ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р.Справа № 923/1395/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Головея В.М., Савицького Я.Ф.

(Склад колегії суддів змінено на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.01.2017р.)

Секретар судового засідання: Молодов В.С.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю;

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Спортсервіс і К» в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Спортсервіс і К»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 12 жовтня 2015 року

по справі № 923/1395/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс-Каховка»

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Спортсервіс і К»

про стягнення 1 377 700, 00 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс-Каховка» звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом, в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Спортсервіс і К» 1 377 700 грн. основного боргу, у тому числі: 970 900 грн. боргу по неповернутій сумі позик за договорами позик № 01- 07/10 ГЗ від 12.07.2010р., № 01/02-12 від 01.02.2012р., № 01-06/10 від 21.06.2010р., укладених між ТОВ «Спортсервіс Каховка» та ТОВ «ВКФ «Спортсервіс і К», право вимоги якого в подальшому було набуто ТОВ «Агрохімсервіс - Каховка» на підставі укладених з ТОВ «Спортсервіс Каховка» договорів відступлення права вимоги від 24.07.2015р. № 24-07/15-1; № 24-07/15-2; № 24-07/15-3, а також 406 800 грн. боргу по позиці, наданій на підставі укладеного між позивачем і відповідачем договору позики №1/06-11 від 09.06.2011р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань та приписи ст. ст. 525, 526, 1046 - 1053 ЦК України, ст. ст. 193, 219, 224 - 226 ГК України.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 12 жовтня 2015 року № 923/1395/15 (суддя Задорожна Н.О.) позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної фірми «Спортсервіс і К» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс Каховка» 1 377 700 грн. основного боргу та 27 554 грн. витрат по оплаті судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що з матеріалів справи підтверджується факт порушення відповідачем договірних зобов'язань перед позивачем по поверненню грошових коштів, отриманих в позику.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Спортсервіс і К» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити у позові в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу сторона посилається на те, що було відкрито провадження по справі в супереч нормам господарського процесуального кодексу України, а саме ч. 5 ст. 63 ГПК України.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання відповідача про зупинення розгляду справи, стягнувши кошти по договорам, які одночасно в інших справах визнаються недійсними, чим порушив приписи ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Також, скаржник звертає увагу на те, що договори відступлення права вимоги (цесії) та договір грошової позики № 01/06-11 укладено з перевищенням повноважень представником позивача.

Більш детальніше доводи викладені у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс-Каховка» просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12 листопада 2015 року колегією суддів у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів: Головея В.М., Ліпчанської Н.В., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26 листопада 2015 року о 11:45 год.

В судовому засіданні 26 листопада 2015 року представник скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Спортсервіс і К» заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26 листопада 2015 року провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Спортсервіс і К» на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.10.2015р. по справі № 923/1395/15 зупинено до набрання законної сили судових рішень Господарського суду Херсонської області по справам № 923/1636/15, № 923/1634/15, № 923/1635/15.

У звязку з перебуванням судді Ліпчанської Н.В. у відпустці, справа № 923/1395/15 відповідно до автоматизованого розподілу 11.01.2017р. передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів Головея В.М., Савицького Я.Ф.

Ухвалою від 12 січня 2017 року апеляційне провадження по справі № 923/1395/15 поновлено та розгляд апеляційної скарги призначено на 07 лютого 2017 року.

Між тим, 27 січня 2017 року до канцелярії суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Спортсервіс і К» про зупинення провадження по справі та відкладення.

Судова колегія відхилила зазначене клопотання через його необґрунтованість та недоведеність.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 07 лютого 2017 року, не зявився, не скористався наданими їм ст. 22 ГПК України правом.

Апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Пунктом 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» розяснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутністю представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Херсонської області, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступників висновків.

За приписами ст. 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі укладених між позивачем, суб'єктом господарювання - ТОВ «Спортсервіс Каховка» (позикодавці) та ТОВ "ВКФ «Спортсервіс і К» (позичальник, відповідач) договорів грошової позики, позикодавці зобов'язалися надати позичальнику у позику грошові кошти, а позичальник - повернути одержані суми на умовах, передбачених цими договорами.

Так, на підставі договору грошової позики №1/06-11 від 09.06.2011р., укладеного між позивачем (позикодавець)) і відповідачем (позичальник), позикодавець зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 658 600грн., а позичальник - повернути одержані у позику грошові кошти до 05.11.2013р. (а.с. 15).

На підставі договорів грошової позики, укладених між суб'єктом господарювання ТОВ «Спортсервіс-Каховка» (позикодавець) та відповідачем (позичальник), позикодавець зобов'язався надати, а позичальник - повернути грошові кошти:

- за договором грошової позики №01-06/10 від 21.06.2010р. - 220 000грн. зі строком повернення до 12.07.2013р.;

- за договором грошової позики №01-07/10ГЗ від 12.07.2010р. - 645000грн. зі строком повернення до 12.07.2013р.;

- за договором грошової позики №01/02-12 від 01.02.2012р. - 717 500грн. зі строком повернення до 10.11.2013р. (а.с.13, 14, 16)

Всього позикодавці зобов'язалися надати відповідачу в позику грошові кошти в сумі 2 241 100грн.

На виконання умов договору позики № 01-06/10 від 21.06.2010р. позикодавцем надано відповідачу позику в розмірі 220 000 грн., що підтверджено наданими в матеріали справи банківськими виписками (а.с. 149-152).

На виконання умов договору позики № 01-07/10- ГЗ від 12.07.2010р. позикодавцем надано відповідачу позику в розмірі 645 000 грн., що підтверджено наданими в матеріали справи банківськими виписками (а.с. 166-182).

На виконання умов договору позики № 1/06-11 від 09.06.2011р. позикодавцем надано відповідачу позику в розмірі 658 600 грн., що підтверджено наданими в матеріали справи банківськими виписками (а.с. 75, 197 - 223).

На виконання умов договору позики № 01/02-12 від 01.02.2012р. позикодавцем надано відповідачу позику в розмірі 717 500 грн., що підтверджується наданими в матеріали справи банківськими виписками (а.с. 186-194).

Оригінали банківських виписок було надано суду для огляду і досліджено судом, після чого вони були повернуті позивачу.

З урахуванням викладеного, наданими в матеріали справи належними доказами підтверджений факт перерахування позикодавцями - ТОВ «Агрохімсервіс-Каховка» та ТОВ «Спортсервіс-Каховка» грошової позики в розмірі 2 241 100 грн.

Відповідачем факт укладення з позикодавцями вищеперелічених договорів позики та одержання в якості позики 2 241 100 грн. в наданому суду письмовому відзиві та усних поясненнях не заперечувався та належними доказами не спростований.

Відповідач договірні зобов'язання по поверненню у встановлені умовами договорів строки одержаних в позику грошових коштів не виконав, що стало наслідком утворення боргу.

Зокрема, станом на 10.06.2013р. борг відповідача по позиці, одержаний на підставі договору позики грошових коштів № 01-06/10 від 21.06.2010р. складав 220 000 грн., що відображено у складеному між позикодавцем і позичальником двосторонньому акті звірки взаєморозрахунків, засвідченим підписами представників і скріпленим печатками сторін (а.с. 148).

Станом на 12.07.2013р. борг відповідача по позиці, одержаній на підставі договору позики грошових коштів № 01-07/10 ГЗ від 12.07.2010р. складав 80 000 грн., що відображено у складеному між позикодавцем і позичальником двосторонньому акті взаємозвірки розрахунків, засвідченим підписами представників і скріпленим печатками сторін (а.с. 164).

Станом на 05.11.2013р. борг відповідача по позиці, одержаній на підставі договору позики грошових коштів № 1/06-11 від 09.06.2011р. складав 406 800 грн., що відображено у складеному між позикодавцем і позичальником двосторонньому акті взаємозвірки розрахунків, засвідченим підписами представників і скріпленим печатками сторін (а.с. 195).

Станом на 11.11.2013р. борг відповідача по позиці, одержаній на підставі договору позики грошових коштів № 01/02-12 від 01.02.2012р. складав 670 900 грн., що відображено у складеному між позикодавцем і позичальником двосторонньому акті взаємозвірки розрахунків, засвідченим підписами представників і скріпленим печатками сторін (а.с. 184).

Всього борг позичальника по одержаній і неповернутій позикодавцю у встановлені умовами договорів суми позики становив 1 377 700 грн. (повернуто 863 400 грн.)

Зважаючи на порушення договірних зобов'язань щодо своєчасного повернення позичальником одержаних в позику грошових коштів, позикодавцями були вручені позичальнику претензії з вимогами щодо погашення існуючого боргу, які були особисто одержані боржником під розпис 24.06.2013р., 23.07.2013р., 21.11.2013р.,18.11.2013р. (а.с. 147, 165, 185, 196).

В подальшому, між первісним кредитором - ТОВ «Спортсервіс Каховка» (позикодавець) та новим кредитором - ТОВ «Агрохімсервіс Каховка» були укладені договори відступлення права (цесії) вимоги по трьох вищеназваних договорах позики.

Зокрема, за договором відступлення права вимоги № 24-07/15-01 від 24.07.2015р. позивачем набуто право вимоги у відповідача заборгованості по позиці в сумі 220 000 грн., одержаній на підставі договору позики № 01-06/10 від 21.06.2010р. (а.с. 145- 146).

За договором відступлення права вимоги № 24-07/15-2 від 24.07.2015р. позивачем набуто право вимоги у відповідача заборгованості по позиці в сумі 80 000 грн., одержаній на підставі договору позики № 01-07/10 ГЗ від 12.07.2010р. (а.с. 162- 163).

За договором відступлення права вимоги № 24-07/15-3 від 24.07.2015р. позивачем набуто право вимоги у відповідача заборгованості по позиці в сумі 670 900 грн., одержаній на підставі договору позики № 01/02-12від 01.02.2012р. (а.с. 183).

Таким чином, позивачем на підставі договорів відступлення права вимоги №24-07/15-01, № 24-07/15-2, № 24-07/15- 3 від 24.07.2015р. набуто право вимоги боргу в сумі 970 900 грн. по неповернутій позиці згідно договорів позики № 01-06/10 від 21.06.2010р.; № 01-07/10 ГЗ від 12.07.2010р.; № 01/02-12 від 01.02.2012р.

Невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо повернення 1 377 700 грн. одержаної позики у строки встановлені умовами договорів позики стало підставою для звернення з позовом, вирішення якого є предметом даного розгляду.

Проаналізувавши матеріали справи судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046, ч.1 ст. 1049 ЦК України відповідач мав обов'язок щодо повернення позикодавцям позик у встановлені умовами договору строки.

Таким чином, відповідач повинен повернути позивачеві зазначену суму, а тому висновок господарського суду першої інстанції про стягнення суми заборгованості за договорами позики з відповідача на користь позивача є правильним.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наступним.

Відступлення права вимоги - це заміна кредитора в зобов'язанні.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов'язанні унормовані статтею 512 Цивільного кодексу України, в силу якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що договори відступлення права вимоги підписано директором цедента і цесіонарія ОСОБА_2, а також скріплені мокрими печатками юридичних осіб - ТОВ «Спортсервіс-Каховка» та ТОВ «Агрохімсервіс-Каховка».

Згідно відомостей ЄДРПОУ (сайт міністерства юстиції України) керівником та підписантом юридичних осіб - ТОВ «Спортсервіс-Каховка», код 35194267 та ТОВ «Агрохімсервіс-Каховка», код 36013564 є ОСОБА_2.

Відтак, факт укладення договорів відступлення права вимоги саме між первісним та новим кредитором, їх підписання уповноваженою особою та скріплення їх мокрими печатками учасників - юридичних осіб підтверджено поданими в матеріали справи належними доказами, що спростовує доводи відповідача щодо додання до позовної заяви підроблених документів у вигляді ксерокопій з печаткою ТОВ "Спортсервіс-Каховка" від цедента та цесіонарія, оскільки вони (ксерокопії) не можуть бути належними доказами у розумінні приписів ст. 32-34, 36 ГПК України.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, відступлення права вимоги за договорами цесії не тягне за собою жодних змін у зобов'язанні Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Спортсервіс і К» за документами, переданими Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрохімсервіс-Каховка» у відповідності із договорами цесії, не звільняє від обовязку погасити свою заборгованість, а тому не порушує його прав чи законних інтересів.

Судова колегія зауважує, що відповідачем не доведено, в чому саме полягає порушення його прав та інтересів.

Договори грошової позики № 01-06/10 від 21.06.2010р., № 01-07/10 ГЗ від 12.07.2010р., №1/06-11 від 09.06.2011р. та № 01/02-12 від 01.02.2012р. його учасниками укладено з дотриманням письмової форми, підписані уповноваженими представниками позикодавців і позичальника, скріплені їх печатками.

Договори позики на даний час є чинним, отже заборгованість боржника за вказаним договором підтверджена належним чином.

За наведених обставин, доводи скаржника про перевищення повноважень директором ТОВ «Спортсервіс-Каховка» не приймаються судом до уваги.

Так само є необґрунтованим та нічим не підтвердженим твердження скаржника про те, що позивачем були підписані нові договори, ніж ті з якими позивач звернувся до суду, посилаючись на заміну доказів, хоча фактично ніякої заміни доказів у судовому процесі не відбувалось. Позивачем надані суду належно оформлені копії документів, що підтверджували виникнення договірних зобов'язань між позивачем та відповідачем з приводу надання позики, виникнення права вимоги встановленої документально суми заборгованості по грошових позиках та надавались оригінали відповідних документів, що це підтверджували та підтверджували розмір заборгованості.

Крім цього, щодо позиції відповідача з приводу недотримання судом першої інстанції в момент відкриття провадження у справі норм частини 5 статті 63 ГПК України, а саме порушення позивачем правил об'єднання вимог та об'єднання в одній позовній заяві кілька вимог до одного відповідача, судова колегія звертає увагу на те, що відповідач у даному випадку ніяким чином не обґрунтовує свою позицію й ніяким чином у своїй апеляційній скарзі не вказує яким чином сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та яким чином це суттєво утруднить вирішення спору.

Також, слід звернути увагу й на те, що відповідач, окрім неналежного обґрунтування своєї апеляційної скарги, посилається на постанову пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», а саме на підпункт 3.6. пункту 3, відповідного до якого позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акту і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Між тим, відповідно вищевказаного підпункту 3.6 Постанови пленуму вищого Господарського суду України від 26.12.2011 року № 18, якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: позов поданий одночасно до залізниці та вантажовідправника (вантажоодержувача), і в цій позовній заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються на комерційному акті, з вимогами, які обґрунтовані іншими документами; об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п.

Таким чином, виходячи із зазначеного, процесуальними нормами закріплене право, а не обов'язок суду першої інстанції повернути позовну заяву без розгляду у разі порушення правил об'єднання позовних вимог.

З приводу твердження відповідача про безпідставне відхилення судом першої інстанції клопотання відповідача про зупинення розгляду справи, стягнувши кошти по договорам, які одночасно в інших справах визнаються недійсними, чим порушив приписи ч. 1 ст. 79 ГПК України, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами.

При оцінці правомірності зупинення провадження у справі, дослідженню безумовно підлягає і факт обґрунтованості підстав такого зупинення.

При цьому, апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Якщо, вирішуючи господарський спір, суд встановить, що зміст договору, пов'язаного з предметом спору, суперечить законодавству, чинному на момент укладення договору, він, керуючись пунктом 1 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України, вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині із застосуванням за необхідності й наслідків визнання недійсним нікчемного правочину.

Реалізація господарським судом цього права здійснюється незалежно від наявності відповідного клопотання сторони.

Вказані висновки підтверджуються Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Таким чином, відповідно до зазначених положень законодавства, господарський суд наділений повноваженнями щодо визнання договору недійсним з власної ініціативи у разі, якщо визнання недійсним договору не є предметом позову, тобто позовна вимога не полягає у визнанні договору недійсним, а лише ґрунтується на договорі.

Отже, судова колегія доходить до висновку про те, що судом першої інстанції цілком вірно встановлені обставини справи, ним дана правильна юридична оцінка із застосуванням належних норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

За таких обставин, оскаржуване рішення Господарського суду Херсонської області відповідає вимогам закону та обставинам справи, а тому підстав для її скасування не вбачається.

У звязку з чим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись cт.cm. 85, 99, 101, 103 п. 1, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Спортсервіс і К» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 12 жовтня 2015 року по справі № 923/1395/15 - залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 08.02.2017р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя В.М. Головей

Суддя Я.Ф. Савицький