ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.02.2017 р. Справа№ 914/1767/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Коссака С.М., при секретарі Сало О.А. розглянув матеріали справи

за скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Протеїн-Продакшн», м. Львів

на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та про скасування постанови про арешт коштів

у справі № 914/1767/16

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Холд Інтернешнл, м.Вишгород, Вишгородський район, Київська область

про: видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Львівського обласного постійно діючого третейського суду при Спеціалізованому обєднанні Товарна біржа Український центр спеціалізованих аукціонів від 22.06.2016р. у справі № 22/06/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Холд Інтернешнл, м.Вишгород, Вишгородський район, Київська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Протеїн-Продакшн, смт. Нове, м. Кіровоград, Кіровоградська область

про стягнення 51750 428,00 грн. заборгованості.

За участю представників:

Від скаржника (відповідача): ОСОБА_1 представник за довіреністю б/н від 28.10.2016 року;

Від позивача: не зявився;

Від ДВС: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області 09.12.2016 року надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Протеїн-Продакшн» (вх. № 5886/16) на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо визнання неправомірними дії головного державного виконавця з винесення постанови про арешт коштів боржника від 21.11.2016р. (ВП № 52798111) та скасування постанови від 21.11.2016 р. (ВП № 52798111) про арешт коштів боржника та зняття арешту з коштів, який накладено у виконавчому провадженні № 52798111.

Ухвалою суду від 12.12.2016 р. прийнято скаргу у справі № 914/1767/16 до розгляду, розгляд скарги призначено на 11.01.2017р.

Розгляд справи відкладався з причин, зазначених в ухвалах суду.

11.01.2017р. на виконання вимог ухвал господарського суду Львівської області відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчою службою надано суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП 52798111 у справі.

В судове засідання 06.02.017р. представник (скаржника) відповідача зявився, надав усні пояснення по скарзі.

В судове засідання 06.02.2017р. представник позивача не зявився, причин неявки суду не повідомив.

В судове засідання 06.01.2017р. представник ДВС не зявився. 06.02.2017р. на електрону адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги. Крім цього, ВДВС 11.01.2017р. подано письмові пояснення (вх.№ 801/17) на скаргу, в яких просить у задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010)).

Суд оглянувши та дослідивши наявні у справі документи, враховуючи строки розгляду спору не вбачає підстав для відкладення розгляду скарги.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Розглянувши подані документи і матеріали скарги, оцінивши докази, які мають значення для справи, в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи № 914/1767/16 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Інтернешнл» про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення Львівського обласного постійно діючого третейського суду при Спеціалізованому обєднанні «Товарна біржа «Український центр спеціалізованих аукціонів» від 22.06.2016р. у справі № 22/06/16 задоволено.

19.07.2016р. на примусове виконання судового рішення у справі № 914/1767/16 видано наказ (бланк 045029) на примусове виконання рішення Львівського обласного постійно діючого третейського суду при Спеціалізованому обєднанні «Товарна біржа «Український центр спеціалізованих аукціонів» від 22.06.2016р. у справі № 22/06/16 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Протеїн-Продакшн» (, адреса: 25491, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, селище міського типу Нове, вул. Ливарна, 10) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ІНТЕРНЕШНЛ» (, адреса: 07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м.Вишгород, вул. Набережна, 1) 51 750 428,00 гривень заборгованості.

На виконання вимог ухвал господарського суду Львівської виконавчою службою надано суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП №52798111 у справі, які судом дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерством юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерством юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими сума зобовязання становить двадцять та більше мільйонів або еквіваленту суму в іноземній валюті.

За заявою стягувача - ТзОВ «ХОЛД ІНТЕРНЕШНЛ» від 28.10.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постановою від 03.11.2016 р. відкрито виконавче провадження (№ 52798111) з виконання наказу від 19.07.2016 р. у справі № 914/1767/16.

03.11.2016 р. головним державним виконавцем ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України також винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору у розмірі 56 925 470,80 грн.

З матеріалів виконавчого провадження №52798111, вбачається, що на момент відкриття виконавчого провадження місцезнаходження юридичної особи (боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Протеїн-Продакшн»): 25491, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, селище міського типу Нове, вул. Ливарна, 10.

21.11.2016р. головним державним виконавцем ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми 56 925 470,80 грн. з урахуванням виконавчого збору.

