ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" лютого 2017 р.Справа № 924/1135/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверуха С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області, м. Хмельницький

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Слава", с. Припутні Ізяславського району Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 сільської ради, с. Білівка Ізяславського району Хмельницької області

про стягнення 535055,32 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу

Представники:

позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

відповідача: ОСОБА_3 - довіреність від 15.12.2016р.

третьої особи: ОСОБА_4 - сільський голова (присутній в судовому засіданні 11.01.2017 р.).

Повне рішення складено 06.02.2017р.

Суть спору: Державна екологічна інспекція в Хмельницькій області звернулась з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Слава" про стягнення 539257,68 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що проведеною прокуратурою Ізяславського району Хмельницької області перевіркою встановлено здійснення СТОВ "Слава" спеціального водокористування у відсутності дозволу на спеціальне водокористування, чим порушено вимоги ст.ст. 44, 48 Водного кодексу України.

СТОВ "Слава" в період з 06.05.2013р. по 31.05.2014р. у відсутності дозволу на спеціальне водокористування здійснювало забір 7956 м3 води.

Також зазначено, що відповідно до ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. № 389 за № 767/16783 зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 220 від 30.06.20011р., розмір шкоди, завданої внаслідок самовільного використання вод без наявності відповідного на те дозволу СТОВ "Слава, складає 539257,68 грн.

Листом від 25.04.2016р. СТОВ "Слава" пропонувалось у добровільному порядку відшкодувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу. Дана претензія залишена без відповіді.

У своїх письмових поясненнях № 72/06 від 10.01.2017р. представник позивача в повному обсязі підтримує позовні вимоги та вказує, що відповідач помилково у відзиві на позовну заяву посилається на норми Кодексу України про надра. Крім того, відповідачем не заперечується факт здійснення водокористування без дозволу, необхідність отримання якого визначено Водним кодексом України.

Позивачем 23.01.2017 р. надано пояснення, в яких інспекція повідомляє, що за даними журналу обліку встановлено використання у період з 06.05.2013р. по 31.05.2013р. - 494 м. куб. води, натомість у попередньому розрахунку зазначено 456 м. куб. води, що на 38 м. куб. менше. Разом з цим, за даними звіту про використання води в період з 01.06.13р. по 31.05.13р. 7400 м. куб. води тоді як у проведеному розрахунку зазначено 7500 води, що на 100 м. куб. більше. Враховуючи наведене необхідно встановити різницю між вказаними показниками, яка складає 62 м. куб., які необхідно відняти від загального об'єму. За проведеними розрахунками загальний об'єм використаної води становить 7894 м. куб.

Використовуючи вказані дані та застосовуючи для розрахунку формулу 23 ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних Державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з СТОВ "Слава" 535055,32 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2017 р. вказані зменшення прийняті.

Окрім того, в даних поясненнях позивач з посиланням на ст.20-2 ОСОБА_5 України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 109 Водного кодексу, зазначає що позивачі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійсненням державного нагляду у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та звільняються від сплати державного мита у справах про стягнення коштів на відшкодування збитків, завданих порушенням водного законодавства.

Усно представник позивача також наголосив на норми положення "Про Державну екологічну інспекцію України" та норми положення про територіальні органи даної інспекції, при цьому зауважуючи, що останній має право звертатися з вказаним позовом до суду.

У відзиві на позов від 19.12.2016р., відповідач зазначає те, що надіслана позивачем претензія 1637/06 від 25.04.2016р. про відшкодування збитків завданої державі внаслідок порушення законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в розмірі відповідачем не утримувалась взагалі.

Також, 09.09.2014р. відповідач отримав дозвіл № 255 на спеціальне водокористування на об'єкті, розташованого за адресою: с. Припутні, Ізяславського району, Хмельницької області, термін дії якого з 09.09.2014р. по 09.09.2017р.

Враховуючи положення ч.1 ст. 23 Кодексу України "Про надра", прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі" від 08.12.15р. №867 - VIII, з огляду на те, що на момент набрання чинності ЗУ №867 - VIII від 01.12.2015р. відповідач отримував спеціальний дозвіл на водокористування, а в період з травня 2013р. по травень 2014р. здійснював водокористування без спеціального дозволу, але в обсягах, що не перевищували 300 куб. м. на добу, то відповідач не несе відповідальності за водокористування в період з травня 2013р. по травень 2014р. без спеціального дозволу.

