 хв., не відбулось у зв'язку з перебуванням головуючого судді Никифорчука М.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.11.2016 справа була прийнята до провадження колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Бездоля Д.О., суддя Малярчук І.А., суддя Рога Н.В. та призначено розгляд справи на 05.12.2016 о 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 05.12.2016 розгляд справи був відкладений на 20.12.2016 о 15 год. 00 хв. у звязку з відсутністю в матеріалах справи доказів отримання відповідачем ухвали суду від 24.11.2016 та неподанням відповідачем та третьою особою витребуваних судом доказів.

Ухвалою суду від 20.12.2016 розгляд справи був відкладений на 16.01.2017 о 10 год. 30 хв. у звязку з відсутністю в матеріалах справи доказів отримання відповідачем ухвали суду від 05.12.2016 та неподанням відповідачем та третьою особою витребуваних судом доказів.

Ухвалою суду від 16.01.2017 строк розгляду спору був продовжений на пятнадцять днів, а розгляд справи відкладений на 02.02.2017 о 10 год. 15 хв. у звязку з неподанням відповідачем та третьою особою витребуваних судом доказів.

Ухвалою суду від 02.02.2017 третя особа у справі була замінена на її правонаступника.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2014 між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) був укладений договір на виконання робіт з розробки проектно-кошторисної документації № ТГО-337 (далі-договір), відповідно до якого виконавець зобовязався виконати роботи по проектуванню „Реконструкція теплової траси по вул. Мечнікова (від ТК 2М05 по вул. Ольгієвській до ТК 2М07 по вул. Ковалевського, 2Д720), відповідно до вимог ДСТУ БД.1.1-7:2013 „Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво та згідно завдання на проектування, наданого позивачем у строки, визначені календарним планом, а замовник, в свою чергу, зобовязався прийняти та оплатити роботу згідно з умовами даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору результатом виконання робіт, визначених в п.1.1 договору, є проектно-кошторисна документація (надалі - ПКД).

Пунктом 1.3 договору передбачено, що строк виконання робіт визначений у календарному плані.

Відповідно до п.п. 2.1-2.4 договору загальна вартість робіт по договору визначається на підставі протоколу узгодження договірної ціни (додаток №3 до договору) та складає 410137,00 грн. Після укладання договору замовник перераховує виконавцю авансовий платіж у розмірі 50% від узгодженої договірної ціни, що складає 202068,00 грн. Виконавець, за погодженням із Замовником, може змінювати ціну договору в разі зміни складу і обсягів робіт, які, при узгодженні договірної ціни, сторонами не могли бути враховані, шляхом підписання відповідної додаткової угодита внесення змін до кошторису. Розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі акту виконаних робіт протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання відповідного акту, шляхом перерахування грошових коштів (з урахуванням раніше сплаченого авансового платежу) на розрахунковий рахунок Виконавця, згідно виставленого рахунку.

Згідно з п.п. 4.1-4.3 договору склад, кількість ПКД, яка підлягає оформленню і здачі Виконавцем Замовнику, визначається у відповідності з ДБН А.2.2-3-2004 та інших діючих норм та стандартів. Після завершення робіт Виконавець направляє Замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт з додатком до нього 5 (пять) комплексів ПКД та електронної копії ПКД. Замовник протягом 15 (пятнадцяти) робочих днів з дня одержання зобовязаний підписати акт прийому-здачі робіт, при умові надання Виконавцем всієї необхідної документації, і повернути його Виконавцю або направити мотивовану відмову від прийняття робіт.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 договору Виконавець відповідає за недоліки ПКД, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації обєкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у ПКД або в пошукових роботах Виконавець на вимогу Замовника зобовязаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за даним договором Виконавець і Замовник несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства України.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Додатком №1 до договору є затверджене позивачем завдання на проектування, згідно з п. 8 „Вимоги до коректування проекту якого вказано виконати моніторинг регіональних цін та обладнання та матеріали. Додатком №2 до договору сторонами затверджено календарний план виробництва робіт. Додатком №3 до договору сторонами затверджено протокол погодження договірної ціни. Додатком №4 до договору сторонами затверджено зведений кошторис № 1.5. Додатком №4-1 до договору сторонами затверджено кошторис №1.5.1 на виконання робіт „Передпроектні роботи та моніторинг цін, згідно з п. 3 якого до переліку робіт за договором входить „Моніторинг цін матеріалів та обладнання. Додатком №4-2 до договору сторонами затверджено кошторис №1.5.2 на проектні (пошукові) роботи. Додатком №4-3 до договору сторонами затверджено кошторис №1.5.3 на виконання робіт.

На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу вартість робіт у розмірі 409192,80 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 08.08.2014 № 11955, від 14.01.2015 № 15732 та визнається сторонами.

На виконання умов договору відповідач виконав роботи та передав позивачу проектно-кошторисну документацію вартістю 409192,80 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт від 13.01.2015 № 1/12-14КЕМП, накладною від 26.12.2014 № 01-12/14КЕМП та визнається сторонами.

