ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.02.2017 Справа № 904/10590/16
За позовом Дніпровської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "К ЕНД ФД"

про стягнення заборгованості у розмірі 4 211 662,68грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № 7/10-2555 від 28.12.16р.

Відповідача - ОСОБА_2.Г., дов. № 7 від 07.06.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 4 211 662,68 грн. боргу.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що Позивачем та Відповідачем, дійсно укладені договори-зобов'язання № 54 від 16.05.03р. та №92 від 22.09.04р. Дані договори не є договорами про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста. До правовідносин, що склалися у Позивача з Відповідачем не можуть застосовуватися положення ст.27-1 Закону України "Про планування і забудову територій", як і положення ст. 40 та Перехідні положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", на яких ґрунтуються позовні вимоги. Крім того, у п.8 ч.4 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", чітко встановлено, що до пайової участі не залучаються забудовники, залучені до програми спорудження обєктів до Євро 2012, а Додаткова угода № 1 від 29.08.08р. чітко вказує на те, що Відповідач поніс незаплановані витрати на будівництво бульвару Кучеревського у звязку з введенням в експлуатацію стадіону "Дніпро-арена". Ця обставина підтверджується й іншими додатковими угодами, укладеними сторонами до договорів-зобов'язань № 54 від 16.05.03р. та №92 від 22.09.04р. (остання редакція від 12.09.13р.), в яких не використовуються ні термін "пайова участь", ні положення правовідносин пайової участі, ні посилання на Закони України "Про планування і забудову територій" та "Про регулювання містобудівної діяльності". Отже, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Господарського кодексу України, з урахуванням Прикінцевих положень, та Цивільного кодексу України, 2003 р., з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень. Як вбачається з п.1.2 договору № 54 відповідач взяв на себе зобовязання при введенні в експлуатацію житлового комплексу (секція 7) на ділянці з кадастр. № :06:075:0115, передати Позивачеві 5% від загальної площі квартир та компенсувати витрати по відселенню з будівельного майданчика у розмірі 273 м2 загальної площі житла. Рішенням міськради № 4338 від 29.12.08р. секція 7 введена в експлуатацію. 30.12.08р. Відповідач за Актом передав Позивачеві 5 квартир загальною площею 511 м2, що складає 7,36% від загальної площі квартир, однак доказів понесення витрат по відселенню Позивач не надав й компенсувати було нічого. Зайві 2,36% переданої площі, як вбачається з позову, Позивач самостійно врахував у відшкодування витрат. Як вбачається з п.1.2 договору № 92 Відповідач зобовязався при введенні в експлуатацію житлового комплексу (секції 5,6) на ділянці з кадастр. № :06:075:0120, передати Позивачеві 5% від загальної площі квартир та компенсувати витрати по відселенню з будівельного майданчика у розмірі 409,4 м2 загальної площі житла. Рішенням міськради № 606 від 13.03.08р. секції 5 та 6 введені в експлуатацію. 14.03.08р. Відповідач за Актом передав Позивачеві 6 квартир загальною площею 572 м2, що складає 7,54% від загальної площі квартир, однак доказів понесення витрат по відселенню Позивач не надав й компенсувати було нічого. Зайві 2,54% переданої площі, як вбачається з позову, Позивач самостійно врахував у відшкодування витрат. Таким чином, Відповідач перевиконав свої зобовязання перед Позивачем з передачі квартир, які взяв на себе без будь-яких умов. Однак, виконання другої частини зобовязань, має умову відшкодувати понесені Позивачем витрати. Ні Відповідачеві, ні господарському суду Позивач не надав доказів того, що саме він, а не інвестори чи інші треті особи, здійснював відселення та поніс витрати. Таким чином, на день розгляду даного позову триває прострочення Позивача, яке полягає у не наданні доказів понесення хоч яких витрат по відселенню з будівельного майданчика, а отже - й відстрочення виконання зобовязання Відповідачем. Крім того, Відповідачем протягом 2008-2009р. виконані роботи з благоустрою території міста будівництво пішохідного бульвару ім. Кучеревського. Відповідачем вже витрачено (в цінах 2008р.) 5 млн. 69 тис. грн. (Довідки форми № КБ-3 додаються). Для закінчення цього будівництва необхідно витратити ще 4 млн.187 тис. грн. Відповідачеві не компенсовані витрати на будівництво бульвару ім. Кучеревського. Крім того, Позивач своєю бездіяльністю перешкоджає Відповідачеві продовжити будівництво ще двох обєктів житлової та соціальної забудови, за рахунок яких також можлива передача міськраді квартир в рахунок відшкодування витрат по відселенню 324,86 м2. Відповідач 08.10.15р. подав до міськради клопотання про затвердження технічної документації із землеустрою та договорів оренди земельних ділянок кадастровий № :06:075:0146 для завершення будівництва першої черги будівель громадського та житлового призначення на підставі рішення міськради № 52/42 від 30.10.13р. та для завершення будівництва житлової забудови у районі буд.3 по вул. Херсонській на підставі рішення міськради № 50/43 від 27.11.13р. Незважаючи на звернення громадян, які є пайовиками-інвесторами даних забудов, більше року рішення не приймається, що підтверджується листом № 7/13-503 від 12.10.16р.

