ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.02.2017 Справа № 904/2744/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ"

про стягнення 563 640, 52 грн.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. № 14-127 від 13.05.2014

Від відповідача: ОСОБА_2Ю, дов. № 223юр від 30.12.2016

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом та просить стягнути з публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ" 86 197,02 грн. основного боргу, 116 396,57 грн. пені, 15 205,35 грн. 3 % річних, 345 841,58 грн. інфляційних втрат та витрат по сплаті судового збору.

Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог. Не заперечував щодо сплати відповідачем основного боргу. Вважає, що розрахунки позовних вимог в частині 116 396,57 грн. пені, 15 205,35 грн. 3 % річних, 345 841,58 грн. інфляційних втрат вірні. В обґрунтування своєї правової позиції представник позивач посилається на те, що зобов'язання з оплати поставленого природного газу виникло з факту поставки природного газу, здійсненої на підставі двостороннього правочину - договору № 13-121-РО. Тобто, обовязок оплати за газ походить з умов договору, а не з акту приймання-передачі газу. Вважає, що відповідач у відповідності до вимог п. 6.1 Договору мав можливість здійснити 100% поточну оплату планових обсягів газу з урахуванням даних щодо обсягів спожитого релігійними організаціями газу.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити. При розгляді справи просив суд застосувати строк позовної давності. Вважає, що за умовами договору обов'язком відповідача було надати підписані та скріплені печаткою акти приймання-передачі природного газу, а обов'язок позивача полягав у поверненні підписаних зі своєї сторони актів наданих відповідачем або надання письмової відмови від підписання акту. Лише за умови повернення акту, ПАТ "ДНІПРОГАЗ" мав здійснити остаточний розрахунок за фактично переданий газ. Позивачем не надано доказів, що підтверджують факт своєчасного повернення відповідачу актів приймання-передачі природного газу за договором, як того вимагають умови договору. За таких обставин, невиконання ПАТ "ДНІПРОГАЗ" грошового зобов'язання у строки, встановлені договором, мало місце через прострочення кредитора - позивача, оскільки останнім не вчинено дій, визначених договором: не повернуто в передбачені договором строки підписані та скріплені печатками акти приймання-передачі, чим не виконано зобов'язання, встановлені договором. Факт подання позовної заяви в суд із долученням підписаних актів приймання-передачі природного газу не є підтвердженням їх повернення відповідачу, що стало б підставою для проведення остаточних розрахунків.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивна частину судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОГАЗ" підписано Договір № 13-121-РО на купівлю-продаж природного газу (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 9 від 22.12.2014 р. до Договору за Договором продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 6 від 05.09.2014 р. до Договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності), які є кінцевими споживачами газу.

Пунктом 2.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 31.12.2013 р. до Договору визначено, що продавець передає покупцеві у період з 01 січня 2013 р. по 31 грудня 2014 р. газ в обсязі до 870,105 тис. куб. м.

Згідно приписів 3.3. Договору приймання-передача газу переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобовязується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4. Договору).

Згідно до п. 6.1. Договору з урахуванням редакції Додаткової угоди № 3 від 28.04.2014р. до Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

На виконання умов Договору позивач поставив протягом січня грудня 2013 року, січня грудня 2014 року, січня червня 2015 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 2 259 149,67 грн.

Відповідач свої зобовязання за Договором в частині оплати за поставлений природний газ виконав частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем яка складає 86 197,02 грн.

Згідно копії банківської виписки від 11.12.2015 року кошти у сумі 86 197,02 грн. перераховано позивачу за поставку природного газу згідно договору № 13-121-РО від 04.01.2013р.

Позовна заява надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області 12.04.2016р. Провадження у справі було порушено 13.04.2016р.

Вказане є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення грошових коштів у сумі 86 197,02 грн.

В матеріалах справи містяться копії супровідних листів та описів вкладення курєрської пошти ПАТ "ДНІПРОГАЗ" до ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" щодо оформлення актів прийому-передачі природного газу за період 2013 - 2015р.р.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач свої зобовязання щодо складання, підписання та направлення позивачу актів приймання-передачі газу виконав, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач свої зобовязання, передбачені п.3.4. Договору своєчасно не виконав, підписані акти приймання-передачі відповідачу своєчасно не повернув.

Господарський суд вважає, що за відсутності підписаних з боку позивача актів приймання-передачі газу відповідач міг здійснити остаточний розрахунок в строк, передбачений договором, оскільки мав достовірні дані про фактичний обсяг спожитого релігійними організаціями газу.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частинами 1, 4 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Встановлено, що протягом місяця Оператор Єдиної газотранспортної системи України та суб'єкти ринку природного газу, які експлуатували газопроводи і підземні сховища газу, забезпечували надійну та безпечну експлуатацію газопроводів шляхом регулювання потоків газу, виходячи з затвердженого планового балансу надходження та розподілу газу і виділених споживачам лімітів. Протягом місяця обсяги газу, які транспортуються/розподіляються в газотранспортній системі, закачуються/відбираються з підземних сховищ газу та передаються споживачам, облікуються та фіксуються за встановленими правилами засобами обліку.

Слід взяти до уваги, що природний газ за умовами Договору постачається виключно для реалізації релігійним організаціям (п. 1.2 Договору).

Відповідач має відповідні договірні відносини з відповідними релігійними організаціями на постачання природного газу. Кількість газу, яка поставлена відповідній релігійній організації облікується лічильниками газу. Відповідач має доступ до лігильників газу релігійних організацій. Отже відповідач має можливість достовірно з'ясувати кількість газу, спожиту релігійними організаціями у звітному періоді та має можливість здійснити оплату за газ шляхом 100% поточної оплати.

Відповідач, у відповідності до умов Договору, не може прийняти природного газу більше чим споживуть його релігійні організації у звітному періоді.

Отже несвоєчасність повернення позивачем підписаних позивачем актів приймання - передачі не є перешкодою для відповідача щодо здійснення 100% поточної оплати спожитого у звітному періоді природного газу.

Приписами ст.ст. 256, 257, 258, 261, 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність у один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки.

З урахуванням застосування строку позовної давності, правильності проведення позивачем розрахунків позовних вимог господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі пені 13 980 грн. 45 коп., інфляційні втрат 345 768 грн. 28 коп., 3% річних 14 483 грн. 73 коп.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (49029, м. Дніпро, вул. Володарського, 5, ідентифікаційний код 20262860) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) пеню 13 980 грн. 45 коп., інфляційні втрати 345 768 грн. 28 коп., 3% річних 14 483 грн. 73 коп., судовий збір в сумі 5613 грн. 49 коп.

В решті суми позову відмовити.

Видати наказ коли рішення набере законної сили.

Повне рішення складено 10.02.17р.

Суддя ОСОБА_3