За результатами проведеної третьою особою ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.07.2014 по 31.07.2015 був складений акт від 05.11.2015 № 810-16/20, в якому вказано, що за ревізійний період на підставі 5 договорів, укладених між КП ТМО та ТОВ НТПЦ Київенергомережпроект філія в м. Одесі, підрядною організацією виконано виготовлення та погодження проектно-кошторисних документацій на загальну суму 3828294 грн. з ПДВ, які оплачено Замовником у сумі 3743592,20 грн. з ПДВ. Ревізією проведених замовником видатків на оплату робіт з виготовлення та погодження проектно-кошторисної документації, а саме: перевіркою правильності застосованих розрахунків по кошторисах ф. 2-П, правильності прийняття структури на проектні роботи, наявність узгоджень з відповідними інстанціями по кошторисах ф. 3-П до актів здачі-приймання проектних робіт, у порушення вимог Правил визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво ДСТУ Б Д.1.1-7:2013, затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 27.08.2013 № 293, встановлено безпідставне завищення вартості проектних робіт на загальну суму 40896,00 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збитків) на суму 30672,00 грн. з ПДВ та завищення кредиторської заборгованості на суму 10224 грн. з ПДВ. Відповідно до п.2 Додатку К ДСТУ Б Д.1.1-7:2013 виробничі витрати проектно-вишукувальної організації, безпосередньо повязані з виконанням проектно-вишукувальних робіт, калькулюються згідно з вимогами Методичних рекомендацій з формування собівартості проектних робіт з урахуванням вимог положень (стандартів) бухгалтерського обліку. Завищення вартості виконання робіт виникло в результаті порушення п.2 Методичних рекомендацій з формування собівартості проектних робіт з урахуванням вимог положень (стандартів) бухгалтерського обліку, затверджених наказом Держбуду України від 29.03.2002 №64, за рахунок повторного застосування в кошторисах ф. 3-П позиції Моніторинг цін матеріалів і обладнання.

Листом від 09.12.2015.№ 15-06-23-14/11499 третя особа звернулась до позивача з вимогою усунення порушень законодавства, встановлених проведеною ревізією позивача.

28.12.2015р. позивач направив відповідачу претензією від 23.12.2015 №02/01-01-857, в якій просив перерахувати надмірно сплачені кошти за договором.

Листом від 24.12.2015 №83/12-15 відповідач у відповідь на претензію позивача зазначив, що його вимоги щодо повернення коштів не прийняті.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача 10224,00 грн. збитків, завданих, на думку позивача, внаслідок завищеної вартості робіт.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно зі ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Частиною першою ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

В силу частин першої, другої, третьої статті 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі; якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником; кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим; кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором; зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Згідно з частинами першою, другою статті 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором; за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Положеннями частини першої статті 857 ЦК України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобовязується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобовязаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобовязаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Статтею 889 ЦК України встановлено, що замовник зобовязаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Відповідно до ст. 890 ЦК України підрядник зобовязаний: 1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; 2) погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт; 4) не передавати без згоди замовника проектно-кошторисну документацію іншим особам; 5) гарантувати замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за договором проектно-кошторисної документації.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у звязку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно з вимогами ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобовязання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобовязання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного звязку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування збитків не настає.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі №3-18гс15, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права в подібних правовідносинах.

Виходячи з наявних матеріалів справи господарським судом встановлено, що на виконання умов договору відповідач виконав роботи та передав позивачу проектно-кошторисну документацію вартістю 409192,80 грн., а позивач прийняв та оплатив виконані роботи.

Отже, отримавши результати виконаних за договором робіт, підписавши акт здачі-приймання виконаних робіт та оплативши їх, позивач засвідчив факт належного виконання відповідачем своїх зобовязань за укладеним між сторонами договором.

Крім того, позивачем самостійно визначено обсяг завдання на проектування за укладеним між сторонами договором у додатку №1 до нього; сторонами самостійно погоджено договірну ціну на роботи з проектування за укладеним між сторонами договором у додатку №3.

У пункті 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі - Порядок), в редакції станом на 05.11.2015, визначено, що акт ревізії це документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати; заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

За змістом пункту 50 Порядку за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні органу державного фінансового контролю надається право, в тому числі, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Частина друга статті 15 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні передбачає, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Отже, складений третьою особою акт № 810-16/20 від 05.11.2015, на який посилається позивач, як на доказ, за своєю природою містить лише рекомендації щодо удосконалення діяльності установи залежно від характеру виявлених проблем, а відтак такий акт не може породжувати для відповідача обовязку щодо сплати збитків у розмірі 10224,00 грн., завданих позивачу внаслідок завищення вартості виконаних проектних робіт за договором, оскільки чіткий і вичерпний перелік зобовязань відповідача визначено в укладеному між сторонами договорі на виконання робіт з розробки проектно-кошторисної документації. Вказаний акт не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобовязання, визначені договором та підтверджені відповідним актом здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами.

Виходячи з наявних матеріалів справи, господарський суд вважає, що позивачем не подано суду жодного доказу на підтвердження наявності у діях відповідача у спірних правовідносинах складу господарського правопорушення.

За встановлених обставин, приймаючи до уваги загальні засади цивільного законодавства, зокрема, свободу договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на Комунальне підприємство "Теплопостачання міста ОСОБА_1".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 07 лютого 2017 р.

Головуючий суддя Д.О. Бездоля

Суддя І.А. Малярчук

Суддя Н.В. Рога