ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.01.2017 Справа № 904/12139/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі: Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

про стягнення 69 567,84 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2- представник (дов. № 2046 від 25.10.2016)

від відповідача: ОСОБА_3 - представник (дов. № 4/81 від 03.01.2017)

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі: Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення заборгованості у розмірі 69 567,84 грн. за договором № ПР/М-12/14-1438 НЮдч від 21.09.2013, з яких 67 677,36 грн. плата за користування вагонами, 1 890,48 грн. збір за зберігання вантажу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ПР/М-12/14-1438 НЮдч від 21.09.2013, в частині сплати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 17.01.2017.

17.01.2017 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що відомості плати за користування вагонами підписані його представниками із зауваженнями про відмову в сплаті нарахованої плати та збору за зберігання вантажу за вагони, які затримані за наказами №677 від 28.06.16, №686 від 30.06.16, у зв'язку з тим, що шляхи прийому були вільні та ПАТ « Північний ГЗК» був готовий прийняти дані вагони. Відповідач у відзиві наголошує на відсутності його вини у затримці спірних вагонів та про безпідставність нарахування позивачем плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Також, відповідач подав через канцелярію суду клопотання про витребування доказів, а саме: графіку руху поїздів по вузлу ОСОБА_1 (у кольорі) на дату затримки вагонів, а саме на момент прийняття наказу №677- 28.06.2016 10:15 год., станом на момент прийняття наказу №686 - 30.06.2016 07:20.; витягу з журналу форми ДУ-3 на момент прибуття поїзду, а саме: 28.06.2016 09:30 год. та видачі наказу №677, на момент прибуття поїзду , а саме 28.06.2016 09:30 та видачі наказу № 686, які знаходиться у постійному користуванні позивача та зможе підтвердити фактичну зайнятість колій у спірному періоді; витягу з журналу форми ДУ-4 на момент прибуття поїзду, а саме: 28.06.2016 09:30 год. та видачі наказу №677, на момент прибуття поїзду , а саме 28.06.2016 09:30 та видачі наказу № 686, який знаходиться у постійному користуванні позивача та зможе підтвердити фактичну зайнятість колій у спірному періоді.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 17.01.2017 на 31.01.2017.

31.01.2017 в судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Подав через канцелярію суду пояснення по справі, в яких зазначив, що: - одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть якщо поставка йому не передбачена планом; - підготовка залізницею на коліях станції порожніх власних вагонів під навантаження - звичайний виробничий процес роботи станції; - незабирання відповідачем вагонів, що простоювали на коліях станції призначення за актами ф. ГУ-23, є порушенням вимог статей 46, 47 Статуту залізниць України, пунктів 33, 34 Правил видачі вантажів; - визначення можливості чи неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера руху; - плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу розраховано на підставі норм чинного законодавства.

Відповідач проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 31.01.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2012 між Державним підприємством "ОСОБА_1 залізниця" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця") та Публічним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач, власник колії) було укладено договір про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка при залізниці №ПР/М-12-2/14-1438 НЮдч (далі - договір).

Пунктом 1 договору, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій ОСОБА_1 та Рядова ОСОБА_1 залізниці стрілками №№2, 4, 6 до колій №6 та №8 станції ОСОБА_1, стрілкою №8 до колії №6 станції Рядова.

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Межею підїзної колії є знак "Межа підїзної колії", які встановлено: по станції ОСОБА_1 біля маневрового світлофору М-10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції ОСОБА_1, маневрового світлофору М08, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки №4 станції ОСОБА_1, маневрового світлофору М06, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки №6 станції ОСОБА_1; по станції Рядова: біля вхідного світлофору ЧК, розташованого на відстані 500м від вістряка стрілки №8 станції Рядова.

Положеннями пункту 20 вказаного договору передбачено, що останній укладається терміном на пять років з 29.10.2012 до 28.10.2017.

Відповідно до пункту 4 договору, рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції по сигналізації на залізницях України та Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під'їзній колії Власника.

