РІШЕННЯ

30 січня 2017 року Справа № 913/1331/16

Провадження №4/913/1331/16

За позовом

Приватного підприємства СПЛАВ, Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ, с. Волнухине Лутугинського району Луганської області

про стягнення 85620 грн. 07 коп.

Суддя господарського суду Луганської області - Старкова Г.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Наумова В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача ОСОБА_1, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 438 від 17.09.1997.

Обставини справи: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованість за поставлений товар на без договірній основі в сумі 208039 грн. 01 коп., з яких: сума боргу в сумі 185620 грн. 07 коп.; інфляційні нарахування в сумі 17430 грн. 08 коп.; 3% річних в сумі 4988 грн. 86 коп.

Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що відповідач не здійснив повну оплату за отриманий товар відповідно до видаткової накладної № 268 від 23.12.2015.

Представник позивача 24.01.2017 подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 23.01.2017, за якою просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за отриманий товар в сумі 85620 грн. 07 коп. Вказана заява судом розглянута, задоволена та долучена до матеріалів справи з наданими до неї документами.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до ст. 22 ГПК України зменшення розміру позовних вимог є правом позивача, у звязку з чи суд приймає вказану вище заяву позивача до розгляду.

Заява позивача про зменшення позивних вимог судом прийнята, тому позовними вимогами у справі слід вважати вимоги: про стягнення з відповідача заборгованості за отриманий товар в сумі 85620 грн. 07 коп. Представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.01.2017 був ознайомлений із заявою позивача про зменшення розміру позовних вимог від 23.01.2017, яка здана до суду 24.01.2017.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не надав, але в судовому засіданні 30.01.2017 надав усні пояснення за обставинами справи, за якими вимоги викладені в позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог визнає в повному обсязі.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників сторін судового процесу, суд

в с т а н о в и в :

Заява позивача щодо зменшення розміру позовних вимог судом прийнята та підлягає до задоволення.

Позовними вимогами слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 85620 грн. 07 коп.

Новою ціною позову вважати: 85620 грн. 07 коп.(з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 23.01.2017).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне.

Позивач поставив відповідачу продукцію, що підтверджено видатковою накладною № 268 від 23.12.2015 на суму 245620 грн. 07 коп. з ПДВ.

Позивач зазначив, що ціна, кількість, асортимент, строки оплати товару був попередньо узгоджений між сторонами. Після доставки товар був прийнятий повноважним представником відповідача, про що свідчить підпис на видатковій накладній.

Строк оплати за поставлений товар був попередньо погоджений сторонами на наступних умовах: часткова попередня оплата в сумі 60000 грн. 00 коп., остаточна оплата в сумі 185620 грн. 07 коп. в день отримання товару.

Відповідач 15.12.2015 здійснив передплату в сумі 60000 грн. 00 коп., тому 23.12.2015 позивач передав йому товар, але відповідач не виконав зобовязання з оплати за отриманий товар.

Відповідач грошові зобовязання щодо оплати за отриману продукцію виконав частково в сумі 100000 грн. 00 коп., тому заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар складає 85620 грн. 07 коп.(з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

У звязку з тим, що відповідач не провів оплату за поставлений товар у повному обсязі, позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх прав та порушених законом інтересів з даною позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 85620 грн. 07 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на положення ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та відповідача та надані ними докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог за позовом, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Так, між сторонами укладено письмові правочини, зміст яких зафіксований у накладних, з урахуванням письмової вимоги про сплату за одержаний товар.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав відповідачу у власність товар, що підтверджено видатковою накладною № 268 від 23.12.2015 на суму 245620 грн. 07 коп. з ПДВ.(а.с.17).

Позивач зобовязання щодо поставки товару виконав, що підтверджується видатковою накладною № 268 від 23.12.2015 (а.с. 17), який отриманий представником відповідача, про що свідчить його підпис на цьому документі із зазначенням дати.

Відповідач прийняв товар на підставі довіреності № 83 від 18.12.2015 (а.с. 19) без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідач свої зобовязання щодо оплатити за поставлений товар у повному обсязі не виконав, тому заборгованість відповідача перед позивачем складає 85620 грн. 07 коп. ( з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за поставлений товар на підставі видаткової накладної № 268 від 23.12.2015.

Факт наявності заявленого до стягнення боргу підтверджується матеріалами справи.

Наведеними вище обставинами та матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення позивача до суду, у останнього виникло право вимоги з відповідача суми заборгованості за отриманий товар в сумі 85620 грн. 07 коп.

Вказана вище сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за отриманий товар в сумі 85620 грн. 07 коп. ( з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 30.01.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача обґрунтовано заявлених та задоволений вимог, а саме в сумі 1284 грн. 30 коп.

Сплачена сума судового збору за подання позовної заяви повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог, відповідно до п.1 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства СПЛАВ до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ про стягнення 85620 грн. 07 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ, вул. Карєрна,будинок 1, с. Волнухине, Лутугинський район, Луганська область, на користь Приватного підприємства СПЛАВ, вул. Березинська, будинок 80, м. Дніпро, , заборгованість за отриманий товар в сумі 85620 грн. 07 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1284 грн. 30 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Повне текст рішення складено та підписано - 06.02.2017.

СуддяОСОБА_2