Представник Позивача заявила клопотання про заміну назви Позивача - Дніпропетровська міська рада на Дніпровська міська рада, на підтвердження подала витяг з ЄДР станом на 07.12.16р.

Ухвалою суду від 18.01.17р. змінено назву Позивача з: Дніпропетровська міська рада на Дніпровська міська рада.

У судових засіданнях 18.01.17р. та 02.02.17р. представник Відповідача наполягала на тому, що Позивачем не надано доказів понесення витрат по відселенню з будівельних майданчиків, які зазначені в договорах-зобов'язання № 54 від 16.05.03р. та № 92 від 22.09.04р.

У якості доказів відселення з будівельних майданчиків, Позивачем до матеріалів справи додано копії: рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28.03.1984 № 149 "Про відведення управлінню капітального будівництва міськвиконкому земельної ділянки по вул. Херсонській для будівництва жилого будинку" з планом земельної ділянки № 1213; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.10.1989 № 416 "Про закріплення за управлінням внутрішніх справ облвиконкому будівництва жилих будинків по вул. Херсонській № 1, 2, 3, 4, 5, 6 на пайових началах з УКБ міськвиконкому"; листа управління капітального будівництва виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 02.06.1993 щодо розрахунку вартості виділеної жилої площі з додатками; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 15.07.1993 №745 "Про часткову зміну рішення міськвиконкому від 20.10.1989 №416 "Про закріплення за управлінням внутрішніх справ облвиконкому будівництва жилих будинків по вул. Херсонській №1,2, 3. 4, 5, 6"; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.03.1996 № 379 "Про передачу функцій замовника на проектування та будівництво житлових комплексів у м. Дніпропетровську" з додатком; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28.11.1996 № 1694 "Про надання товариству з обмеженою відповідальністю "К енд Ф" земельної ділянки по вул. Херсонській у тимчасове короткострокове користування на період проектування та будівництва житлового будинку № 1 (секція 5) та проектування житлового будинку №1 (секція 6,7) "; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 29.09.1998 № 1968 "Про рішення виконкому міської ради народних депутатів від 21.03.96 № 379 "Про передачу функцій замовника на проектування та будівництво житлових комплексів у м. Дніпропетровську"; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17.06.1999 № 1349 "Про дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю "К енд Ф" проектування та будівництва житлового будинку (секції 6, 7) по вул. Херсонській (Кіровський район) у межах землекористування замовника"; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.09.2000 № 2299 "Про продовження строку дії виконкому міської ради від 28.11.96 № 1694 "Про надання товариству з обмеженою відповідальністю "К енд Ф" земельної ділянки по вул. Херсонській у тимчасове короткострокове користування на період проектування та будівництва житлового будинку № 1 (секція 5) "; розпорядження Дніпропетровського міського голови від 07.03.2000 № 233-р "Про попереднє погодження Товариству з обмеженою відповідальністю "К енд Ф" місця розташування об'єктів благоустрою, обслуговування та пішохідного зв'язку в районі просп. Пушкіна, 11-15 (Кіровський район) "; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 22.11.2001 № 2857 "Про передачу функцій замовника на проектування та будівництво житлового та цивільного призначення у м. Дніпропетровську"; рішення Дніпропетровської міської ради від 14.07.2004 № 123/18 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "К енд Ф Д", , земельної ділянки по вул. Херсонській у районі будинку № 3 - просп. Пушкіна в районі будинків №№ 11-15 (Кіровський район) в оренду для будівництва житлової забудови (з розміщенням об'єктів благоустрою, обслуговування і пішохідного зв'язку) " з планом земельної ділянки; рішення Дніпропетровської міської ради від 24.12.2004 № 198/23 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "К енд Ф Д", , земельної ділянки по вул. Херсонській у районі будинку № 3 (Кіровський район) в оренду для будівництва жилого будинку (секції 5, 6) " з планом земельної ділянки ; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 13.03.2008 № 606 "Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку (секції 5, 6) та трансформаторної підстанції по просп. Пушкіна, 11"; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 29.12.2008 № 4338 "Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку літ. А-16 (секція 7) по просп. Пушкіна, 11 А".

У судовому засіданні 02.02.17р. представник Позивача повідомила, що Дніпровською міською радою зроблено запит до архіву по надання інформації стосовно понесених втрат по відселенню з будівельних майданчиків, але на даний час інформація не знайдена.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 18.01.17р., розгляд справи відкладався

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.05.03р. сторонами укладено Договір-зобовязання №54 (далі Договір -54), за п.1.1. якого Замовникові (Відповідачеві) виділяється земельна ділянка для проектування та будівництва житлового комплексу по вул. Херсонській (кадастровий № :06:075:0115).

Відповідно до п.1.2. Договору -54 Замовник зобовязався при введенні обєкту в експлуатацію передати Виконкому:

- 5 % від загальної площі квартир;

- компенсувати витрати по відселенню з будівельного майданчику у розмірі 273 м2 загальної площі житла.

22.09.04р. сторонами укладено Договір-зобовязання №92 (далі Договір -92), за п.1.1. якого Замовникові (Відповідачеві) виділяється земельна ділянка для будівництва житлового будинку (секція 5,6) по вул. Херсонській в районі буд. №3 кадастровий №:06:075:0120.

Відповідно до п.1.2. Договору -92 Замовник зобовязався при введенні в експлуатацію передати Виконкому:

5 % від загальної площі квартир;

- компенсувати витрати по відселенню з будівельного майданчику у розмірі 409,4 м2 загальної площі житла.

05.03.08р. сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору -92, згідно з п. 2.1. якого Замовником передається за Договором -92 в житловому будинку по вул. Херсонській с.5, 6 (пр. Пушкіна, 11) 572,8 м 2 загальної площі житла.

2.2. Залишок боргу у розмірі 215,7 м2 загальної площі житла буде передано Виконкому в житловому будинку по вул. Херсонській с.7 (пр. Пушкіна, 11а) при введенні його в експлуатацію, забудовником якого є ТОВ "К ЕНД Ф Д".

29.12.08р. сторонами, беручи до уваги незаплановані витрати Замовника (Відповідача) на будівництво бульвару Кучеревського, у звязку з введенням в експлуатацію стадіону "Дніпро-арена", укладено Додаткову угоду №1 до Договору -54 та додаткової угоди №1 від 05.03.08р. до Договору -№92 про наступне:

1. Замовником передається на виконання Договору-зобовязання від 16.05.03р. №54 та додаткової угоди №1 від 05.03.08р. до Договору-зобовязання від 22.09.04р. №92 в житловому будинку по вул. Херсонській с.7 (пр. Пушкіна, 11а) 511,0 м 2 загальної площі житла.

2. Залишок боргу з передачі житла в рахунок компенсації витрат по відселенню з будівельного майданчика по Договору-зобовязанню №54 від 16.05.03р. та додатковій угоді №1 від 05.03.08р. до Договору №92 від 22.09.04р. в розмірі 324,86 м 2 загальної площі житла Замовник зобовязується передати Виконкому квартирами у багатоповерхових житлових будинках, що розташовані в межах міста Дніпропетровська, згідно з затвердженим графіком (додаток №1).

3. Усі інші пункти Договору-зобовязання від 16.05.03р. №54 та додаткової угоди №1 від 05.03.08р. до Договору-зобовязання від 22.09.04р. №92 залишаються без змін.

4. Ця угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами і є невідємною частиною договору-зобовязання від 16.05.03р. №54 та додаткової угоди №1 від 05.03.08р. до Договору №92 від 22.09.04р.

08.07.10р. сторони домовилися про зміни до додаткової угоди №1 від 29.12.08р. до Договору -54 та додаткової угоди №1 від 05.03.08р. до Договору - 92 , а саме:

1. Пункт 2 вважати таким, що втратив чинність і викласти його в наступній редакції:

"Залишок боргу з передачі житла в рахунок компенсації витрат по відселенню з будівельного майданчика по Договору-зобовязанню від 22.09.04р. №92 та додаткової угоди №1 від 05.03.08р. в обсязі 51,86 м 2 та по Договору-зобовязанню від 16.05.03р. №54 в обсязі 273,0 м2 Замовник зобовязується передати Виконкому квартирами у багатоповерхових житлових будинках, що розташовані в межах міста Дніпропетровська у строк до 01.01.12р., з оформленням відповідного забезпечення виконання вказаних зобовязань".

2. Пункт 4 вважати таким, що втратив чинність і викласти його в новій редакції:

Ця угода набирає чинності з моменту її підписання і є невідємною частиною Договору-зобовязання від 16.05.03р. №54.

12.09.13р. сторонами укладено Угоду №1 про зміни до додаткової угоди №1 від 29.12.08р. до Договору-зобовязання від 16.05.03р. №54 та додаткової угоди №1 від 05.03.08р. до Договору-зобовязання від 22.09.04р. №92 а саме:

1. Зміни від 08.07.10р. до додаткової угоди №1 від 29.12.08р. до Договору-зобовязання від 16.05.03р. №54 та додаткової угоди №1 від 05.03.08р. до Договору-зобовязання від 22.09.04р. №92 вважати такими що втратили чинність.

2. Пункт 2 додаткової угоди №1 від 29.12.08р. до Договору-зобовязання від 16.05.03р. №54 та додаткової угоди №1 від 05.03.08р. до Договору-зобовязання від 22.09.04р. №92 викласти в новій редакції:

Залишок боргу по компенсації витрат виконкому для відселення з будівельного майданчика в розмірі 324,86 м2 загальної площі житла по Договору-зобовязання від 16.05.03р. №54 та додатковій угоді №1 від 05.03.08р. до Договору-зобовязання від 22.09.04р. №92 Замовник зобовязується в термін до 31.12.14р. передати Міській раді (Позивачу) квартирами у багатоповерхових житлових будинках, що розташовані у межах міста Дніпропетровська або відшкодувати коштами, виходячи із опосередкованої вартості 1 м2 спорудження житла для Дніпропетровського регіону, що визначається наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України на час проведення розрахунків.

3. Додаткову угоду доповнити пунктом:

В разі, якщо Замовник не виконає зобовязання в зазначений у п.2 термін, Міська рада має право вирішувати це питання в судовому порядку.

Відповідно до Угоди №1 від 12.09.13р. Відповідач зобовязався компенсувати Позивачеві витрат для відселення з будівельного майданчика в розмірі 324,86 м2 загальної площі житла.

Строк виконання договірних зобовязань визначений у Додатковій угоді №1 від 12.09.13р. до 31.12.14р

Виконання договірних зобовязань передбачено шляхом передачі квартир у багатоповерхових житлових будинках, що розташовані у межах міста Дніпра або відшкодувати коштами, виходячи із опосередкованої вартості 1 м2 спорудження житла для Дніпропетровського регіону, що визначається наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України на час проведення розрахунків.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 13.03.08р. №606 "Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку (секція 5, 6) та трансформаторної підстанції по просп. Пушкіна 11" введено в експлуатацію споруди відповідно до Договору-зобовязання від 22.09.04р. №92.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 29.12.08р. №4338 "Про затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку (секція 7) та трансформаторної підстанції по просп. Пушкіна 11 А" введено в експлуатацію споруди відповідно до Договору-зобовязання від 16.05.03р. №54.

Фінансово-економічний департамент Дніпропетровської міської ради, звертався до Відповідача з листом №10/15-1014 від 30.12.14р. з проханням виконати договірні зобовязання.

За даними Позивача Відповідач свої зобовязання за Договором не виконав.

Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.07.16р. №236 затверджені та рекомендовані до застосування показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України. По Дніпропетровській області вартість 1 м2 загальної площі квартир будинку складає 8 365,00 грн.

За розрахунком фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради борг Відповідача становить 2 717 453,90 грн. (324,86 х 8 365,00).

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував збитки від інфляції 1 351 933,32 грн. за період прострочення з 01.01.15р. по 28.09.16р., та 3 % річних від простроченої суми 142 275,46 грн. за період прострочення з 01.01.15р. по 28.09.16р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Згідно зі ст. 4 ЦК УРСР (1963р.) чинного на момент укладання сторонами Договору -54) цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають: з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать…

В силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 151 ЦК УРСР (1963р.).

Відповідно до п.1, 4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 11 ЦК України:

1. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;…

4) інші юридичні факти.

6. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 14 ЦК України).

Господарські зобов'язання можуть виникати: …з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 16 ЦК України пособами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:5) примусове виконання обов'язку в натурі;

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, суд не приймає позицію й доводи Позивача, а погоджується з Відповідачем.

Так, спірні договори не є договорами про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, тому у суду відсутні підстави застосування до спірних відносин, що виникли між сторонами за Договорами положень ст. 27-1 Закону України "Про планування і забудову територій", Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки ці норми набрали чинності 14.10.08р. і 12.03.11р. відповідно, тобто після укладання сторонами зазначених Договорів.

Позивачем не надано доказів на підтвердження понесених ним витрат по відселенню з будівельного майданчика у розмірі 324,86м 2 загальної площі житла. Відповідно, Позивач не довів прострочення Відповідача, так як, з урахуванням умов Договорів, компенсації до 31.12.14р. підлягають витрати, понесення яких не наведено і не доведено Позивачем. Рішення міської ради й виконкому ради, "; розпорядження Дніпропетровського міського голови з 1984р. по 2008р., надані Позивачем, у даному випадку, можуть підтверджувати лише погодження порядку й умов виконання договірних зобовязань і не підтверджують фактичних витрат саме Позивача на відселення з будівельних майданчиків.

Відповідно, оскільки Позивачем не доведено факту прострочки Відповідача (порушення зобовязань) щодо основного боргу, похідні вимоги Позивача про стягнення інфляційних і річних з прострочених (на думку Позивача) сум є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Господарські витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________