РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017Справа №910/19143/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест"

до Приватного акціонерного товариства "АЕРОБУД"

про стягнення 88498,13 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: Ковальчук Ю.В. (за дов.)

від відповідача: не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 06.02.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" до Приватного акціонерного товариства "АЕРОБУД" про стягнення заборгованості 88498,13 грн., з яких: 67684,09 грн. - сума основного боргу, 20260,48 грн. - сума пені та 553,56 грн. - сума 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 62534-62537 від 12.03.2004 про надання послуг телефонного зв'язку, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість. ПАТ "Фарлеп-Інвест" є правонаступником ТОВ "Оптіма Телеком". Відповідно до умов договору позивач надав за плату роботи, що забезпечують підключення кінцевого пристрою Абонента через абонентську телефонну лінію до телефонної мережі загального користування, з наступним наданням платних послуг телефонного зв'язку у відповідності умовами Договору, в приміщенні за адресою: м.Київ, вул. Пшенична, буд.4, пакет обслуговування «чотири» (одна номерна і три без номерні лінії). Позивач своєчасно надавав послуги, які відповідач оплатив частково, внаслідок чого виникла заборгованість, яку він просить стягнути в судовому порядку. Також позивач просить суд стягнути пеню, в розмірі, обумовленому в договорі, 3% річних.

Ухвалою суду від 21.10.2016 порушено провадження у справі, розгляд останньої призначено на 28.11.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 28.11.2016 подав документи на виконання вимог ухвали суду від 21.10.2016 та клопотання про доручення документів з додатками.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 21.10.2016 про порушення провадження у справі не виконав, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 28.11.2016 розгляд справи відкладено на 14.12.2016.

Відповідач в судове засідання 14.12.2016 не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 28.11.2016 про відкладення розгляду справи не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 14.12.2016 продовжено строки вирішення спору та відкладено розгляд справи на 18.01.2017.

18.01.2017 від позивача надійшли додаткові пояснення з додатками.

18.01.2017 судове засідання не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 30.01.2017 розгляд справи призначено на 06.02.2017.

Представник відповідача в судове засідання 06.02.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, копії ухвал суду ним отримувались, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, відзив суду не надав.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статуту Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест", затвердженого 25.04.2016, товариство набуло всіх прав та обов'язків правонаступник в результаті реорганізації шляхом приєднання ТОВ "Оптіма Телеком".

12.03.2004 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптіма Телеком", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" (надалі - оператор, позивач) та Приватним акціонерним товариством "АЕРОБУД" (надалі - абонент, відповідач) було укладено договір про надання послуг телефонного зв'язку № 62534-62537, від 12.03.2004 (надалі - Договір ).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору Оператор зобов'язується за плату виконати роботи, що забезпечують підключення кінцевого пристрою Абонента через абонентську телефонну лінію до телефонної мережі загального користування, з наступним наданням платних послуг телефонного зв'язку у відповідності умовами Договору, в приміщенні за адресою: м.Київ, вул. Пшенична, буд.4. Кількість встановлюємих оператором телефонних ліній чотири. Категорія телефонних ліній - виробничі.

Пунктом 3.2. визначений пакет обслуговування «чотири» (одна номерна і три без номерні лінії).

Відповідно до п. 4.2.2. Договору, оплата проводиться Абонентом щомісяця до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з встановленими оператором рахунками.

Відповідно до п. 5.1.2. Договору Оператор зобов'язаний забезпечувати безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв'язку.

Відповідно до п. 6.2.6. Договору Абонент зобов'язаний належним чином виконувати грошові зобов'язання .

Відповідно до п. 8.1. Договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє на протязі п'яти років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не повідомила про його припинення, то договір вважається продовжений на тих самих умовах на слідуючий календарний рік .

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання телекомунікаційних послуг є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг.

Відповідно до п. 5 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації", споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Виконуючи умови договору, позивач надав відповідачу передбачені умовами договору послуги, однак відповідач оплатив надані послуги лише частково, що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" № КНО-52.4/9 від 11.01.2017.

Оскільки, відповідач, взяті на себе за договором зобов'язання щодо оплати наданих послуг не виконав, у нього виникла заборгованість у розмірі 67684,09 грн., що підтверджується рахунком - актом № за період з 01.06.2016 по 30.06.2016, та деталізацією телефонних дзвінків за період з 01.03.2016 по 31.03.2016, з 01.04.2016 по 30.04.2016, з 01.05.2016 по 31.05.2016. Крім вказаних документів вартість наданих та не оплачених послуг підтверджується витягами з автоматизованої системи розрахунків (сертифікат відповідності на систему розрахунків на телекомунікаційні послуги автоматизовану "Оніма" та свідоцтво про державну метрологічну атестацію долучені до матеріалів справи).

08.07.2016 позивач звернувся до відповідача з претензією з вимогою протягом місяця з дня отримання претензії перерахувати суму боргу, однак, відповідач на зазначену претензію не відреагував, заборгованість не погасив.

До матеріалів справи долучено лист відповідача від 27.10.2016 № 77, яким він гарантує оплату та просить надати копію договору 62534-62537.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Вимоги позивача по стягненню суми основного боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у сумі 67684,09 грн.

Також, позивач звернувся про стягнення судом пені в сумі 20260,48 грн., та 3% річних в сумі 553,56 грн.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за товар не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 7.5. Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання Абонентом грошових зобов'язань, включаючи затримку по оплаті за надані послуги телефонного зв'язку понад встановлений термін, Абонент сплачує Оператору пеню за кожну добу затримки платежу в розмірі 0,3% від суми заборгованості, якщо інше не передбачено законодавством про зв'язок.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Законом, що був чинний як на момент укладення договору, так і на момент розгляду справи, встановлено обмеження розміру ставки за якою нараховується пеня подвійною обліковою ставкою НБУ.

Суд здійснив перерахунок пені з урахуванням обмежень передбачених законодавством (в розмірі подвійної облікової ставки НБУ) за період з 21.02.2016 по 05.08.2016. Згідно розрахунку суду, сума пені складає 6813,40 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно перерахунку суду сума 3% річних за періоди з 21.02.2016 по 05.08.2016 є більшою, ніж та, що заявлена позивачем до стягнення. Суд наділений повноваженнями виходити за межі позовних вимог, якщо про це є клопотання заінтересованої сторони. Позивач з відповідним клопотанням до суду не звертався. Сума 3% річних підлягає стягненню у розмірі, визначеному позивачем - 553,56 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши обставини справи та докази у даній справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими в частині, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "АЕРОБУД" (03148, м. Київ, вул. Пшенична, буд. 4; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" (01011, м. Київ, пров. Кутузова, 3; ) 67684,09 (шістдесят сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 09 коп. заборгованості, 553,56 (п'ятсот п'ятдесят три ) грн. 56 коп. 3% річних, 6813,40 (шість тисяч вісімсот тринадцять) грн. 40 коп. пені та 1168,62 (одна тисяча сто шістдесят вісім ) грн. 62 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.02.2017

Суддя Усатенко І.В.