РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27853/15 06.02.17 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗИК" в особі

Приватної організації "Організація колективного управління авторськими

та суміжними правами"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВУС УКРАЇНА"

2) Приватного підприємства "ВАРІАНТ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Об'єднання підприємств "УКРАЇНСЬКА ЛІГА МУЗИЧНИХ ПРАВ"

про стягнення 160 000,00 грн. компенсації за порушення виключних майнових

авторських прав

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Хлєбніков С.Г. за довіреністю № б/н від 22.07.2016 р.;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Опольський В.С. за довіреністю № б/н від 01.02.2016 р.;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" звернулась до господарського суду міста Києва в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВУС УКРАЇНА" про стягнення 68 900,00 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2015 р. до участі у справі залучено Приватне підприємство "ВАРІАНТ" у якості іншого відповідача.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.02.2016 р. у справі № 910/27853/15 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 р. рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову, яким стягнуто з ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" на користь Організації в інтересах ТОВ "УМИГ МЬЮЗІК" 68 900,00 грн. компенсації, 1827,00 грн. судового збору, 757,90 грн. судового збору за подання апеляційної скарги; стягнуто з ПП "ВАРІАНТ" на користь Організації в інтересах ТОВ "УМИГ МЬЮЗІК" 757,90 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2016 р. рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням № 04-23/2428 від 21.11.2016 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 24.11.2016 р. справу прийнято до свого провадження суддею Зеленіною Н.І., розгляд справи призначено на 06.12.2016 р.

05.12.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання.

05.12.2016 р. через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшли пояснення по справі.

05.12.2016 р. через відділ діловодства суду від відповідача-2 надійшли додаткові пояснення.

06.12.2016 р. через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли пояснення.

У судове засідання 06.12.2016 р. представник позивача не з'явився, проте 05.12.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники відповідача-1,-2 у судовому засіданні подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою суду від 06.12.2016 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 11.01.2017 р.

10.01.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення, додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 11.01.2017 р. розгляд справи відкладено на 30.01.2017 р.

26.01.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення.

27.01.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення.

30.01.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшов відзив.

Ухвалою від 30.01.2017 р. розгляд справи відкладено на 06.02.2017 р.

02.02.2017 р. від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог до 160 000,00 грн., у зв'язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати.

02.02.2017 р. від позивача надійшли пояснення по справі.

06.02.2017 р. від відповідача-2 надійшли додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 06.02.2017 р. представник позивача підтримав позовні вимоги до відповідача-1 у справі.

Представник відповідача-2 проти позову заперечив.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 06.02.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 15.11.2016 р. у даній справі, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (ПО «ОКУАСП») є організацією колективного управління відповідно до Свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про облік організації колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011 р.

Між позивачем, як організацією, та ТОВ "УМИГ МЬЮЗИК" (позивач), як видавником, 01.01.2014 р. укладено Договір № АУ003К про управління майновими авторськими правами.

На підставі цього Договору ПО «ОКУАСП» від ТОВ "УМИГ МЬЮЗИК" передано повноваження здійснювати колективне управління майновими правами, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання, а також збирати винагороду (роялті) за використання, зокрема, музичних творів з текстом "Bare bones" у виконанні Madeleine Peyroux; "Love and treachery" у виконанні Madeleine Peyroux; "Lover" у виконанні "Sweetback"; "Shеttered dreams" у виконанні "Johnny Hates Jazz's"; "Walking on a dream" у виконанні "Empire of the sun".

Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору, Видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання творів, а також збирати винагороду (роялті) за їх використання.

Згідно з п. 8.3. Договору, у випадку виявлення порушень прав, Організація має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав.

Строк дії вказаного договору згідно з додатковою угодою від 31.12.2014 р. № 2 продовжено до 31.12.2015 р.

При цьому, ТОВ "УМИГ МЬЮЗІК" набуло виключні майнові права на використання зазначених музичних творів на підставі ліцензійного договору від 31.12.2014 р. № НЛВ-138/15 з правовласником - ТОВ "Национальное музыкальное издательство"; строк дії прав на використання - з 01.01.2015 р. до 31.12.2016 р.

Згідно з витягом із каталогу творів від 15.01.2015 р. до договору від 31.12.2014 р. № НЛВ-138/15 останній містить відомості про передачу позивачу прав на використання спірних музичних творів.

08.10.2015 р. позивач надав погодження ПО «ОКУАСП» на звернення до суду з позовом до ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" про захист авторських прав та виплату компенсації за порушення авторських прав на вказані об'єкти авторського права.

Статтею 1108 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об'єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об'єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об'єкта у зазначеній сфері.

Згідно зі ст. 1109 цього ж Кодексу, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Згідно з підпунктом "г" ч. 1 ст. 49 Закону України «Про авторське право та суміжні права», організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 р. № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Відповідно до п. 49 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України "Про авторське право і суміжні права" - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що позивач є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Свідоцтвом про облік організацій колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011 р.

Позовні вимоги у даному спору обґрунтовано тим, що ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" у приміщеннях магазинів "NOVUS" за адресами: м. Київ, вул. Ломоносова, 73-А; м. Київ, просп. Броварський, 17, неправомірно (без надання відповідного дозволу), здійснював використання музичних творів з текстом "Bare bones" у виконанні Madeleine Peyroux; "Love and treachery" у виконанні Madeleine Peyroux; "Lover" у виконанні "Sweetback"; "Shеttered dreams" у виконанні "Johnny Hates Jazz's"; "Walking on a dream" у виконанні "Empire of the sun", шляхом їх публічного виконання.

На підтвердження таких обставин позивачем надано акти фіксацій від 10.02.2015 р. № 02/02/2015, від 11.02.2015 № 04/02/2015, від 13.02.2015 № 06/02/2015, диски з відеофіксаціями та фіскальні чеки.

Судом встановлено, що факт звучання у приміщеннях магазинів "NOVUS" за адресами: м. Київ, вул. Ломоносова, 73-А; м. Київ, просп. Броварський, 17, вказаних творів, з метою для фонового озвучення таких приміщень, відповідачами не заперечується.

Заперечуючи проти позову, відповідачі посилаються на правомірність публічного виконання таких творів у зв'язку з наявністю укладеного 20.04.2011 р. між ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" (замовник) і Київською філією "Болеро" ПП "ВАРІАНТ" (виконавець) Договору № Р-110420/1 про надання рекламно-інформаційних послуг, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати послуги з організації трансляцій аудіороликів та музичних творів по всіх об'єктах, наведених у додатку № 1 до договору, здійснювати програмне обслуговування робочого комп'ютера та внутрішньої звукової системи, а також проводити моніторинг внутрішньої звукової системи (пункт 2.1 договору).

01.01.2013 р. між ОП "УКРАЇНСЬКА ЛІГА МУЗИЧНИХ ПРАВ" і Київською філією "Болеро" ПП "ВАРІАНТ" (додатковою угодою від 01.06.2013 № 1 до договору від 01.01.2013 р. виконавцем визначено ПП "ВАРІАНТ") укладено договір, предметом якого є умови використання ПП "ВАРІАНТ" способом публічного виконання у зазначених у додатках до договору від 01.01.2013 закладах, в яких ПП "ВАРІАНТ" здійснює надання послуг з використанням фонограм, опублікованих з комерційною метою фонограм, їх примірників, зафіксованих у них музичних творів та їх виконання (далі - фонограми) з каталогу Ліги (фонограми, відеограми, у яких зафіксовані виконання музичних творів з текстом або без тексту, майнові права на які передані у колективне управління лізі та/або щодо яких об'єднанню надано дозвіл на здійснення збору винагороди за їх використання способом публічного виконання) та сплати Лізі як організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, винагороди (роялті) за таке використання фонограм. ПП "ВАРІАНТ" зобов'язується сплачувати Лізі узгоджену в додатках до договору від 01.01.2013 р. винагороду за публічне виконання фонограм (пункт 1.1 договору від 01.01.2013 р.).

За таких обставин, відповідачі зазначають, що використання Творів відбулось відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 426 Цивільного кодексу України, особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності.

Згідно з п. 5 статті 15 Закону України «Про авторське право та суміжні права», автор (чи інша особа, яка має авторське право) має право вимагати виплати винагороди за будь-яке використання твору.

Відповідно до п. п. 2, 7 ч. 3 ст. 15 Закону виключним правом автора (чи особи, яка має авторське право) є в тому числі право на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами.

Пунктом 5 ст. 15 вказаного Закону, автор (чи інша особа, яка має авторське право), має право вимагати виплати винагороди за будь-яке використання твору.

Відповідно до статей 31, 32, 33 Закону використання творів допускається виключно на основі авторського договору з автором або іншою особою, що має авторське право, або з організацією колективного управління, яким об'єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Відповідно до ст. 50 Закону, порушенням авторського права є, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені статтею 15, з урахуванням передбачених ст. ст. 21-25 цього Закону обмежень майнових прав.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про авторське право та суміжні права», публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

У пункті 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами укладеного 20.04.2011 р. між ТОВ "НОВУС УКРАЇНА", як замовником, та Київською філією "Болеро" ПП "ВАРІАНТ", як виконавцем, договору № Р-110420/1 про надання рекламно-інформаційних послуг, замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов'язання надавати послуги з організації трансляцій аудіороликів та музичних творів по всіх об'єктах, наведених у додатку № 1 до договору, здійснювати програмне обслуговування робочого комп'ютера та внутрішньої звукової системи, а також проводити моніторинг внутрішньої звукової системи (пункт 2.1 договору).

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін (пункт 11.1 договору);

Пунктом 11.2 Договору встановлено, що строк дії договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 11.1 договору та закінчується 31.12.2011 р. Договір вважається пролонгованим на наступний рік у разі, якщо жодна із сторін не заявить про його розірвання за два календарних місяці до закінчення терміну дії договору (пункт 11.6 договору).

При цьому, вказаним договором відповідачі узгодили, що саме ПП "ВАРІАНТ" надає послуги на території магазинів товариства (об'єктів, наведених у додатку № 1 до договору), у тому числі, використовуючи при цьому музичні твори.

01.01.2013 р. між ОП "УКРАЇНСЬКА ЛІГА МУЗИЧНИХ ПРАВ" та Київською філією "Болеро" ПП "ВАРІАНТ" (додатковою угодою від 01.06.2013 № 1 до договору від 01.01.2013 р. виконавцем визначено ПП "ВАРІАНТ") укладено договір, предметом якого є умови використання ПП "ВАРІАНТ" способом публічного виконання у зазначених у додатках до договору від 01.01.2013 р. закладах, в яких ПП "ВАРІАНТ" здійснює надання послуг з використанням фонограм, опублікованих з комерційною метою фонограм, їх примірників, зафіксованих у них музичних творів та їх виконання (далі - фонограми) з каталогу Ліги (фонограми, відеограми, у яких зафіксовані виконання музичних творів з текстом або без тексту, майнові права на які передані у колективне управління лізі та/або щодо яких об'єднанню надано дозвіл на здійснення збору винагороди за їх використання способом публічного виконання) та сплати Лізі як організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, винагороди (роялті) за таке використання фонограм. ПП "ВАРІАНТ" зобов'язується сплачувати Лізі узгоджену в додатках до договору від 01.01.2013 р. винагороду за публічне виконання фонограм (пункт 1.1 договору від 01.01.2013 р.).

Пунктом 1.2 договору від 01.01.2013 р. встановлено, що Ліга гарантує, що публічне виконання ПП "ВАРІАНТ" фонограм не порушує прав та охоронюваних законом інтересів правовласників, а у ПП "ВАРІАНТ" не виникне обов'язку сплачувати будь-яким особам за публічне виконання фонограм з каталогу Ліги

Відповідно до п. п. 2.1.1, 2.2.5 Договору, Ліга зобов'язується самостійно розподіляти та сплачувати правовласникам винагороду, отриману від ПП "ВАРІАНТ". ПП "ВАРІАНТ" зобов'язується надавати Лізі інформацію щодо фонограм, які публічно виконувались у закладах, вказаних у додатках до договору від 01.01.2013 р., протягом календарного кварталу.

Договір від 01.01.2013 р. набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2013 р., при цьому підпункти 2.2.1 та 2.2.5 пункту 2.2 договору від 01.01.2013 р. залишаються в силі до повного виконання ПП "ВАРІАНТ" своїх зобов'язань, що виникли під час дії договору від 01.01.2013 р. У випадку якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору від 01.01.2013 р. протягом місяця до настання зазначеної вище дати припинення дії договору від 01.01.2013 р., він вважається пролонгованим ще на один календарний рік і так кожного разу (пункт 3.1 договору від 01.01.2013 р.).

