номер провадження справи 35/8/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 Справа № 908/58/17

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, завідувач юридичного сектору, довіреність № 11507/12 від 29.12.2016р.

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, м. Запоріжжя

до Комунального підприємства «Сільське комунальне господарство «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, с. Новозлатопіль, Гуляйпільський район, Запорізька область

про відшкодування шкоди в розмірі 66 590,99 грн.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

10.01.2017р. до господарського суду Запорізької області звернулась Державна екологічна інспекція у Запорізькій області з позовом до Комунального підприємства «Сільське комунальне господарство «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 66 590,99 грн.

10.01.2017р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.01.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 35/8/17 та призначено розгляд справи на 02.02.2017р. об 11 год. 00 хв.

Обґрунтовуючи свій позов позивач посилається на те, що у період з 11.07.2016р. по 12.07.2016р. Держекоінспекцією проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством «Сільське комунальне господарство «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Перевіркою встановлено, що у період з 01.01.2013р. по 12.07.2016р. КП «СКГ «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області здійснювало забір води з артезіанських свердловин без дозволу на спецводокористування, що є порушенням ст.ст. 44 та 49 Водного кодексу України.

Згідно довідки, за період з 01.01.2013р. по 12.07.2016р. КП СКГ «Новозлатопіль» було забрано з підземного водоносного горизонту 67 839,236 м3. На основі вказаної довідки, згідно «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. № 389, сума збитків, заподіяних державі КП СКГ «Новозлатопіль» за період з 01.01.2013р. по 12.07.2016р. становить 66 590,99 грн.

14.09.2016р. Держекоінспекція на адресу КП СКГ «Новозлатопіль» направила претензію № 3104/7 про відшкодування заподіяної державі шкоди з доданим розрахунком розміру шкоди, проте в добровільному порядку шкоду сплачено не було, у звязку з чим Держекоінспекція вимушена звернутися з позовом до суду про відшкодування заподіяної державі шкоди. Таким чином шкода, завдана державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства складає 66 590,99 грн.

30.01.2017р. від Комунального підприємства «Сільське комунальне господарство «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області до господарського суду Запорізької області надійшло письмове клопотання № 04 від 27.01.2017р., в якому відповідач просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новозлатопільську сільську раду в особі Новозлатопільського сільського голови та розглянути вказане клопотання за відсутністю представника відповідача. В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що питання передачі земельної ділянки, на якій здійснюється використання підземних вод для господарсько-питного водопостачання населення у постійне користування КП «СКГ «Новозлатопіль» розглянуто та вирішено по суті Новозлатопільської сільською радою. Оскільки прийняте рішення суду по справі фактично вплине на права і обовязки органу місцевого самоврядування, відповідач просить суд залучити Новозлатопільську сільську раду в особі Новозлатопільського сільського голови у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У судовому засіданні 02.02.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити.

У судове засідання 02.02.2017р. представник відповідача не зявився, про причини неможливості зявитись в судове засідання суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 12.01.2017р., а також клопотання про залучення третьої особи, відзив на позов також не надав, будь-яких пояснень щодо позовних вимог також відсутні.

Представник позивача вважає за можливим розгляд справи за відсутністю представника відповідача, вирішення клопотання відповідача про залучення Новозлатопільської сільської ради в особі Новозлатопільського сільського голови до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залишив на розсуд суду.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Щодо клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Новозлатопільську сільську раду в особі Новозлатопільського сільського голови (70244, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Новозлатопіль, вул. Українська, буд. 57), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

Згідно з наданими у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розясненнями, (п.1.6) ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін ( стаття 27 ГПК). Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини. При цьому, щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Відповідач в обґрунтування свого клопотання посилається на ст. 83 ЗК України, яка регулює право власності на землю територіальних громад та лише зазначає, що питання передачі земельної ділянки у постійне користування Комунальному підприємству «Сільське комунальне господарство «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області розглянуто та вирішено по суті Новозлатопільської сільською радою. В звязку з чим вважає, що прийняте рішення суду по справі фактично вплине на права і обовязки органу місцевого самоврядування.

Проте предметом розгляду даної справи є відшкодування шкоди заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, а саме, здійснено забір без дозволу на спецводокористування.

Керуючись вищевикладеним, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача щодо залучення до участі у справі Новозлатопільської сільської ради в особі Новозлатопільського сільського голови в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

02.02.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області у період: з 11.07.2016р. по 12.07.2016р. було проведено планову перевірку Комунального підприємства «Сільське комунальне господарство «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області стосовно дотримання вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої було складено акт.

В акті перевірки встановлено, що в період: з 01.01.2013р. по 12.07.2016р. відповідач здійснював самовільне водокористування що є порушенням ст. 110 ВКУ.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальне підприємство «Сільське комунальне господарство «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області здійснювало забір води з артезіанської свердловини без дозволу на спецводокористування, що є порушенням вимог ст. 44, 49 Водного Кодексу України. За період: з 01.01.2013 р. по 12.07.2016р. було забрано 67 839,236 м3 води, що підтверджується довідкою відповідача від 26.08.2016 р. № 2600.