Згідно пункту 11 договору, час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Пунктом 15 договору сторони погодили, що власник колії сплачує залізниці плату, зокрема: за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів; за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

За накладними №№ 45046448, 45066545, 45066024, 45037348, 45037355, 45037371, 45037322, 45037397, 41741547, 41738345, 41752080, 41762402, 41769365, 41769290, 41769308, 41772492, 41762477, 41769548, 41769530, 41769605, 41776915, 41779745, 41776832, 41785072, 41793555, 41793589, 41793449, 41754375, 41754383, 41767567, 41767492, 45037330, 47972294, 45051919, 45051901, 41769282, 41969357, 45003209, 41808239, 41808221, 41808213, 41808254, 41809591, 41809609, 41797564, 41797481, 41797499, 41797473, 41797507, залізницею були прийняті до перевезення порожні власні вагони (а.с. 63-112).

Відповідно до зазначених накладних, станція та залізниця призначення - ОСОБА_1 залізниці.

За наказом № 677 від 28.06.2016 о 10:15 год. були затримані вагони на станції ОСОБА_4 залізниці, через неможливість приймання їх станцією ОСОБА_1 залізниці з причини скупчення вагонів на станції ОСОБА_1 залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Публічним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Відповідно до наказу, затримці підлягали вагони №№ голова 54154224 хвіст 56107576 у кількості 58 вагонів, індекс поїзда 4670-770-4573 з вантажем - на своїх осях, що перевозились у поїзді № 3104 (а. с.27).

За наведеним фактом станцією затримки вагонів - ОСОБА_4 складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 127 від 27.06.2016, що прибули поїздом № 3104 28.06.2016 року о 09:30 год. на адресу Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції ОСОБА_1 залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу (а.с. 23).

Також, щодо наведених обставин складений акт загальної форми ГУ-23 № 127 від 28.06.2016 (а.с. 25).

Повідомлення про затримку вагонів за наказом № 677 від 28.06.2016, було отримано відповідачем 28.06.2016 о 10:30 год. (а.с. 21).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 127 від 28.06.2016, затримані вагони, що прибули поїздом № 3104, відправлені поїздом № 3103 01.07.2016 о 23 год. 45 хв.

За наказом № 686 від 30.06.2016 року о 07:20 год. були затримані вагони на станції ОСОБА_4 залізниці, через неможливість приймання їх станцією ОСОБА_1 залізниці з причини скупчення вагонів на станції ОСОБА_1 залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Публічним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Відповідно до наказу, затримці підлягали вагони №№ голова 54154224 хвіст 56107576 у кількості 58 вагонів, індекс поїзда 4670-770-4573 з вантажем - на своїх осях, що перевозились у поїзді № 3104 (а. с.28).

За наведеним фактом станцією затримки вагонів - ОСОБА_4 складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 131 від 30.06.2016, що прибули поїздом № 3104 28.06.2016 року о 09:30 год. на адресу Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції ОСОБА_1 залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу (а.с. 24).

Також, щодо наведених обставин складений акт загальної форми ГУ-23 № 131 від 30.06.2016, відповідно до якого поїзд №3104 на перегоні №3104 затримано з 30.06.2016 о 07:20 год. (а.с. 26).

Повідомлення про затримку вагонів за наказом № 686 від 30.06.2016, було отримано відповідачем 30.06.2016 о 07:45 год. (а.с. 22).

Згідно з абзацом першим статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника.

Відповідні записи-повідомлення відображені у Книгах ф. ГУ-2, повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції ОСОБА_1 залізниці (а.с. 29-31).

Враховуючи наведені вище обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними, за весь час затримки спірних вагонів позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 67677,36 грн., яка включена до відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 (а.с. 11-19). Вищевказані відомості представником відповідача підписані із застереженням про готовність прийняти вагони на під'їзну колію.

