ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2017 р.Справа № 922/3973/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Підприємства "Фаворит - 2020" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Еко-Тех", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Підприємство "Фаворит - 2020" Всеукраїнської громадської організації інвалідів "Рух за рівні можливості" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Еко-Тех", м. Харків про стягнення з останнього 98536,88грн. грошових коштів, 3% річних в сумі 2829,09грн., пені в сумі 17801,25 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1787,50грн.

Свої вимоги мотивує неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 23-09-15 від 23.09.2015р. в частині повної та своєчасної оплати товару, поставленого останньому позивачем, в якості правових підстав позову позивач вказує на норми ст. ст. 526, 629 ЦК України та ст. ст. 193, 265 ГК України.

Ухвалою суду від 23.11.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні 13.12.2016р.

09.12.2016року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. №42198), в якій останній збільшив позовні вимоги в частині нарахування 3 % річних та пені :

-3% річних в сумі 3006,77 грн. за період з 08.12.2015 року по 13.11.2016 року ,

- пені в сумі 17 801,25 грн. з 15.05.2016 року по 13.11.2016 року ,

- витрати по сплаті судового збору в сумі 1791,18грн.

Ухвалою господарського суду від 13.12.2016 року прийнято заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог (вх. №42198). Розгляд справи відкладено на "12" січня 2017 р. о 11:00 .

Ухвалою господарського суду від 12.01.2017 року задоволено клопотання позивача про продовження строку розгляду справи. Продовжено строк розгляду спору на підставі ч.3 ст.69 ГПК України, до 05.02.2017року включно. Розгляд справи відкладено на "31" січня 2017 р. о 12:00.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представників сторін не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

За висновками суду, в матеріалах справи № 922/3973/16 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення, а неявка в судове засідання третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не перешкоджає розгляду справи.

З*ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1.1, 1.2 Договору постачання від 23.09.2015р. № 23-09-15 Підприємство «Фаворит-2020» Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Рух за рівні можливості» надалі «Позивач» взяв на себе зобов'язання виготовляти та постачати на умовах, визначених умовами Договору мило господарське тверде (72%), а Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЕКО-ТЕХ» надалі «Відповідач» приймати та оплачувати вказану продукцію.

Порядок здійснення поставок обумовлено п.1.2 Договору і передбачає подання відповідачем позивачу заявок (специфікацій) на поставку Товару в яких повинна зазначатись: найменування (асортимент), одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару, загальна сума, ПДВ і таке інше, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно наданої відповідачем і узгодженої позивачем специфікації №3 від 19.11.2015 року відповідачем було замовлено мило господарче 72% тверде 1 групи в кількості 21276 штук на загальну суму 43033,68 грн. та мило туалетне та банне «флора» 200г. в кількості 16560 грн. на суму 61603,20 грн. Загальна вартість замовленого товару склала 104636 грн. 88 коп.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання своїх зобов'язань позивач виготовив і передав відповідачу за видатковою накладною № РН-0000528 від 23.11.2015 року мило господарче 72% тверде 1 групи в кількості 21276 штук на суму 43033,68 грн. та мило туалетне та банне «флора» 200г. в кількості 16560 грн. на суму 61603,20 грн. Всього з урахуванням ПДВ відповідачу було передано Товару на загальну суму 104636 грн. 88 коп.

Факт отримання Відповідачем продукції підтверджується первинними бухгалтерськими документами:

Видатковою накладною від 23.11.2015р. № РН-0000528;

Довіреністю від 19.11.2015 року №8;

ТТН від 23.11.2015 року №.

Пунктом 2 Специфікації сторони узгодили, що остаточний розрахунок в розмірі 100% - 104636 грн.88 коп. покупець здійснює протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати відвантаження даної партії Товару зі складу Постачальника.

Факт отримання продукції на суму104636 грн.88 коп. і існування заборгованості в сумі 104636 грн.88 коп станом на 23.12.2015 року, 23.12.2015 року між сторонами було підписано акт звірки розрахунків, яким підтверджено борг саме на вищеозначену суму.

27.01.2016 року відповідач частково погасив існуючу заборгованість на суму 1100 грн. і гарантійним листом , який міститься в матеріалах справи, зобов'язався залишок боргу в сумі 103536 грн.88 коп. погасити в строк до 15.03.2016 року, але гарантовані ним зобов'язання виконані не були в зв'язку з чим відповідачу 30.03.2016 року було направлено претензію на суму 103536 гривень 88 коп.

Претензія відповідачем визнана оскільки банківською випискою від 18.04.16р. № БВ-0000079 було погашено заборгованість в сумі 5000 гривень, про те дана заборгованість своєчасно оплачена не була сплачена у повному обсязі, у зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь 98536,88 грн. грошових коштів, 3% річних в сумі 3006,77 грн. за період з 08.12.2015 року по 13.11.2016 року, пені в сумі 17 801,25 грн. з 15.05.2016 року по 13.11.2016 року , витрати по сплаті судового збору в сумі 1791,18грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Станом на момент розгляду справи заборгованість в сумі 98536,88 грн. відповідачем сплачена не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, позовні вимоги правомірні, обґрунтовані, доведені матеріалами справи та такі що підлягають задоволенню у розмірі 98536,88 грн.

Згідно п.5.1. договору, сторонами передбачено, що у випадку недоотримання покупцем термінів оплати, покупець виплачує постачальнику суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних за весь період прострочення платежу, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення від суми неоплаченого товару, з моменту виникнення заборгованості і до дня її погашення.

У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем щодо вчасної сплати оплати поставленого товару , останнім було нараховано відповідачу пеню в сумі 17801,25 грн. з 15.05.2016 року по 13.11.2016 року.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання, мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши правильність нарахування позивачем пені в розмірі 17801,25 грн., суд дійшов висновку про те, що зроблений позивачем розрахунок пені відповідає вимогам ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", тому позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 3006,77 грн. та інфляційних втрат у розмірі 10854,09 грн. то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність та правомірність нарахування позивачем 3% річних у розмірі 3006,77 грн. та інфляційних втрат у розмірі 10854,09 грн., суд вважає, що вони нараховані вірно та у відповідності до норм діючого законодавства, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЕКО-ТЕХ» (61052, м. Харків, вул. Чоботарська, будинок 80-А ) на користь Підприємства «Фаворит-2020» Всеукраїнської громадської організації «Рух за рівні можливості»(18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, 159/3, ) - 98536,88грн. грошових коштів, 3% річних в сумі 3006,77 грн. за період з 08.12.2015 року по 13.11.2016 року, пені в сумі 17 801,25 грн. з 15.05.2016 року по 13.11.2016 року , витрати по сплаті судового збору в сумі 1790,17грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_1