Згідно «Методики розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів», затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища і ядерної безпеки України від 20.07.2009 року за № 389, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 року за № 767/16783, за період: з 01.01.2013р. по 12.07.2016р. розмір шкоди, заподіяної державі КП «СКГ «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, внаслідок забору підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування визначено позивачем в сумі 66 590,99 грн.

Згідно протоколу № 033389 від 12.07.2016р. та постанови про накладення адміністративного стягнення № 000055/01/07 від 12.07.2016р. директора КП «СКГ «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області за самовільне водокористування притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 48 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Протокол підписано директором КП ««Сільське комунальне господарство «Новозлатопіль» без зауважень чи заперечень.

Доказів оскарження постанови № 000055/01/07 від 12.07.2016р. суду не надано.

Позивач звернувся до суду та просить суд стягнути з КП «СКГ «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 66 590,99 грн. посилаючись на ст. ст. 44, 48, 49, 110, 11 Водного кодексу України, ст. 47 та 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Відповідно до статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 46 Водного кодексу України передбачено, що водокористування може бути двох видів - загальне або спеціальне.

Відповідно до статті 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Згідно ч. 1 ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Пунктом 9 ст. 44 Водного кодексу України встановлений обовязок водокористувача здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів встановлено «Методикою розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів», затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року за № 389 (надалі Методика).

За змістом ч. 2 ст. 48, ч. 1 ст. 49, ст. 110 ВК України забір води без дозволу на спеціальне водокористування є самостійною підставою для нарахування та відшкодування збитків за п.п. 1.2 та 9.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20 липня 2009 р. № 389, і не поєднується з іншими діями, зокрема забрудненням підземних вод, за яке також встановлено самостійну відповідальність (постанова Верховного Суду України від 3 вересня 2013 р. у справі № 3-26гс13).

Згідно п. 9.1. Методики, розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), здійснюється за формулою: Зсам = 5 х W х Тар, (грн).

Розрахунок шкоди в розмірі 66 590,99 грн. здійснено позивачем у відповідності до п. 9.1. Методики, за формулою: Зсам = 5*67839,236*0,6544*0,3= 66 590,99 грн., де 67839,236 - об'єм води, що використана самостійно без дозволу за спеціальне водокористування; 0,6544 - розмір в грн., аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої ст. 325 Податкового кодексу України, поділений на 100 м3; 0,3 - коефіцієнт, що застосовують до ставок житлово-комунальні підприємства.

Доказів сплати нарахованої шкоди в сумі 66 590,99 грн. відповідачем суду надано не було.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо порядку зарахування коштів, отриманих як компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища слід зазначити наступне.

Відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону України від 25 грудня 2015 року № 928-VIII «Про Державний бюджет України на 2016 рік» надходження за кодом бюджетної класифікації доходів 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті у Головному управлінні за балансовим рахунком 3311 «Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами». Зазначені рахунки відкрито у розрізі територій.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 за № 291/22823, платники перераховують платежі до державного бюджету у готівковій або безготівковій формі на відповідні рахунки за надходженнями, відкриті в органах Казначейства, за місцезнаходженням (місцем проживання) платника, якщо інше не встановлено законодавством. Перерахування грошових коштів, сплачених платниками до державного бюджету, здійснюється через Систему електронних платежів Національного банку України (далі по тексту - СЕП НБУ) на рахунки, відкриті в органах Казначейства відповідно до законодавства.

На підставі Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 09.08.2013 № 128, кошти, які надійшли за день На рахунки 3311, у регламентований час розподіляються Головним управлінням в автоматичному режимі за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними місцевими бюджетами.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України передбачено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Державна екологічна інспекція України у Запорізькій області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекція України і їй підпорядковується.

Після розподілу кошти у відповідних обсягах засобами програмного забезпечення перераховуються за належністю.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, проти позову не заперечив, доказів відшкодування заподіяної державі шкоди суду не надав.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд визнав позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Запорізькій області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Сільське комунальне господарство Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької бласті (70244, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Новозлатопіль, вул. Українська, буд. 60, ) шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 66 590 (шістдесят шість тисяч пятсот девяносто) грн. 99 коп. за такими реквізитами: р/р № 0113, , МФО 813015, код бюджетної класифікації 24062100, одержувач УДКСУ у Гуляйпільському районі Запорізької області (Новозлатопільська сільська рада Гуляйпільського району Запорізької області), банк ГУДКСУ у Запорізькій області. Видати наказ.

Стягнути з Комунального підприємства «Сільське комунальне господарство «Новозлатопіль» Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області (70244, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Новозлатопіль, вул. Українська, буд. 60, ) на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72-А; р/р 1154 в Державній казначейській службі України, , МФО 820172) 3 329 (три тисячі триста двадцять девять) грн. 55 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 07 лютого 2017 р.

Суддя О.А. Топчій