Крім того, позивачем нарахований збір за зберігання вантажів у загальній сумі 1890,48 грн. за накопичувальною карткою форми ф. ФДУ-92, яка з боку відповідача також підписана із аналогічним застереженням.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем плати за користування спірними вагонами у загальній сумі 67677,36 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі1890,48 грн.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до пункту 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до пункту 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно пункту 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

У абзаці третьому пункту 1.6. Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 (з подальшими змінами та доповненнями) №04-5/601"Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вказано, що порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

За приписами пункту 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 року №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що станцією затримки ОСОБА_4 залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції підходу ОСОБА_4 залізниці за наказами № 677 від 28.06.2016, № 686 від 30.06.2016, відповідно до Тарифного керівництва № 1 (затверджене наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 року за №340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 у загальній сумі 67677,36 грн.

Порядок нарахування плати за користування вантажними вагонами визначений в Правилах користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил користування вагонами і контейнерами усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з пунктом 12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Тобто, вагони, які затримані по наказах на станціях підходу та призначенні з вини вантажовласника-знаходяться у користуванні вантажовласника. У такому випадку плата за користування вагонами обчислюється за загальний час: з часу передачі наказу на затримку вагонів до часу закінчення затримки на підході до станції призначення.

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником Публічним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

За викладеного суд вбачає підстави дійти висновку, що позивач правомірно нарахував відповідачу плату за користування вагонами у розмірі 67677,36 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності його вини у затримці вагонів на станції ОСОБА_1, у зв'язку з наявністю у відповідача вільних колій, на які він був готовий прийняти спірні вагони, не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Належних і допустимих доказів відсутності своєї вини у скупченні вагонів на станції призначення відповідач суду не надав. Натомість його вина підтверджується наступним.

За змістом пункт 6, укладеного між позивачем та відповідачем договору, вагони, що прибули на станцію ОСОБА_1 для ПАТ «Північний ГЗК» подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції ОСОБА_1, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації нормативним відомчім документом Укрзалізниці, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854. В пункті 16.3. ПТЕ зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції. Технічно розпорядчий акт (ТРА) нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки. Додатком № 3 до ТРА є Інструкція про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг ОСОБА_4 залізниці.

Відповідно до пункту 8 укладеного вказаного договору про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції ОСОБА_1. Повідомлення передається не пізніше ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав. Доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника відповідач також не надав.

Наявність вільних під'їзних колій на станції ОСОБА_1 за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.

Слід також зазначити, що зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005 № 5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

Зазначений висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13.

Отже, наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору, ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 03.09.2013 року у справі № 904/2287/13.

З огляду на зазначене, посилання відповідача на наявність на станції призначення вільних колій, як на доказ відсутності своєї вини у затримці вагонів, суд вважає безпідставними.

Наведене є також і підставою у відхиленні клопотання відповідача про витребування від позивача доказів, оскільки вказане клопотання обґрунтовано необхідністю підтвердити скупчення вагонів на станції ОСОБА_1 на час видачі наказів про затримку спірних вагонів та зайнятість колій саме вагонами ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Наявних у справі доказів достатньо для визнання цієї обставини як такої, що мала місце з вини відповідача, а тому додаткового доведення не потребує. Крім того, дослідження цих доказів вимагає спеціальних знань.

Отже, ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" не спростувало доводів позивача, не надало доказів того, що мало можливість прийняти спірні вагони, а також не довело наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення п. 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами). Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Вищевикладене також спростовує твердження відповідача щодо того, що відповідачем було здійснено штучне подовження затримки вагонів за наказами, шляхом відправки вагонів, оскільки вагони, що прибули на станцію ОСОБА_1 подаються до забирання ПАТ "ПІВНГЗК" виключно за вказівкою чергового по станції.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення плати за користування вагонами в розмірі 67677,36 грн. та збору за зберігання вантажу на суму 1890,48 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача у розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, код 00191023) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, код 40075815) в особі Регіональної філії "ОСОБА_4 залізниця" (49602,м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108, код 40081237) плату за користування вагонами у розмірі 67677,36 грн., збір за зберігання вантажу 1890,48 грн. та 1378 грн. витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.02.2017

Суддя ОСОБА_5