ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 лютого 2017 р. Справа № 902/161/17

Суддя господарського суду Банасько О.О. , розглянувши матеріали

за позовом: Фермерського господарства "Перспектива" ОСОБА_1, с. Стрільчинці, Немирівський район, Вінницька область

до: Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області, м. Немирів, вінницька область

про визнання договорів оренди поновленими

ВСТАНОВИВ :

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Перспектива" ОСОБА_1 до Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання договорів оренди сільськогосподарського призначення площею 2,5858 га ділянки № 378, площею 2,5858 га ділянки № 379, площею 2,0804 га ділянки № 382 поновленими та зобов'язання відповідача підписати додаткові угоди про продовження терміну дії вказаних договорів.

Розглянувши позовну заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню виходячи з наступного.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст.54, 56, 57 ГПК України. Невиконання більшості з вимог зазначених норм тягне за собою в якості негативного наслідку повернення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.57 ГПК України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, серед яких документи, які підтверджують зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі тощо.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

У пункті 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" наголошено на тому, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Розмір судового збору, який справляється з позовної заяви, визначений Законом в залежності від виду спору.

Виходячи з підпунктів 2.1, 2.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовних заяв немайнового характеру - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1 600,00 грн.

Так, із поданої позовної заяви № 9 від 30.01.2017 р. вбачається, що позивачем при зверненні до суду заявлено в позові шість вимог немайнового характеру:

1. про визнання договору оренди сільськогосподарського призначення площею 2,5858 га ділянки № 378 поновленим;

2. про визнання договору оренди сільськогосподарського призначення площею 2,5858 га ділянки № 379 поновленим;

3. про визнання договору оренди сільськогосподарського призначення площею 2,0804 га ділянки № 382 поновленим;

4. зобов'язання підписати додаткову угоду про продовження терміну дії договору оренди сільськогосподарського призначення площею 2,5858 га ділянки № 378;

5. зобов'язання підписати додаткову угоду про продовження терміну дії договору оренди сільськогосподарського призначення площею 2,5858 га ділянки № 379;

6. зобов'язання підписати додаткову угоду про продовження терміну дії договору оренди сільськогосподарського призначення площею 2,0804 га ділянки № 382.

Згідно із ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Окрім того, у п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено: якщо в позовній заяві обєднано дві або більше вимог немайнового характеру, повязаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Таким чином, виходячи з викладеного вище, позивач при зверненні з даною заявою до суду, повинен був сплачувати судовий збір виходячи із сукупності заявлених немайнових вимог, а відтак ним мало бути сплачено 9 600,00 грн судового збору.

Натомість позивачем згідно платіжних доручень № 37 від 01.02.2017 р., № 60 від 09.02.2017 р. та № 61 від 09.02.2017 р. при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 4 800,00 грн виходячи лише із трьох немайнових вимог, що є порушенням вимог п.3 ч.1 ст.57 ГПК України, а відтак тягне за собою повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, відповідно до якої суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Приписами ч.1 ст.56 ГПК України (з урахуванням внесених змін відповідно до Закону України від 19.05.2011 р. № 3382-VI) встановлено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.42, 43 ГПК кодексу України.

Позивачем в порушення наведених вище законодавчих приписів не надано належних доказів надіслання відповідачеві всіх доданих до позовної заяви документів.

Так, позивачем в якості доказу надіслання відповідачу копії позовної заяви № 9 від 30.01.2017 р. та доданих до неї документів долучено до позовної заяви копію позовної заяви з відміткою про отримання 02.02.2017 р. її відповідачем, однак остання не може вважатися належним доказом відправлення копії позовної заяви та доданих до позовної заяви документів відповідачу із врахуванням діючої редакції ч.1 ст.56 ГПК України, оскільки не вказано які документи, що додані до позовної заяви в якості додатків отримано відповідачем.

Згідно п.п. 4, 6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

На підставі викладеного вище позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

При цьому слід зауважити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення процесуальних недоліків, що зумовили її повернення (надання належних доказів сплати судового збору та надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів - лист з описом вкладення із зазначенням всіх доданих до позовної заяви документів).

При прийнятті даної ухвали судом враховано положення норм чинного законодавства щодо повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі повернення заяви або скарги сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, для повернення сплаченого судового збору позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання.

Принагідно суд зауважує, що при повторному поданні позовної заяви не забороняється використання раніше поданого платіжного документа.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 4, 6 ч.1 ст.63, ст.ст.86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву № 9 від 30.01.2017 р. на 3-х аркушах разом з матеріалами на 28-и аркушах повернути позивачу.

2. Копію позовної заяви № 9 від 30.01.2017 р. долучити до примірника ухвали, яка залишається в справі.

3. Копію ухвали надіслати позивачу (з матеріалами) та відповідачу справі рекомендованим листом.

Суддя Банасько О.О.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - с. Стрільчинці, Немирівський район, Вінницька область, 22843.

3 - відповідачу - вул.Горького, 84, м. Немирів, 22800.