РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017Справа №910/57/17

За позовом Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" м. Одеси

до Державного підприємства "Укрсервіс Мінтрансу" м. Києва

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 17382 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Дорогін К.Ю.,

від відповідача: Морозова А.О.

СУТЬ СПОРУ :

у січні 2017 року Державне підприємство "Одеський морський торговельний порт" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що ухвалою господарського суду міста Києва від 9 червня 2009 р. у справі № 50/187 між сторонами по справі затверджено мирову угоду, відповідно до якої сторони дійшли згоди про розміри, порядок і строки погашення заборгованості відповідача перед позивачем за договорами поворотної фінансової допомоги №№ СР-218, 033/2004 від 15 вересня 2004 та СР-217, 052/2004 від 22 листопада 2004 р.

Посилаючись на те, що станом на час звернення в суд з указаним позовом відповідач належні за мировою угодою суми у розмірі 14285,64 грн. не сплатив, при цьому, ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить необхідних реквізитів виконавчого документа, позивач просив зобов'язати відповідача виконати умови мирової угоди та стягнути з того на свою користь 14285,64 грн. боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 226,88 грн., 997,61 грн. три проценти річних з простроченої суми, пеню 1871,87 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

У процесі розгляду справи позивач подав клопотання про залучення Міністерства інфраструктури України, до у часті у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Оскільки справа стосується сплати відповідачем грошових коштів, а не його майна, то у задоволенні клопотання про залучення органу державної влади, що здійснює управління корпоративними правами в якості третьої особи відповідно до вимог ст. 27 ГПК України судом відмовлено.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на відсутність його вини у простроченні зобов'язання по сплаті сум за мировою угодою суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 9 червня 2009 р. у справі № 50/187 між сторонами по справі затверджено мирову угоду, відповідно до якої сторони дійшли згоди про розміри, порядок і строки погашення заборгованості відповідача перед позивачем за договорами поворотної фінансової допомоги №№ СР-218, 033/2004 від 15 вересня 2004 та СР-217, 052/2004 від 22 листопада 2004 р.

Згідно погодженого мировою угодою графіку відповідач протягом 1 січня 2016 - 1 грудня 2022 р. зобов'язався сплатити на користь позивача заборгованість за вищевказаними договорами в розмірі 100000 грн. Розмір щомісячних платежів складає 1190,47 грн. (перший та наступні платежі) та 1190,99 грн. (останній платіж).

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, наявною у матеріалах копією ухвали господарського суду міста Києва про затвердження мирової угоди від 9 червня 2009 р. у справі № 50/187.

При цьому, ухвала суду про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам до виконавчого документа, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Доказів належної сплати боргу суду не надано.

Відповідно до умов п. 7 мирової угоди у випадку несвоєчасної сплати відповідачем на користь позивача щомісячних платежів, відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу, а також суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання за мировою угодою, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 624, 625 ЦК України підлягає стягненню 14285,64 грн. боргу станом на 27 грудня 2016 р. (1190,47х12), 226,88 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 997,61 грн. три проценти річних з простроченої суми, 1871,87 грн. пені.

Посилання позивача на неможливість належного виконання грошового зобов'язання за ухвалою суду від 9 червня 2009 р. (договорами поворотної фінансової допомоги №№ СР-218, 033/2004 від 15 вересня 2004 та СР-217, 052/2004 від 22 листопада 2004 р.), оскільки відсутність коштів в силу вимог ст. 625 ЦК України не звільняє боржника від виконання ним грошового зобов'язання.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" м. Одеси задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Укрсервіс Мінтрансу" (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, код 30218246) на користь Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" (65026, Одеська область, м. Одеса, площа Митна, 1, код 01125666) 14285,64 грн. боргу, 226,88 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 997,61 грн. три проценти річних з простроченої суми, 1871,87 грн. пені, 1378 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар