ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" лютого 2017 р. Справа № 925/1434/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Козоріз О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 прокурор відділу прокуратури Черкаської області,

від першого відповідача представник не зявився,

від другого відповідача ОСОБА_2 адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури,

смт. Чорнобай, Черкаської області

до 1. Богодухівської сільської ради, с. Богодухівка, Чорнобаївського

району, Черкаської області

2. фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,

с. Богодухівка, Чорнобаївського району, Черкаської області

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним

договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернувся з позовом заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури до Богодухівської сільської ради та фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про:

- визнання незаконним та скасувати рішення Богодухівської сільської ради від 05 грудня 2012 року № 23-7/VI;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 0,0500 га. за кадастровим номером :01:000:0569, розташованої в межах с. Богодухівка Чорнобаївського району по вул. Гагаріна, 38г, від 28 лютого 2014 року, укладений між Богодухівською сільською радою та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21 листопада 2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 14 грудня 2016 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 14 грудня 2016 року на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалася перерва до 19 січня 2017 року на 10 год. 00 хв.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19 січня 2017 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 06 лютого 2017 року.

Викликаний в судове засідання представник першого відповідача в судове засідання не зявився.

19 січня 2017 року від першого відповідача до суду надійшла заява про розгляд спору за відсутності представника сільської ради.

Водночас, 19 січня 2017 року до суду надійшла заява від позивача про уточнення позовних вимог в якій прокурор просив суд виправити описки допущені в позовній заяві та вважати абзаци 1, 4 та 12 мотивувальної частини позовної заяви викладеним в наступній редакції: Рішенням Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району від 13 лютого 2013 року № 25 3/VI затверджено проект із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки та надано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 в довгострокову оренду терміном на 49 років земельну ділянку площею 0.05 га. розташовану в с Богодухівка Чорнобаївського району по вул. Гагаріна, 38г; рішення Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району від 13 лютого 2013 року N 25 3/VI є незаконним та таким, що підлягає скасуванню судом, оскільки при його прийнятті порушено вимоги земельного законодавства; Рішенням Богодухівської сільської ради від 13 лютого 2013 року № 25 3/VI ФОП ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди та вважати пункт 2 прохальної частини позовної заяви викладеним в наступній редакції: визнати незаконним та скасувати рішення Богодухівської сільської ради від 13 лютого 2013 року № N 25 3/VI.

Відповідно до п. 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26 грудня 2011 року №18 у разі подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Вказану заяву суд оцінює як заяву про зміну предмету позову, оскільки зі змісту позову та доданих до позовної заяви документів вбачається, що першим відповідачем було прийнято рішення від 05 грудня 2012 року № 23-7/VI Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки (а.с.18).

Водночас, першим відповідачем також було прийнято рішення від 13 лютого 2013 року №25-3/VI Про надання земельної ділянки ОСОБА_3Г. (а.с.19).

Звертаючись до суду прокурор в позовній заяві також зазначав про незаконність рішення першого відповідача від 05 грудня 2012 року № 23-7/VI і саме його просив суд визнати незаконним та скасувати.

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Проте, заява про зміну предмету позову надійшла до суду після початку розгляду справи по суті.

Крім того, відповідно до ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Тобто процесуальним законом не передбачено такої процесуальної дії як виправлення судом описок у позовній заяві.

Як вже вказувалося вище ухвалою суду від 19 січня 2017 року розгляд справи було відкладено до 06 лютого 2017 року, а тому прокурор мав достатньо часу на звернення до суду з окремим самостійним позовом про оскарження рішення Богодухівської сільської ради від 13 лютого 2013 року №25-3/VI Про надання земельної ділянки ОСОБА_3Г..

В звязку з вищевикладеним судом розглядаються первісні вимоги, що заявлені в позовній заяві (а.с.3-10).

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представника другого відповідача судом враховано наступне:

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор зазначав, що під час надання другому відповідачу земельної ділянки в оренду першим відповідачем було порушено вимоги земельного законодавства, оскільки всупереч ст.124 Земельного кодексу України не проводилися земельні торги.

Крім того, прокурор зазначав, що генеральний план с. Богодухівка Чорнобаївського району не передбачав забудову спірної ділянки обєктом комерційного призначення, що, в свою чергу, зумовлює неможливість використання земельної ділянки для таких потреб (а.с.5).

Водночас, Богодухівською сільською радою було затверджено документацію із землеустрою, дозвіл на розробку якої набувачеві спірної ділянки попередньо не надавався, що суперечить порядку відведення ділянок у користування, встановленого ст.123 Земельного кодексу України.

Також, в позові зазначалося, що у відповідності до Земельного кодексу України для надання ділянки в оренду мав бути розроблений та затверджений проект із землеустрою щодо її відведення та погоджений у порядку визначеному ст.186-1 Земельного кодексу України.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник другого відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та, зокрема зазначав, що прокурор у спірних правовідносинах не наділений правом на самостійне представництво інтересів держави у суді.

Також другий відповідач вказував, що рішення Богодухівської сільської ради від 13 лютого 2013 року за № 25-3/VI Про надання земельної ділянки гр. ОСОБА_3Г. є чинним, в судовому порядку ніким не оскаржувалося і не є предметом розгляду даного спору, а тому підстав для визнання недійсним договору оренди землі немає.

Водночас, другий відповідач вказав на пропущення строку позовної давності за вимогою прокурора про скасування рішення першого відповідача від 05 грудня 2012 року № 23-7/VI, яке вичерпало свою дію моментом повного виконання.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом під час розгляду справи рішенням Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району від 05 грудня 2012 року № 23-7/VI Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки надано дозвіл СПД ФО ОСОБА_4 виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди приватного підприємця ОСОБА_3 земельної ділянки за рахунок земель комерційного призначення, що перебувають у віданні Богодухівської сільської ради, для комерційного використання при виконанні умов, визначених державним інспектором по використанню і охороні земель району та іншими державними виконавчими органами при погодженні місця розташування обєкта.

Рішенням Богодухівської сільської ради від 13 лютого 2013 року № 25-3/VI Про надання земельної ділянки ОСОБА_3Г. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо надання земельної ділянки в оренду громадянині ОСОБА_3 в селі Богодухіва по вулиці Гагаріна, 38г.

Надано гр. ОСОБА_3 в дострокову оренду терміном на 49 років з правом послідуючого викупу земельну ділянку площею 0,0500 га з земель комерційного використання з орендною платою 10% від нормативної грошової оцінки, що становить 4,653 грн. за один квадратний метр в рік під розміщення обєкту торгівлі.

28 лютого 2014 року між Богодухівською сільською радою та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 на підставі рішення сільської ради від 13.02.2013 року № 25-3/VI укладено договір оренди землі.

При цьому, слід вказати, що в договорі було допущено описку, а саме: вказано що договір укладено відповідно до рішення сільської ради від 13 березня 2013 року № 25-3/VI.

Проте, під час розгляду справи судом зясовано, що рішення від 13 березня 2013 року № 25-3/VI не існує.

Державним реєстратором Чорнобаївського районного управління юстиції ОСОБА_5 12 березня 2014 року прийнято рішення № 11557593 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:000:0569 за фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" в новій редакції, в якій обмежено повноваження прокурора на представництво в судах.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно зі ст. 4 вказаного Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб'єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб'єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування усні та письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Згідно частини 1, 7 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 та ст. 29 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом, прокурор не навів суду обставин, не надав доказів порушення прав територіальної громади с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області, не надав доказів повідомлення субєкта владних повноважень про звернення з позовом в інтересах територіальної громади.

В своїх обґрунтуваннях щодо повноважень на звернення з даним позовом до суду прокурор зазначав, що відповідно до положень ст. 5 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель і Положення про Держсільгоспінспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №459/2011 Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. До повноважень Держсільгоспінспекції відповідно до п. а) ч. 1 ст. 6 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

В той же час, повноваження Держсільгоспінспекції України щодо звернення до суду обмежені виключно можливістю направлення до суду позовів щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився (ч. 1 ст. 10 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель). Щодо інших категорій позовів, Держсільгоспінспекція України такими повноваженнями не наділена.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Таким чином, прокурор в позовній заяві вказав про відсутність в органу, що здійснює державний контроль за додержанням органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, повноважень на звернення до суду, а тому керівник Золотоніської місцевої прокуратури самостійно звернувся до суду в інтересах держави.

Проте, з даними доводами суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 5 Земельного кодексу України земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом, забезпечення гарантій прав на землю.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, а статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Реалізуючи надані Конституцією та законодавством України повноваження у галузі земельних відносин орган місцевого самоврядування зобов'язаний діяти виключно в інтересах її територіальної громади, не порушуючи при цьому баланс інтересів держави, територіальної громади та окремих громадян.

Організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, ст. 152 Земельного кодексу України відносить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин.

Згідно зі статтею 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснюється відповідно до закону.

Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначено Законом України Про центральні органи виконавчої влади. Частиною 7 статті 5 цього Закону встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України.

Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 (надалі - Порядок). Відповідно до пункту 4 цього Порядку орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади.

Пунктом 6 Порядку визначено, що права та обов'язки органів виконавчої влади переходять до утвореного органу виконавчої влади у разі перетворення органу виконавчої влади.

Згідно із пунктом 12 Порядку орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №442 в редакції від 22.09.16 року (чинна з 26 жовтня 2016 року) Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади ліквідовано Державну інспекцію сільського господарства, поклавши функції із здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів - на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру.

В пунктах 5, 6 цієї постанови зазначено: "установити, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Права та обов'язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері.

Центральні органи виконавчої влади, що припиняються згідно з цією постановою, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до завершення здійснення заходів з утворення центральних органів виконавчої влади, яким передаються повноваження та функції центральних органів виконавчої влади, що припиняються."

25 вересня 2014 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року, серед основних завдань якого зазначено, зокрема, реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, в тому числі державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереженням захисних насаджень і межових знаків; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах. Держгеокадастр вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо: приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону.

Отже, до повноважень вищезазначеного відповідального органу, наділеного функціями державного нагляду та контролю з дотримання земельного законодавства під час використання земельних ділянок, належить на даний час і здійснення контролюючих функцій за дотриманням земельного законодавства.

Прокурор звернувся до суду з даним позовом 10 листопада 2016 року (а.с.29), а тому доводи, що наведені в позові про відсутність в органу, що здійснює державний контроль за додержанням органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства та повноважень на звернення до суду є помилковими.

Таким чином прокурор, звертаючись в інтересах держави, належним чином не обґрунтував суду наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави у порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

У постанові від 23 березня 2012 року № 7 Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам пленум Вищого господарського суду України розяснив, що у випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК України повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Якщо прокурор, що звертається до господарського суду в інтересах держави або громадянина, у позовній заяві не обґрунтував наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави або громадянина в суді, то господарський суд повертає позовну заяву без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України. У разі ж коли суд у зазначених випадках помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, відповідний позов залишається без розгляду згідно з п. 1 ч. 1 ст. 81 названого Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури слід залишити без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Судові витрати розподіляються між сторонами на підставі ст. 49 ГПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст.ст. 93, 106 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович