У х в а л а

3 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-

розглянувши заяву дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 20 жовтня 2016 року у справі № 922/1705/16 за позовом ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (далі - ПАТ «Харківміськгаз») про стягнення суми,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про стягнення суми відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 7 вересня 2016 року апеляційну скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про стягнення суми задоволено. Стягнуто з ПАТ «Харківміськгаз» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за період з жовтня 2013 року по квітень 2016 року у в розмірі 10 581 647,08 грн; 3 % річних за несвоєчасні розрахунки за період з 27 травня 2013 року по 27 травня 2016 року в розмірі 1 434 379,77 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 20 жовтня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Харківміськгаз» задоволено. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 7 вересня 2016 року скасовано, рішення Господарського суду Харківської області від 18 липня 2016 року залишено без змін. Вирішено питання про судові витрати.

У січні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 20 жовтня 2016 року у справі № 922/1705/16 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 12 серпня 2014 року у справі № 927/306/14, від 18 березня 2015 року у справі № 922/4435/14, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копії постанов Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року у справі № 12/207 (№3-116гс11), від 23 січня 2012 року у справі № 37/64 (№3-142гс11), від 17 лютого 2016 року у справі № 905/3137/14-908/5775/14 (№3-1276гс15).

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 922/1705/16 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець