ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" січня 2017 р.Справа № 916/2835/15

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХБЕЗПЕКА";

до відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Одеський завод шампанських вин"

про стягнення 117359,83грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_2 за дорученням;

СУТЬ СПОРУ: 13.07.2015р. до господарського суду Одеської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю „УКРТЕХБЕЗПЕКА з позовом до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства „Одеський завод шампанських вин про стягнення 117 359,83 грн. заборгованості за договорами підряду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що 02.09.2013р. та 14.10.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРТЕХБЕЗПЕКА та ОСОБА_3 акціонерним товариством „Одеський завод шампанських вин було укладено договори підряду №66/13 та №66/14, за якими у відповідача утворилась заборгованість.

Рішенням господарського суду Одеської області від 31 серпня 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХБЕЗПЕКА" задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_3 акціонерного товариства "Одеський завод шампанських вин" 117 359,83 гривень. /суддя Зайцев Ю.О./

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2015 року - рішення господарського суду Одеської області залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 15 лютого 2016 року, рішення господарського суду Одеської області від 31.08.2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 року скасовано, а справу №916/2835/15 направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату від 15 березня 2016 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу судової справи та відповідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями визначено суддю Гуляк Г.І. та ухвалою суду від 16 березня 2016 року справу №916/2835/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

28.03.2016 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача не визнає та просить суд у задоволенні позову відмовити повністю, вказаний відзив залучено до матеріалів справи.

06.04.2016 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про призначення по справі судово-технічної експертизи, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Крім того представник позивача надав 06.04.2016 року письмові пояснення стосовно заявлених вимог, які залучено до матеріалів справи.

13.04.2016 року представник позивача надав клопотання /уточнене/ про призначення судово-технічної експертизи, вказані клопотання судом розглянуті та ухвалою суду від 23 травня 2016 року було призначено судово-технічну експертизу, 30.05.2016 року за супровідним листом було направлено матеріали для проведення експертизи.

09.09.2016 року на адресу суду надійшов висновок судової інженерно-технічної експертизи №2771/31 від 25.08.2016 року та поновлено провадження у справі з 26 вересня 2016 року, ухвалою суду від 14 вересня 2016 року.

Представник відповідача 22.09.2016 року надав письмові пояснення на виконання ухвали суду, які залучено до матеріалів справи.

03.10.2016 року позивач надав до суду клопотання про призначення повторної судово-технічної експертизи.

Представник відповідача в свою чергу проти призначення експертизи заперечував, надав 04.10.2016 року письмові пояснення з обґрунтуванням заперечень, які залучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 5 жовтня 2016 року по справі №916/2835/15 призначено додаткову судово-комплексну експертизу та провадження у справі було зупинено ухвалою суду від 5 жовтня 2016 року.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2016 року ухвалу господарського суду Одеської області від 5 жовтня 2016 року скасовано.

04.11.2016 року справа №916/2835/15 надійшла до господарського суду Одеської області та ухвалою суду від 07 листопада 2016 року призначена до розгляду у судовому засіданні на 14 листопада 2016 року.

09.11.2016 року надійшов запит Одеського апеляційного господарського суду щодо направлення справи №916/2835/15 у зв'язку з надходженням касаційної скарги та подальшого скерування на адресу ВГСУ та ухвалою суду від 09.11.2016 року провадження у справі було зупинено.

Вищий господарський суд України постановою від 20.12.2016 року касаційну скаргу ТОВ „УКРТЕХБЕЗПЕКА залишив без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 року без змін, справу було скеровано до господарського суду Одеської області 21.12.2016 року.

05.01.2017 року справа надійшла до господарського суду Одеської області та враховуючи вищевказане, справу №916/2835/15 ухвалою від 10 січня 2017 року поновлено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23 січня 2017 р..

23 січня 2017 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволені якого судом відмовлено.

У судовому засіданні, в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи,суд встановив:

02.09.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРТЕХБЕЗПЕКА (надалі виконавець або Позивач) та ОСОБА_3 акціонерним товариством „Одеський завод шампанських вин (надалі замовник або Відповідач) було укладено та Договір підряду №66/13 (надалі Договір 1) відповідно до п.1.2. якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання з модернізації «Автоматизованої Системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення» (далі - АСРВР), у відповідності з новим Стандартом України СОУ МНС 72.2-3:2011 та іншими документами ДСНС і Держтехногенбезпеки, та налагодження, на обєкті замовника, що розташований за адресою: 65058, м.Одеса, Французький бульвар, 36. Всі зміни умов договору оформлюються додатковими угодами, які є його невідємними частинами.

Згідно п.3.1. Договору 1, загальна вартість робіт становить 190 453,20 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 4.2. Договору 1, оплата робіт здійснюється замовником поетапно, в національній валюті України, шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця:- аванс за матеріали та обладнання у розмірі 74 685,20 грн. в т.ч. ПДВ 12 447,50 грн. протягом 5 (пяти) банківських днів з дати підписання цього договору на підставі рахунку, що виставляється виконавцем; - остаточний розрахунок проводиться на підставі акту приймання виконаних робіт протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання акта сторонами.

За приписами п. 8.2. Договору 1, замовник за прострочення платежів за договором виплачує підрядникові пеню в розмірі 0.05% від суми, яка підлягає оплаті, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення платежу за кожний день простроченого платежу.

Також, 14.10.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРТЕХБЕЗПЕКА» та ОСОБА_3 акціонерним товариством „Одеський завод шампанських вин» було укладено та Договір підряду №66/14 (надалі Договір 2) відповідно до п.1.2. якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання з проведення ремонтних робіт в приміщенні диспетчерської, виготовлення меблів та табло диспетчера, на обєкті замовника, що розташований за адресою: 65058, м. Одеса, Французький бульвар, 36. Всі зміни умов договору оформлюються додатковими угодами, які є його невідємними частинами.

Згідно п.3.1. Договору 2, загальна вартість робіт становить 39 901,83 грн. з урахуванням ПДВ 6 650,31 грн.

Відповідно до п. 4.2. Договору 2, оплата робіт здійснюється замовником поетапно, в національній валюті України, шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця: - аванс за матеріали та обладнання у розмірі 18 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 3 000,00 грн. протягом 5 (пяти) банківських днів з дати підписання цього договору на підставі рахунку, що виставляється виконавцем; - остаточний розрахунок проводиться на підставі акту приймання виконаних робіт протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання акта сторонами.

За приписами п. 8.2. Договору 2, замовник за прострочення платежів за договором виплачує підрядникові пеню в розмірі 0.05% від суми, яка підлягає оплаті, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення платежу за кожний день простроченого платежу.

На думку позивача, останнім на виконання умов вищевказаних договорів налагоджено і модернізовано існуючу "АСРВО", створено приміщення диспетчерської системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення на загальну суму 230355,03 грн., що підтверджується актами про закінчення монтажних робіт від 01.02.2013р., закінчення пусконалагоджувальних робіт від 01.03.2014р. та актом прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення від 03.10.2014р., які підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб. Проте Відповідач розрахувався за виконанні роботи лише частково, на загальну суму 122685,20 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №165 від 06.09.2013р. на суму 74685,20 грн., №4842 від 18.10.2013р. на суму 27845,16 грн.(за яким 18000 грн. враховано сторонами в оплату авансу за договором №66/14), №208 від 10.10.2014р. на суму 30000 грн. та копіями податкових накладних №29 від 06.09.2013р., №216 від 18.10.2013р. та №176 від 10.10.2014р..

Відповідач заперечує проти позову, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, надавши суду відзив та додаткові пояснення, в яких стверджує про невиконання ТОВ "Укртехбезпека" Договору 1 та Договору 2 у повному обсязі, у звязку з: 1.неправомірним введенням в експлуатацію АСРВО не додержуючись вимог «Порядку прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення», затвердженого Наказом Державної інспекції цивільного захисту та техногенної безпеки від 12.11.2009 р. №50, а саме з порушенням двоетапної процедури та без участі представника Державної інспекції цивільного захисту та техногенної Безпеки (далі - ДІЦЗ та ТБ) - п.1.2. та п.5.2.3. Договору 1 та не виконанням у повному обсязі усіх інших підрядних робіт - п.1.1., п.1.2 та п.5.1.1. Договору 2; 2.відсутністю підписаних обома сторонами Договорів актів здачі-приймання виконаних робіт, які є єдиною підставою для остаточного розрахунку замовником з виконавцем - п.4.2. та п.6.2. Договору 1 та Договору 2 та вказує на відсутність підстав для стягнення з нього заборгованості та пені.

Господарський суд повторно розглядаючи справу зясовуючи усі фактичні обставини справи, проаналізував наявні у справі докази для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін та враховуючи результати Висновку судової інженерно-технічної експертизи № 2771/31 за господарською справою № 916/2835/15 складеного 25 серпня 2016 р., дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

За змістом ст.526 Цивільного кодексу Україні та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Цими ж статтями передбачено також, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 1 ст.837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вже зазначалось вище, предметом спору у дані справі є вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за виконані роботи на підставі Договорів підряду №66/13 та №66/14 (Договір 1 та Договір 2).

У п.2.2. Договору 1 сторонами погоджено, що строк виконання робіт за договором складає 45 робочих днів після надходження на поточний рахунок Підрядника авансового платежу. Аналогічний пункт міститься і в Договорі 2, строк виконання робіт за яким складає 15 робочих днів.

Відповідно до п.5.1.2 Договорів виконавець взяв на себе обов'язок вчасно і якісно оформляти договірну документацію (акти, графіки, довідки тощо) в ході виконання робіт.

Разом з тим у Розділі 6 Договорів погоджено порядок здачі-приймання робіт. Так, згідно п.6.2 здача робіт (частини, етапу робіт), передбачених Договорами замовнику, здійснюється за підтверджуючою виконання зобов'язань виконавця документацією (акт здачі-приймання виконаних робіт, інші документи, які підтверджують виконання зобов'язань). За умовами п.6.3. Договорів замовник протягом 10 робочих днів від дня одержання підтверджуючої виконання зобов'язань виконавця документації надає виконавцю підписані екземпляри такої документації або письмову відмову в підписанні документації. У п.6.7. Договору 1 та п.6.8 Договору 2 виконавець зобов'язується за 5 днів до завершення робіт повідомити замовника про дату завершення робіт та про необхідність створення комісії з прийняття результату робіт. За змістом п.7.1. Договорів виконавець гарантує якість виконаних робіт протягом 12 (дванадцяти) місяців з моменту здачі Робіт комісії в складі замовника, виконавця, а також представників інспектуючих організацій за умови здійснення виконавцем або уповноваженими підрядником особою технічного обслуговування виконаних робіт.

Як вже зазначалось вище, за умовами визначеними сторонами у п.4.2 Договорів остаточний розрахунок проводиться Відповідачем на підставі Акту приймання виконаних робіт протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання Акту сторонами.

Тобто, підставою для здійснення остаточного розрахунку за договорами є Акт здачі-приймання виконаних робіт.

Судом при розгляді справи згідно вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, досліджено зазначені вище умови Договорів та не встановлено факту виконання Позивачем, як підрядником за Договорами 1 та 2, взятих на себе зобов'язань, враховуючи наступне.

Згідно ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управненою стороною.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Визнання виконання Позивачем його зобовязання за спірними договорами належним чином та у повному обсязі, виходячи лише з технічних документів: актів про закінчення монтажних робіт (01.02.2014р.) та пусконалагоджувальних робіт (01.02.2014р.) та акту від 03.10.2014 р. введення в експлуатацію АСРВО складеного не уповноваженою комісією є неправомірним виходячи з умов п.4.2. та п.6.2. Договорів 1 та 2, тобто за відсутністю підписаних обома сторонами Договорів актів здачі-приймання виконаних робіт, які є єдиною підставою для остаточного розрахунку для замовника та за відсутністю належно надісланих повідомлень замовнику з боку виконавця згідно п.6.7. Договору 1.

Відсутність у матеріалах справи актів здачі-приймання виконаних робіт та доказів їх відправлення від Позивача саме Відповідачу вказує на те, зобовязання Позивача за спірними договорами не виконані, роботи не проведені, а відтак, відсутній факт виникнення обов'язку у Відповідача прийняти виконані за договорами роботи та оплатити їх на умовах погоджених сторонами у Договорах 1 та 2.

Крім того, неправомірність прийняття в експлуатацію АСРВО за Договором 1, що також вказує на не виконанні в повному обсязі роботи Позивачем п.1.2. та п.5.2.3. Договору 1, підтверджується листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) від 05.09.2014 року за №26-12262/262 та листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 11.09.2015 року №26-13498/262, що надані Суду Відповідачем. Державна служба України з надзвичайних ситуацій в зазначених листах вказує на те, що наданий Позивачем ОСОБА_4 не відповідає чинному законодавству України, АСРВО прийнято в експлуатацію з Порушенням «Порядку прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення», затвердженого Наказом Державної інспекції цивільного захисту та техногенної безпеки від 12.11.2009 р. №50, а саме без участі представника ДІЦЗ та ТБ.

Прийняття автоматизованих систем в експлуатацію у відповідності до відповідно ДБН В.2.5.-76:2014 «Автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення» та наказу Державної інспекції цивільного захисту та техногенної безпеки від 12.11.2009 р. №50 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення» передбачено у два етапи за участю територіального органу державного нагляду у сфері цивільного захисту та техногенної безпеки та за участю представника центрального апарату органу державного нагляду у сфері цивільного захисту та техногенної безпеки.

Проведення відповідних заходів та складання документу за участю лише представника територіального органу не створює наслідків у вигляді прийняття в експлуатацію системи АРСВО.

З урахуванням того, що роботи згідно спірних Договорів 1 та 2 Позивачем не виконані, Акти здачі-приймання виконаних робіт не укладені та у Відповідача відсутні правові підстави проводити остаточний розрахунок по Договорам, Суд вважає не обґрунтованою вимогу позивача про нарахування пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за Договорами 1 та 2 у відповідності до вимог ст.612 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Разом з тим, відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

У відповідності до висновків Вищого господарського суду України, викладених у постанові пленуму №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з'ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства у призначенні та проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта, якщо проведення судової експертизи доручено окремій особі, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що експертне дослідження проведене відповідно до Закону України "Про судову експертизу" кваліфікованим судовим експертом, який має вищу технічну освіту, спеціальну підготовку за експертними спеціальностями: 10.5 „Дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці; 10.6 „Дослідження обєктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів; 10.18 „Дослідження технічної експлуатації електроустаткування (свідоцтво №344, видане експертно-кваліфікаційною комісією Одеського НДІСЕ, дійсне до 05.09.2020 року) стаж експертної роботи з 2010 року, містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставленого запитання, враховуючи, що експерт, згідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, несе кримінальну відповідальність за відомості, викладені у висновку, суд, оцінивши висновок за правилами ст. 43 ГПК України, не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи.

Зважаючи на викладене, суд приймає висновок №2771/31 судової інженерно-технічної експертизи за господарською справою №916/2835/15 у якості належного та допустимого доказу у справі.

Таким чином, суд доходить до висновку, що що роботи, які обумовлені договором № 66/13 від 02.09.2013 р. на створення (реконструкція) АСРВО (Фототаблиці №№ 2-7) та договором № 66/14 від 14.10.2013 р. на створення диспетчерської (Фототаблиці №№ 8-9), виконувалися ТОВ «Укртехбезпека» на обєктах Замовника ПрАТ «ОЗШВ» за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 36. Обєми підрядних робіт та їх вартість встановлюються за формами № КБ-2В та № КБ-3 (О32 а.с. 68-71; О34 а.с. 67; О36 а.с. 76-79, 84-87; О38 а.с. 75, 83), які не підписані Замовником.

Крім того, експертом зазначено, що порядок проведення розрахунків між Замовником та Виконавцем (підрядником) за виконані роботи за підрядними договорами № 66/13 від 02.09.2013 р. та № 66/14 від 14.10.2013 р. встановлюється «після погодження ДСНС і Держтехногенбезпеки» (п. 5.2.3 О3 - а.с. 6), тобто після вводу в експлуатацію обєктів за Актом прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виявлення у відповідності з Порядком (Л12).

Оскільки на час даного експертного дослідження Акт від 03.10.2014 р. (О9 а.с. 22-23) не визнаний Головним управлінням ДСНС України в Одеській області (Од3) та Державною службою України з надзвичайних ситуацій (Од4), тому що за формою є Протоколом (додаток № 1 Л12) у першому етапі прийняття обєкта Замовника в експлуатацію, то виконані Виконавцем (підрядником) роботи не відповідають умовам підрядних договорів щодо порядку проведення розрахунку за виконані роботи: розрахунок за формами № КБ-2В та № КБ-3 встановлюється після підписання Акта (додаток № 2 Л12) у другому етапі прийняття обєкта Замовника в експлуатацію.

Отже, суд вважає, що судова експертиза своїми висновками підтвердила не відповідність виконаних Позивачем робіт умовам Договорів 1 та 2

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст. ст. 32,33,34,38,41,42,43,44,49,82-85Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Повне рішення складено 03 лютого 2017 р.

Примітка: в судовому засіданні 23.01.2017 р. при оголошенні вступної та резолютивної частини даного рішення, було повідомлено, що повний текст рішення буде підписано 27.01.2017 р. Однак у звязку з перебуванням судді Гуляк Г.І. на лікарняному з 27.01.2017 р. по 02.02.2017 р. включно, повний текст даного судового рішення було оформлено відповідно до вимог ст.ст. 84 85 ГПК України - 3 лютого 2017 року.

Суддя Г.І. Гуляк