Таким чином, зважаючи на норми чинного законодавства України, останній просив суд у стягненні шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, відмовити у повному обсязі.

23.01.2017р. відповідачем подано письмові пояснення, в яких зазначає, що перевірка з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів, яка встановлена «Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства», затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 10.09.2008 N 464. (далі - Порядок) не проводилась взагалі, оскільки в порушення п.п. 2.2., 2.3., 4.1., 4.13., 4.14. Порядку відсутній акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання. Враховуючи те, що жодних претензій від Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області про порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів СТОВ «Слава» не отримувало (підтвердженням є відсутність будь-яких доказів про направлення претензій, припису, складання протоколів про адміністративне правопорушення), відповідач приходить до висновку, що розрахунок відшкодування збитків, наданий суду, складений лише у 2016 році, та не відповідає даті, зазначеній у ньому (28.08.2014р.)

Крім того, відповідач відзначає, що відповідно до матеріалів справи та пояснень позивача - лише один раз листом від 25.04.2016р. СТОВ "Слава" (якого фактично не отримано та відсутні докази про його направлення) пропонувалось у добровільному порядку відшкодувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу. Таким чином, днем задоволення вимоги у добровільному порядку, у випадку її отримання, за будь-яких обставин був 2016 рік. З урахуванням викладеного, розрахунок збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів повинен бути здійснений станом на 2016 рік, що також відповідає даті звернення до суду з позовом.

Також СТОВ "Слава" у письмових поясненнях від 23.01.2017р. вказує, що порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначений Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. № 389 за № 767/16783 зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 220 від 30.06.2011 р та згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів № 367 від 13.10.2015. Пунктом 9.1. Методики визначено, що розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою Зсам = 5 х /у х Тар (грн.). Відповідно до ст. 255 Податкового кодексу України, ставки рентної плати за спеціальне використання води встановлюються у таких розмірах: інші територіальні адміністративні одиниці Хмельницької області - 85,74 грн. СТОВ «Слава" в період з 06.05.2013р. по 31.05.2014р. у відсутності дозволу на спеціальне водокористування здійснювало забір 7956 мЗ води. Таким чином: Зсам= 5*7956*85,74/100- 34107,38 грн. Тобто розмір шкоди позивачем визначено без врахування статті 58 Конституції України (ОСОБА_5 та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи).

Прокуратурою Хмельницької області на виконання ухали господарського суду Хмельницької області від 23.01.2017р. у справі № 924/1135/16 надано належним чином завірену копію витягу з плану роботи Генеральної прокуратури України на ІІ півріччя 2014 року та наказу Генерального прокурора України № 102 від 24.09.2014р. "Про корегування плану роботи Генеральної прокуратури України на ІІ півріччя 2014 року". Крім того, повідомлено про неможливість надання копій матеріалів перевірки СТОВ "Слава", проведеної прокуратурою Ізяславського району у 2014 році, у зв'язку з тим, що останні долучені до матеріалів кримінального провадження № 0000006 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, що перебуває в провадженні слідчого відділу Ізяславського ВП Славутського відділу поліції.

Представник позивача в судове засідання з'явився, на задоволенні позову наполягає в повному об'ємі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечують.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на сторін позивача ОСОБА_1 сільської ради в судове засідання не з'явилась. Крім того, в судовому засіданні 11.01.2017 р. в усному порядку голова сільської ради наголосив на тому, що стягнення коштів, які заявлені позивачем у позові з відповідача може спричинити припинення діяльності СТОВ "Слава".

В письмових поясненнях ОСОБА_1 сільський голова просить суд при прийняті рішення врахувати, що до сільської ради не надходило жодних скарг та звернень щодо порушення водного законодавства з боку СТОВ "Слава" від жителів територіальної громади.

Також СТОВ Слава" у здійсненні своєї господарської діяльності займається важливою для територіальної громади галуззю - тваринництвом.

Крім того, специфіка діяльності не надає можливості миттєвої відмови від водокористування, оскільки сільськогосподарські тварини під час утримання вимагають до харчового раціону постійну присутність води.

Таким чином, СТОВ "Слава" можливо і порушувало законодавство, але якби залишили тварин без води, то б допустило жорстке поводження з тваринами, що також заборонено законодавством.

З врахуванням, вищевикладеного, сільська рада з вирішенням спірного питання покладається на думку суду.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

ОСОБА_6 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю "Слава" зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код 30626736.

Проведеною прокуратурою Ізяславського району Хмельницької області перевіркою встановлено, що СТОВ "Слава" здійснювало спеціальне водокористування у відсутності дозволу на спеціальне водокористування чим порушував вимоги ст.ст. 44, 48 Водного кодексу України.

27 серпня 2014 року на виконання листа прокуратури Ізяславського району № 106-2409 вих-14 від 19.08.2014р. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області ОСОБА_7 в присутності прокурора прокуратури Ізяславського району ОСОБА_8, директора ТОВ "Слава" ОСОБА_9, головного бухгалтера ОСОБА_10 встановлено, що з метою забезпечення господарсько - питних та виробничих потреб господарство використовує підземну воду із свердловини, яка розташована на території господарства за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, порушення вимог ст.ст. 44, 47, 48, 49 Водного кодексу України. Термін дозволу на спеціальне водокористування закінчився 05.05.2013р. Облік водозабору проводився до жовтня 2013р. та на момент перевірки облік водозабору із свердловини не проводився, в порушення вимог ст. 44 Водного кодексу України.

В ході вищезазначеної перевірки, проведеної прокуратурою Ізяславського району Хмельницької області в період з 20.08.2014р. по 27.08.2014р., встановлено, що СТОВ "Слава" здійснювало водокористування у відсутності дозволу на спеціальне водокористування, чим порушувало вимоги ст.ст. 44, 48 Водного кодексу України.

Відповідно до журналу обліку використаної води за період з 06.05.2013р. по 31.05.2014р. відповідачем у відсутності дозволу на спеціальне водокористування здійснено забір 494 куб.м. води.

25.04.2016р. за підписом в.о. начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області ОСОБА_11 на адресу СТОВ "Слава" було направлено лист, в якому Державна екологічна служба у Хмельницькій області повідомляє, що проведеною прокуратурою Ізяславського району Хмельницької області перевіркою встановлено, що СТОВ "Слава" здійснювало спеціальне водокористування у відсутності дозволу на спеціальне водокористування, чим порушував вимоги ст.ст. 44, 48 Водного кодексу України. СТОВ "Слава" в період з 06.05.13р. по 31.05.14р. у відсутності дозволу на спеціальне водокористування здійснювало забір 7956 м3 води. Відповідно до ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. № 389 за № 767/16783 зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 220 від 30.06.20011р., розмір шкоди, завданої внаслідок самовільного використання вод без наявності відповідного на те дозволу СТОВ "Слава, складає 539257,68 грн. (станом на день проведення розрахунку). Зобов'язання по відшкодуванню шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в добровільному порядку підлягає виконанню у місячний термін шляхом перерахування коштів у сумі 539257,68 грн. Відповідно до п.6 Положення про Державну екологічну інспекцію у Хмельницькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011р. № 136 право досудового врегулювання спорів та подання позовів про відшкодування збитків і втрат, завданих у наслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища належить Державній екологічній інспекції у Хмельницькій області.

В вищезазначеному листі останній повідомляє СТОВ "Слава", що у разі не виконання зобов'язання щодо добровільного відшкодування шкоди у вказаний термін, Державна екологічна інспекція в Хмельницькій області буде змушена звернутися з вимогою до суду про примусове стягнення завданої шкоди.

Відповідно до розрахунку, здійсненого державним Інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Хмельницькій області ОСОБА_7, збитки, заподіяні державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільного документа: дозволу на спеціальне водокористування для СТОВ "Слава", становлять 539257,68 грн.

При цьому згідно листа від 20.01.2017р. №218/06 збитки, заподіяні державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільного документа: дозволу на спеціальне водокористування для СТОВ "Слава", становлять 53535055,32 грн.

Крім того, як вбачається із розрахунку, проведеного 28.08.2014р., з врахуванням листа №218/06 від 20.01.2017 р., СТОВ "Слава" самовільно, за відсутності дозволу не спеціальне водокористування, відібрано із свердловини за період з 06.05.2013р. по 31.05.2014р. 7894 куб.м. води (за період з 06.05.2013р. по 31.05.2013р. використано 494 м.куб води згідно наданого журналу обліку використання води, та 7,4 тис. куб.м. води за період з 01.06.2013р. по 31.05.2014р. згідно звітів про використанні води за ІІІ, ІV квартали 2013р. та І, ІІ квартали 2014р. (без червня 2014 р.)).

