ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Справа № 921/465/16-г/5

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Картере В.І.,
Губенко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Аріол-Тернопіль"
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2016
у справі№ 921/465/16-г/5 господарського суду Тернопільської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
доПриватного підприємства "Тернопільська фірма "Меблі"
третя особаПриватне підприємство "Аріол-Тернопіль"
прозвернення стягнення на предмет іпотеки
в судовому засіданні взяли участь представники: - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Пономарьов А.О., - ПП "Тернопільська фірма "Меблі" повідомлений, але не з'явився, - ПП "Аріол-Тернопіль" повідомлений, але не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 08.08.2016 (суддя Андрушків Г.З.) позовну заяву та додані до неї документи було повернуто Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит" (надалі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" / позивач) без розгляду, з посиланням на п. 3, 4 ст. 63 ГПК України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 (головуючий суддя Мирутенко О.Л., судді: Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.) ухвалу господарського суду Тернопільської області від 08.08.2016 скасовано, матеріали справи скеровано в господарський суд Тернопільської області для розгляду по суті.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду апеляційної інстанції, Приватне підприємство "Аріол-Тернопіль" (надалі - ПП "Аріол-Тернопіль" / третя особа) звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права, просить постанову скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду у даній справі залишити в силі.

08.02.2017, до початку судового засідання, від ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" надійшли пояснення, за змістом яких позивач у даній справі просить суд касаційної інстанції залишити без задоволення подану третьою особою касаційну скаргу, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 залишити без змін.

Ознайомившись з матеріалами та встановленими судами попередніх інстанцій обставинами, перевіривши повноту їх встановлення та правильність юридичної оцінки місцевим та апеляційним господарськими судами, дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом апеляційної інстанції, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Тернопільська Фірма "Меблі" (надалі - ПАТ "Тернопільська фірма "Меблі" / відповідач), третя особа - ПП "Аріол-Тернопіль", про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ПП "Тернопільська Фірма "Меблі", відповідно до іпотечного договору від 28.10.2011 та іпотечного договору від 01.03.2013, шляхом передачі права власності ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на комплекс нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою; м. Тернопіль, вул. Фабрична 24а); земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Фабрична, 24а, площею 2,3541 га, кадастровий номер :006:0031, цільове призначення - для комерційної діяльності, за ринковою вартістю оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - 13 394 750 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості ПП "Аріол-Тернопіль" за кредитним договором № 2-01-11 від 28.10.2011 в розмірі 6 697 375 грн., яка станом на 22.06.2016 становить 49 206 335,39 грн., та за кредитним договором № 20-01-13 від 01.03.2013 в розмірі 6 697 375 грн., яка станом на 22.06.2016 становить 11 201 324,55 грн.

Львівським апеляційним господарським судом правомірно встановлено, що з тексту позовної заяви, направленої до суду, вбачається, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" були зазначені всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме:

- природа договірних правовідносин сторін - правовідносини за кредитним договором № 2-01-11 від 28.10.2011 та договором про відновлювальну кредитну лінію № 20-01-13 від 01.03.2013 з зазначенням усіх додаткових угод, які укладались до вказаних договорів;

- розмір наявної заборгованості за кредитним договором № 2-01-11 від 28.10.2011 та договором про відновлювальну кредитну лінію № 20-01-13 від 01.03.2013;

- вид забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2-01-11 від 28.10.2011 та договором про відновлювальну кредитну лінію № 20-01-13 від 01.03.2013 - іпотечний договір від 28.10.2011 та іпотечний договір від 01.03.2013;

- ринкова вартість предмета іпотеки - комплексу нежитлових будівель, що розташований за адресою: м. Тернопіль, вул. Фабрична, 24а, відповідно звіту оцінки майна ТОВ "Оціночна фірма "Де Візу" від 18.04.2016.

Дані обставини були підтверджені належно засвідченими копіями договорів, а також розрахунками загальної заборгованості за відповідними кредитними договорами, долученими до позовної заяви.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

При цьому вимог щодо подання таких доказів разом із позовною заявою ст. ст. 54, 63 ГПК України не містять.

Пунктом 3.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 передбачено, що суд не вправі повернути позовну заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у місцевого господарського суду підстав для повернення позовної заяви з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, в ухвалі про повернення позовної заяви господарський суд Тернопільської області вказав, що відсутність в матеріалах позовної заяви звіту про оцінку майна (його копії, завіреної в установленому законом порядку) не дає можливості суду, зокрема, визначити правильність (розмір) сплати позивачем суми судового збору.

Так, як роз'яснено п. 2.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", одним з реквізитів позовної заяви є ціна позову, яку зазначає позивач і з якої обчислюється судовий збір. Якщо позивачем зазначено в заяві ціну позову, але в ній не наведено обґрунтованого розрахунку такої ціни, або його не додано до позовної заяви, або позивачем не зазначена вартість спірного майна та/або не подано доказів в обґрунтування цієї вартості, то позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК.

У разі коли визначена (встановлена) позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, господарський суд з урахуванням припису абзацу першого частини другої статті 6 Закону України "Про судовий збір" і частин першої - четвертої статті 49 ГПК попередньо визначає розмір судового збору, виходячи з ціни позову, вказаної позивачем, а за результатами вирішення спору або достягує недоплачену суму судового збору з належної сторони, або повертає суму переплати цього збору. Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, й суми судового збору здійснюється господарським судом на підставі поданих учасниками судового процесу доказів, а за їх недостатності для цього - шляхом призначення відповідної судової експертизи (експертної оцінки майна).

Отже, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з правомірним висновком апеляційного господарського суду про те, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" може надати до суду звіт оцінки предмета іпотеки, який складений 18.04.2016 ТОВ "Оціночна фірма "Де Візу" - комплексу нежитлових будівель, що розташований за адресою: м. Тернопіль, вул. Фабрична, 24, або заявити відповідне клопотання про призначення оціночної експертизи.

Крім того, Львівський апеляційний господарський суд, враховуючи приписи статті 54 ГПК, обґрунтовано вказав, що посилання господарського суду першої інстанції на незазначення правового статусу третьої особи - ПП "Аріол-Тернопіль" (із заявленням самостійних вимог на предмет спору чи без заявлення самостійних вимог на предмет спору) та незазначення на чиїй стороні (позивача чи відповідача) слід залучити до участі у справі дану третю особу, здійснені в порушення приписів статті 63 ГПК України.

Що стосується посилань третьої особи в касаційній скарзі на незаконність та безпідставність стягнення з ПП "Тернопільська фірма "Меблі" (відповідача) на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (позивача) 1 378 грн. судового збору, то Вищий господарський суд зазначає, що в силу частини 5 статті 49 ГПК України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони.

Решта доводів, викладених в касаційній скарзі, не спростовують зроблених судом апеляційної інстанції висновків.

Таким чином, застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права відповідає встановленим ним обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни прийнятої у справі постанови суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Аріол-Тернопіль" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 у справі № 921/465/16-г/5 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: В.І. Картере

Н.М. Губенко