УХВАЛА

30.01.2017Справа № 910/1962/16

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО.УА»

Про відстрочку виконання рішення суду

У справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

До товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО.УА»

Про стягнення 21638772,46 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від заявника Радзівіл С.Г. (керівник)

від стягувача Йосипишин Р.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО.УА» про стягнення 21638772,46 грн. за договором № КИВ019Я-С від 24.06.2014, з яких: 15488242,74 грн. попередньої оплати, 2834348,42 грн. пені, 1084176,99 грн. штрафу, 2216728,23 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 15276,08 грн. 3% річних.

18.04.2016 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО.УА» на користь публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 15488242,74 грн. попередньої оплати товару, 2834348,42 грн. пені, 1084176,99 грн. штрафу, 185379,23 грн. судового збору.

29.08.2016 Господарський суд міста Києва видав відповідний наказ.

15.09.2016 Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО.УА» про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

У зв'язку з оскарженням вказаної ухвали матеріали справи № 910/1962/16 знаходились за межами Господарського суду міста Києва.

11.01.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО.УА» звернулося до суду з заявою про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 на 24 місяці, оскільки боржник знаходиться в тяжкому фінансовому стані і не має можливості погасити борг без відстрочення його сплати.

Стягувач заперечив проти задоволення заяви.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (далі - Постанова) у застосуванні приписів статті 121 ГПК господарським судам необхідно мати на увазі таке.

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, суд дійшов висновку про відмову в наданні відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/1962/16 від 18.04.2016.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНО.УА» про надання відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва 910/1962/16 від 18.04.2016 відмовити.

Суддя С. А. Ковтун