22.11.2016р. головним державним виконавцем ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про зупинення виконавчого провадження керуючись п.4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі ухвали господарського суду Львівської області від 01.11.2016р. у справі № 914/2618/16 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Протеїн-Продакшн та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

В ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі про банкрутство від 01.11.2016р. у справі № 914/2618/16 Товариства з обмеженою відповідальністю «Протеїн-Продакшн» визначено адресу боржника 79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 115-Б, каб. 414; ідентифікаційний код 3448613). Також у резолютивній частині ухвали зазначено про надіслання її кредитору, боржнику, розпоряднику майна, державному органу з питань банкрутства, державному реєстратору, місцевому загальному суду та органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника.

Отже , враховуючи зміст ухвали господарського суду Львівської області від 01.11.2016р. у справі № 914/2618/16 про порушення провадження у справі про банкрутство, її було направлено за місцем знаходження боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Протеїн-Продакшн» 79035, м.Львів, вул. Зелена, буд. 115-Б, каб. 414.

Скаржник (боржник) вважає дії головного державного виконавця ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України в частині винесення постанови про арешт коштів боржника від 21.11.2016р. неправомірними, такими, що суперечать нормам чинного законодавства, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» введення мораторію на задоволення вимог кредиторів є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.1., п.2. ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно до п.6, п.7. ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Належних та допустимих доказів про належне та своєчасне повідомлення сторонами виконавчого провадження № 52798111 ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України щодо наявності ухвали суду про порушення провадження у справі № 914/2618/16 про банкрутство сторонами не подано.

З матеріалів справи вбачається, що арбітражний керуючий ОСОБА_2 у справі № 914/2618/16 про банкрутство 10.11.2016р. направив ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України ухвалу суду від 01.11.2016р. у справі № 914/2618/16 про порушення провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Протеїн-Продакшн» (докази надіслання в матеріалах справи).

Листом від 26.01.2017р.№ 33-5-С-121 північний поштамт Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» інформував арбітражного керуючого що, за повідомленням Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» рекомендований лист № 236 від 10.11.2016р. від 10.11.2016 із Києва-1 надійшов до обєкту поштового звязку Київ -01601 на адресу Департаменту організаційного забезпечення та контролю Міністерства юстиції України, вул. Городецького, 13, м. Київ, 01601 12.11.2016 (субота) та вручений 14.11.2016 на підставі укладеного договору Міністерства юстиції України уповноваженій особі на отримання пошти Левченко.

Отже, доказів отримання листа арбітражного керуючого безпосередньо головним державним виконавцем ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України до моменту прийняття постанови від 21.11.2016р. про арешт коштів боржника суду не подано.

При цьому, суд зазначає, що в подальшому головним державним виконавцем ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України 22.01.2016р. постановою зупинено виконавче провадження № 52798111.

Відповідно до ч.4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Відповідно до п. 9.13. постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи наведене вище, з врахуванням того, що державним виконавцем не порушено порядок накладення арешту під час здійснення виконавчого провадження, дії державного виконавця були здійсненні на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом, сторони виконавчого провадження належно та своєчасно не повідомили головного державного виконавця ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України про ухвалу суду про порушення провадження у справі про банкрутство від 01.11.20116р. у справі № 914/2618/16, суд доходить висновку про відмову у задоволені скарги.

Суд також зазначає, що згідно абз. 7 п. 13 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011) з винесенням ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство пов'язуються певні правові наслідки, зокрема: вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; розгляд вимог конкурсних, забезпечених і поточних кредиторів та вирішення майнових спорів здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; арешт майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження майном боржника можуть застосовуватися виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Отже, належних та допустимих доказів щодо незаконності прийняття постанови від 21.11.2016р. про арешт коштів боржника скаржником не подано.

Враховуючи наведене вище, вимога скаржника є безпідставними та не обґрунтованими, а дії державного виконавця направлені на реальне виконання рішення суду за допомогою вчинення всіх наданих йому законодавством засобів, про що свідчать матеріали виконавчого провадження.

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 1, 4, 10, 13, 18, 19, 34, 35, 74 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 33, 34, 43, 86, 1212 ГПК України, господарський суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Протеїн-Продакшн» (вх. № 5886/16) на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відмовити.

Суддя Коссак С.М.