Крім того, в матеріалах справи міститься Дозвіл № 001906 на спеціальне водокористування СТОВ "Слава" с. Припутні, Ізяславського району, з якого вбачається, що дозвіл видано на термін з 05.05.2008р. до 05.05.2013р. Дозвіл видано для забезпечення господарсько-питних потреб (ферма ВРХ - 300 гол., свиноферма - 200 гол., робочих днів - 365 днів). Назва та місце розташування водозабірних, підбірних споруд: 1 свердловина глибиною 100 м, дебітом 9,0 м.куб/год. Наявність і характеристика обладнання для обліку використання вод та їх лабораторного аналізу: облік водокористування ведеться побічним методом. Контроль за якістю здійснює ОСОБА_8 СЕС. Ліміт використання води з підземних джерел рівним - 17,87 тис. м.куб./рік. Цей дозвіл є єдиним документом, на основі якого здійснюється водокористування.

Також в матеріалах справи наявний дозвіл на спеціальне водокористування №255 СТз ОВ "Слава з терміном дії з 09.09.2014 р. по 09.09.2017 р.

Як вбачається із доданих до матеріалів справи копій звітів про використання води за період І кв. 2013р. - ІІ кв. 2014р., СТОВ "Слава" забрано 11 тис. м.куб. (1,7 тис. м.куб. за І кв. 2013р., 1,8 тис. м.куб. за ІІ кв. 2013р., 1,8 тис. м.куб. за ІІІ кв. 2013р., 1,8 тис. м.куб. за ІV кв. 2013р., 1,9 тис. м.куб. за І кв. 2014р., 2 тис. м.куб. за ІІ кв. 2014р.).

Оскільки відповідач в добровільному порядку шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу не сплатив, позивач просить суд стягнути з відповідача 535055,32 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги таке.

ОСОБА_6 зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 ст. 4 ОСОБА_5 України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

Статтею 5 ОСОБА_5 визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема вживання в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах; пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища (ст. 20-2 даного закону).

Відповідно до приписів статті 1 Водного кодексу України: використання води - це процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб; водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів); забір води - вилучення води з водного об'єкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них.

Цією статтею визначено, що водний об'єкт - це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт); а водні ресурси - обсяги поверхневих, підземних і морських вод відповідної території, водоносний горизонт - однорідна пластова товща гірських порід, де постійно знаходяться води.

ОСОБА_6 зі статтею 6 цього кодексу води (водні об'єкти) є виключно власністю народу України і надаються тільки у користування.

Статтею 46 цього кодексу визначено, що водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Загальне водокористування, як визначено статтею 47 зазначеного кодексу, здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об'єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об'єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів. На водних об'єктах, наданих в оренду, загальне водокористування допускається на умовах, встановлених водокористувачем, за погодженням з органом, який надав водний об'єкт в оренду (ч.4). Водокористувач, який узяв водний об'єкт у користування на умовах оренди, зобов'язаний доводити до відома населення умови водокористування, а також про заборону загального водокористування на водному об'єкті, наданому в оренду (ч.5).

Статтею 42 Водного кодексу України визначено, що водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства. Пункт 9 ст. 44 Водного кодексу України відносить до обов'язків водокористувачів здійснення спеціального водокористування лише за наявності дозволу.

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб (ч.ч. 1, 2 ст. 48 Водного кодексу України).

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. У разі настання маловоддя ці ліміти можуть бути зменшені спеціально уповноваженими державними органами без коригування дозволу на спеціальне водокористування. Спеціальне водокористування є платним (ч.ч. 1, 5 ст. 49 Водного кодексу України).

Відповідно до ч.1, п.6 ч.3 ст. 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у: недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків (ст. 111 Водного кодексу України).

Відповідно до п.1 Положення "Про державну екологічну інспекцію в Україні", затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 454/2011 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр).

Пунктом 6 (ч.18) даного положення передбачено право інспекції вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

ОСОБА_6 п.6.17 та 6.11 положення "Про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі" затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 04.11.2011 № 429 Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право: вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах; розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії.

ОСОБА_6 зі ст. 68 ОСОБА_5 України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим ОСОБА_5 та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 69 ОСОБА_5 України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до п. 7 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002р. № 321 видача дозволів та погодження клопотань здійснюються безоплатно.

Судом встановлено факт здійснення відповідачем спеціального водокористування для забезпечення господарсько-питних потреб та виробничих потреб підприємства за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в період з 06.05.2013 р. (дозвіл №001906) по 08.09.2014 р. (дозвіл №255), в результаті чого природному середовищу завдано шкоду в розмірі 535055,32 грн. (згідно заяви від 23.01.2017 р.), розраховану відповідно до ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. № 389 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. за № 767/16783 зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України за № 220 від 30.06.2011р. (далі - ОСОБА_4).

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 затверджено ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. за № 767/16783 зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України.

ОСОБА_6 п. 1.4 методики, остання застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства.

Самовільне водокористування - здійснення спеціального водокористування без наявності дозволу на нього (п. 1.7 ОСОБА_4 розрахунку розмірів і відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджених наказом Мінприроди України № 389 від 20.07.2009р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. за № 767/16783 зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 320 від 15.06.2012 (далі - ОСОБА_4) (станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 9.1. Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), грн., здійснюється за формулою: З сам = 100 х W х Тар, де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), м3; Тар - розмір, грн/100 м3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення (для води з лиманів - розмір, грн/100 м3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

ОСОБА_6 п. 9.2. Методики фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

Відповідно до ст. 325.2 Податкового кодексу України, ставка збору за спеціальне водокористування для Ізяславського району Хмельницької області встановлена на рівні 67,78 грн. за 100 м. куб.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає про те, що при нарахуванні збитків позивачу слід було застосовувати ОСОБА_4 розрахунку розмірів і відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджених наказом Мінприроди України № 389 від 20.07.2009р. із врахуванням змін, внесених згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 367 від 13.10.2015р. (тобто на момент звернення до суду), а не на час виникнення спірних правовідносин. Тому заборгованість згідно розрахунку в період з 06.05.2013р. по 31.05.2014р. у відсутності дозволу на спеціальне водокористування за забір 7956 куб.м води становить 34107,38 грн.

Вищевказані твердження відповідача, судом до уваги не приймаються, з огляду на те, що при визначенні розміру збитків використовується ОСОБА_4 станом на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на час самовільного використання водних ресурсів без дозвільних документів в період з 06.05.2013 р. по 31.05.2014 р., розрахунку шкоди та проведеною прокуратурою перевірки. Аналогічна позиція в постанові Вищого господарського суду України від 09.02.2016 р. по справі №911/1594/15, від 31 серпня 2016 року справа № 922/1126/15, від 22 листопада 2016 року Справа № 914/1217/16.

При цьому приймається до уваги, що в даному випадку позивач просить суд стягнути шкоду, яка за своєю правовою природою є позадоговірною (деліктною). При цьому вказані збитки є реальними в розумінні статті 22 ЦК України.

Отже розмір даної шкоди повинен бути підтверджений саме на час їх заподіяння, тому в даному випадку необхідно застосовувати ОСОБА_4 в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин - заподіяння шкоди. Вказана позиція також підтверджується змістом постанови Верховного Суду України від 03.09.2013 р. в справі № 13/333-38/463-2012, яка в силу статті 111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Пунктом 1.2 ОСОБА_4 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що ця ОСОБА_4 встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які призвели до: забруднення водних об'єктів, у тому числі пов'язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об'єкт забруднюючих речовин із зворотними водами або речовин у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів та обумовлені: самовільним використанням водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування; забором, використанням води та скидом забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Отже враховуючи, що довідка видана в серпні 2014 р., розрахунок розміру відшкодування збитків складено 28.08.2014 р., звіти подавалися в 2013-2014 р., перевірка прокуратурою району здійснювалась в серпні 2014 р., позивачем правомірно застосовано ОСОБА_4 в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Звертається увага, на те, що самовільне використання водних ресурсів без дозвільних документів є триваючим правопорушенням, а право на позов про стягнення шкоди, завданої таким правопорушенням, виникає кожен день з моменту виявлення до моменту його усунення.

Отже, момент виявлення порушення є початком перебігу строку позовної давності у таких спорах (постанова Верховного Суду України від 18 листопада 2015 по справі № 917/2579/14). Останнє в свою чергу підтверджує позицію стосовно правомірності застосування ОСОБА_4 в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Враховується, що відповідачем до винесення судом рішення не заявлено заяв про сплив позовної давності (постанови ВСУ від 30.09.2015 р. по справі №6-780цс15, від 02.03.2016 р. по справі №6-2307цс15).

Стаття 225 ГК України та стаття 1192 ЦК України, не свідчать протилежне, оскільки не спростовують необхідності застосовувати ОСОБА_4 у вказаній вище редакції.

Окрім того, відповідно до пункту 6 статті 225 ГК України Кабінетом Міністрів України можуть затверджуватись методики визначення розміру відшкодування збитків у сфері господарювання. В даному випадку затверджена ОСОБА_4, згідно якої розрахунок розміру відшкодування збитків здійснюється за формулою: З сам = 100 х W х Тар.

Посилання відповідача на статтю 58 Конституції України, також не може слугувати підставою для відмови у позові, зважаючи на той факт, що в даному випадку шкода була заподіяна та розрахована в 2013 - 2014 роках, яку відшкодувати відповідач зобов'язаний був саме в 2014 році. Отже, позивач не застосовував нормативний акт в часі, а лише скористався своїм правом та звернувся до суду з вимогою примусового стягнення даної шкоди та претензією до відповідача в 2016 році.

Відсутність в матеріалах справи документів передбачених "Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства", не спростовує самого факту нанесення збитків. Про що також звертається увага в постанові Вищого господарського суду України по справі №922/5578/14 від 17.03.2016 р.

Так, ОСОБА_6 п. 9.2. Методики фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, в даному випадку наявні державні статистичні звіти, які підписані посадовими особами та скріплені печатками відповідача.

Відсутність дозвільних документів підтверджується змістом наявних дозволів №001906 та №255.

При цьому, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема внаслідок самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування (постанова Верховного Суду України від 03.09.2013 р.).

З огляду на викладене, відсутність акту перевірки позивача, не може слугувати підставою для відповідача самовільно використовувати водні ресурси без відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

При цьому враховується зміст п. 4 оглядового листа Вищого господарського суду України від 14.01.2014 р. №01-06/20/2014.

Окрім того, враховуючи зміст п. 1.4 ОСОБА_4 та листа прокуратури Ізяславського району Хмельницької області від 19.08.2014 р., позивач (в особі державного інспектора) мав право здійснювати розрахунок розміру відшкодування збитків, оскільки перевірка проводилась прокуратурою (державним органом).

ОСОБА_5 України "Про охорону навколишнього природного середовища", положення "Про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі", Положення "Про державну екологічну інспекцію в Україні", наділяють позивача правами звертатися до суду з позовами про відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, при вирішенні даного спору на позивача покладається обов'язок довести розмір шкоди, завданої протиправною поведінкою, факт порушення відповідачем законодавства та причинний зв'язок між цим порушенням і завданою шкодою навколишньому середовищу. Відповідач, в свою чергу, для звільнення від відповідальності має довести відсутність своєї вини.

В процесі розгляду справи відповідачем не доведено відсутності в діях останнього вини.

Посилання товариства на норми кодексу України "Про надра" є помилковим, оскільки підставою для звернення з позовом до суду є здійснення водокористування без дозволу, необхідність отримання якого визначено Водним кодексом України. Також, відповідачем не доведено жодними належними доказами можливості застосування ч.1 ст. 23 кодексу України "Про Надра" (в редакції станом на 2014 рік).

Так, дозвіл на спеціальне водокористування та дозвіл на видобування прісних підземних вод (ст. 21 кодексу України "Про надра") визначаються законодавством самостійними дозвільними документами, з огляду на що виконання або невиконання відповідачем умови, передбаченої ст. 23 Кодексу України про надра, з якою закон пов'язує можливість видобування підземних прісних вод без дозволу на користування надрами, не звільняє відповідача від передбаченої законодавством відповідальності за збір води без дозволу на спеціальне водокористування.

Також, у контексті статті 23 Кодексу України про надра потреби підприємства, пов'язані, зокрема, з виробництвом, не є господарськими потребами (постанова ВСУ від 01.04.2015 р. у справі №922/2610/14).

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. ОСОБА_6 зі статтею 34 цього ж Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Дослідивши усі обставини справи та надавши оцінку суд констатує факт порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, що виявився у самовільному використанні водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування, що підтверджено статистичними звітами, журналом обліку використання води, дозволами, довідкою від 27.08.2014 р., отриманими в результаті прокурорської перевірки у сфері використання та охорони і відтворення водних ресурсів.

Установлено судом і наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправної поведінки відповідача, яка виявилась у використанні підземних вод із свердловини, яка розташована на території господарства за відсутності дозволу на спеціальне водокористування; безпосереднього причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, адже шкода виступає об'єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання природоохоронного законодавства в період з 06.05.13 до 31.05.14 та враховуючи статтю 44 Водного кодексу України, щодо обов'язку водокористувачів здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; не доведено відповідачем і відсутності його вини, оскільки не спростовано факту того що відповідач у вказаний вище період звертався до повноважних органів з заявами стосовно видачі дозволу на спеціальне водокористування.

При цьому, суд дослідив уточнений позивачем розрахунок шкоди та визнав його таким, що здійснений у відповідності до вимог ОСОБА_4.

Підставою відмови у даному позові може бути тільки доведеність відповідачем відсутності його вини у спричиненій шкоді. Відповідно до законодавства, що регулює дані правовідносини, підприємства та організації, несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

Отже, зважаючи на всі матеріали справи в сукупності, заперечення відповідача не заслуговують на увагу, оскільки суперечать законодавству, фактичним обставинам і спростовуються вищевикладеними доказами та судовою практикою.

З огляду на те, що судом установлено факт порушення відповідачем вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, як і наявність усіх складових цивільного правопорушення, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений належними доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 69 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належить: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків;

ОСОБА_6 з ч.1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із статтями 64, 66, 69 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами, при цьому джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є - 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності (п.7 ч.3 ст. 29).

Статтею 11 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2016 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених пунктом 17 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України (аналогічна позиція викладена в постанові ВГСУ від 17.09.2013р. у справі № 5028/6/62(5/59)/2012).

Відповідно до п. п.2.2 У процесі казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету органи Казначейства: відкривають бюджетні рахунки для зарахування надходжень у національній валюті в головних управліннях Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; здійснюють розподіл платежів між загальним та спеціальним фондами державного бюджету, між державним і місцевими бюджетами відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, та перераховують розподілені кошти за належністю. Відомість розподілу платежів до бюджетів (п. 8.1 Порядку).

Таким чином суд стягує кошти на рахунок вказаний позивачем у позові, а в подальшому органи Казначейства здійснюють розподіл платежів між державним і місцевими бюджетами відповідно до нормативів відрахувань, та перераховують розподілені кошти за належністю.

При розподілі коштів врахована позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22 листопада 2016 року по справі № 914/1217/16.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на відповідача, в зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області, м. Хмельницький до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Слава", с. Припутні Ізяславського району Хмельницької області про стягнення 535055,32 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу задовольнити.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Слава" (Хмельницька область, Ізяславський район, с. Припутні, вул. К. Маркса, 64, ідентифікаційний код 30626736) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області (м. Хмельницький вул. Івана Франка, будинок 2/2; ідентифікаційний код 38045514) збитки в розмірі 535055,32 грн. (п'ятсот тридцять п'ять тисяч п'ятдесят п'ять гривень 32 коп.) на спеціальний рахунок ОСОБА_1 сільської ради, в рахунок відшкодування збитків заподіяних державі, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, зарахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державного казначейства України у Хмельницькій області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між Державним і місцевими бюджетами" Плану рахунків в розрізі кодів класифікації доходів бюджету та територій, а саме: до спеціального фонду Державного бюджету України 30% стягнутої суми в розмірі 160516,60 грн.; до спеціального Фонду обласного бюджету Хмельницької області 20% стягнутої суми в розмірі 107011,06 грн.; до спеціального фонду місцевого бюджету ОСОБА_1 сільської ради (розрахунковий рахунок 0206, код бюджетної класифікації доходів 24062100, код одержувача 37327772, МФО 815013, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Хмельницькій області) 50% стягнутої суми в розмірі 267527,66 грн.

Видати наказ.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Слава" (Хмельницька область, Ізяславський район, с. Припутні, вул. К. Маркса, 64, ідентифікаційний код 30626736) на користь Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Івана Франка, 2/2, ідентифікаційний код 38045514) 8025,83 (вісім тисяч двадцять п'ять гривень 83 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 06.02.2017р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук.4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (м. Хмельницький, вул. І. Франка, 2/2),

3 - відповідачу, (Хмельницька обл., Ізяславський р-н, с. Припутні, вул. К. Маркса, 64),

4 - третій особі, (Хмельницька обл., Ізяславський район, с. Білівка), рекоменд.