Як вбачається з матеріалів справи, ОП "УКРАЇНСЬКА ЛІГА МУЗИЧНИХ ПРАВ" є організацією колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про облік організації колективного управління від 22.08.2003 № 5/2003.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 15.11.2016 р. у даній справі, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Додатковою угодою №13 до Договору №Р-110420/1 про надання рекламно-інформаційних послуг від 20.04.2011 р., укладеного між ПП "ВАРІАНТ" та ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" (додаток до пояснень відповідача-2 від 06.02.2017 р.), оригінал якої оглянуто судом, до переліку об'єктів, у яких ПП "ВАРІАНТ" надає послуги, віднесено приміщення магазинів "NOVUS" за адресами: м. Київ, вул. Ломоносова, 73-А; м. Київ, просп. Броварський, 17.

За таких обставин, відповідачі посилаються на те, що публічне виконання спірних творів у приміщеннях магазинів ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" здійснювалось саме ПП "ВАРІАНТ", за використання вказаних творів останнім сплачено винагороду (роялті) на користь ОП "УКРАЇНСЬКА ЛІГА МУЗИЧНИХ ПРАВ", яка являється організацією колективного управління.

Всебічно і повно дослідивши обставини справи та зібрані сторонами докази, з урахуванням вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 15.11.2016 р. у даній справі, господарський суд міста Києва дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Матеріалами справи підтверджується, що спірні музичні твори було використано для фонового озвучення магазинів "NOVUS" за адресами: м. Київ, вул. Ломоносова, 73-А; м. Київ, просп. Броварський, 17, у яких господарську діяльність здійснює саме ТОВ "НОВУС УКРАЇНА".

Таким чином, публічне виконання таких творів нерозривно пов'язане саме зі здійсненням господарської діяльності ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" у магазинах "NOVUS" за адресами: м. Київ, вул. Ломоносова, 73-А; м. Київ, просп. Броварський, 17.

При цьому, суд зазначає, що спірні твори були доведені до відома невизначеному колу споживачів - покупців саме магазинів "NOVUS"; без надання ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" відповідних можливостей публічне виконання вище перелічених творів не змогло б відбутись.

Крім того, суд вважає за необхідне додатково зазначити, що відповідно до умов Договору №Р-110420/1 про надання рекламно-інформаційних послуг визначено, зокрема, що "Об'єкт - приміщення, що належить Замовнику або використовується ним, в яких Виконавець надає послуги з організації та підтримки Аудіотрансляції… Внутрішня звукова система об'єкту - комплект обладнання (гучномовці, підсилювачі звуку, дротова мережа), що належать Замовнику або використовується ним, за допомогою якого здійснюється передача та перетворення звукових сигналів…".

Таким чином, саме ТОВ "НОВУС УКРАЇНА", як товариство, при здійсненні господарської діяльності якого відбулось публічне виконання творів за допомогою обладнання, що належить вказаному Товариству, та яке створило можливість для публічного виконання і доведення творів до відома невизначеного кола споживачів - покупців магазинів "NOVUS", являється відповідальним за законність використання музичних творів у своїх приміщеннях.

Твердження про те, що використання творів здійснювалось саме ПП "ВАРІАНТ" на підставі Договору, укладеного з ТОВ "НОВУС УКРАЇНА", не можуть слугувати підставами для звільнення останнього від відповідальності за використання без відповідного дозволу творів у приміщеннях магазинів "NOVUS".

Так, п. 2.2.1 Договору №Р-110420/1 передбачено, що Виконавець здійснює підбір музичного аудіо матеріалу та узгоджує перелік підібраних музичних творів з Замовником.

За наведених обставин, ПП "ВАРІАНТ" мало надавати послуги за Договором щодо підбору музичних творів, проте дотримання вимог закону при звучання творів належить до обов'язків ТОВ "НОВУС УКРАЇНА".

У той же час, жодних доказів отримання ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" дозволу на використання музичних творів, суду не надано.

З урахуванням викладеного, за результатом розгляду даної справи та на виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 15.11.2016 р. у даній справі, судом встановлено, що:

- позивач являється організацією колективного управління, повноважною управляти на колективній основі правами, в тому числі, на музичні твори "Bare bones" у виконанні Madeleine Peyroux; "Love and treachery" у виконанні Madeleine Peyroux; "Lover" у виконанні "Sweetback"; "Shеttered dreams" у виконанні "Johnny Hates Jazz's"; "Walking on a dream" у виконанні "Empire of the sun"; та має право на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення компенсації за неправомірне використання вказаного твору;

- використання вказаних музичних творів відбулось ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" у власній господарській діяльності з метою фонового музичного супроводу у приміщеннях магазинів "NOVUS" за адресами: м. Київ, вул. Ломоносова, 73-А; м. Київ, просп. Броварський, 17.;

- ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" не укладались договори щодо використання творів з правовласниками або організацією колективного управління, яка має право дозволяти використання творів, збирати та розподіляти винагороду за таке використання.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у п. 49-1 постанови Пленуму від 17.10.2012 р. № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», господарським судам необхідно мати на увазі, що згідно з приписами пункту "в" частини першої статті 49 Закону України "Про авторське права і суміжні права" до функцій організацій колективного управління належить збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського і (або) суміжних прав не лише суб'єктам авторського і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також й іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що ТОВ "НОВУС УКРАЇНА", використовуючи при здійсненні власної господарської діяльності музичні твори "Bare bones" у виконанні Madeleine Peyroux; "Love and treachery" у виконанні Madeleine Peyroux; "Lover" у виконанні "Sweetback"; "Shеttered dreams" у виконанні "Johnny Hates Jazz's"; "Walking on a dream" у виконанні "Empire of the sun"; підібрані та надані останньому ПП "ВАРІАНТ", шляхом публічного виконання, не дотримався вимог Цивільного кодексу України та Закону України «Про авторське право і суміжні права».

ПО «ОКУАСП» у позовній заяві просить суд стягнути з ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 160 000,00 грн., що становить 10 мінімальних заробітних плат за кожен твір.

Пунктом "г" частини першої статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) передбачено право суб'єкта авторського права подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Таким чином, стягнення компенсації є альтернативним видом відповідальності.

Пунктом "г" частини другої статті 52 Закону передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

При цьому, чинне законодавство не містить приписів щодо безпосереднього причинного зв'язку між фактом завдання збитків та їх розміром і розміром можливої компенсації.

Так, приписи Цивільного кодексу України та Закону не ставлять розмір компенсації у залежність від кількості використаних об'єктів або їх складових частин (не містять приписів стосовно залежності розміру компенсації), а лише встановлюють право стягнення компенсації, виходячи з самого факту вчинення порушення авторського права. Інші обставини (стосовно систематичності вчинення порушень, їх (його) обсягу, кількості неправомірно використаних об'єктів тощо), в свою чергу, повинні враховуватися судом у визначенні суми компенсації в кожному конкретному випадку, виходячи з меж, встановлених згаданою статтею 52 Закону (від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат).

Аналогічна позиція Вищого господарського суду України викладена, зокрема, в оглядовому листі № 01-06/417/2012 від 04.04.2012 р.

Судом встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 р. становить 3 200,00 грн.

Таким чином, беручи до уваги зазначену позицію Вищого господарського суду України та обставини порушення ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" виключних майнових авторських прав, з огляду на спрямованість застосовуваних судом компенсаційних заходів на захист порушеного права, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства - справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає обґрунтованим стягнення заявленої позивачем компенсації у загальному розмірі 160 000,00 грн., тобто у розмірі 10 мінімальних заробітних плат за використання кожного твору.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення компенсації з ТОВ "НОВУС УКРАЇНА" доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачами, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, оскільки після залучення до участі у справі ПП "ВАРІАНТ" у якості іншого відповідача, позивач не сформував позовні вимоги до підприємства, провадження у справі відносно ПП "ВАРІАНТ" підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд позовної заяви покладається на ТОВ "НОВУС УКРАЇНА", витрати зі сплати сум судового збору за розгляд апеляційної та касаційної скарг залишаються за сторонами, які їх понесли.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі щодо Приватного підприємства "ВАРІАНТ".

2. Позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВУС УКРАЇНА" задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 52; ідентифікаційний код 36003603) на поточний рахунок приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (; п/р 2453 в АТ «Укрексімбанк» м. Києва, МФО 322313) в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «УМИГ МЬЮЗИК» компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 50 мінімальних заробітних плат, що становить 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп., та 3 010 (три тисячі десять) грн. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 10.02.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна