ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р. Справа № 925/1603/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представник позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом Комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 8 412 грн. 11 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 8 412 грн. 11 коп. експлуатаційних витрат по утриманню будинку відповідно до договору № 18/10 про участь суб'єкта підприємницької діяльності у витратах по утриманню будинку від 01.02.2010.

Додатковим поясненнями на позовну заяву позивач зазначив, що з моменту укладення договору по даний час на адресу позивача від відповідача не надходило листів з повідомленням про звільнення нежитлового приміщення за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 334. Даний факт підтверджується актом перевірки від 25.01.2017, який додано до даного пояснення. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що заборгованість у заявленій позивачем сумі виникла із договірних відносин на підставі договору про участь суб'єкта підприємницької діяльності у витратах по утриманню будинку, прибудинкової території та внутрішньобудинкових мереж № 18 від 20.10.2008 в сумі 542 грн. 96 коп. та договору про участь суб'єкта підприємницької діяльності у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території № 18/10 від 01.02.2010 в сумі 7869 грн. 15 коп. по 24.10.2016.

Відповідач не направив свого представника у судове засідання, не подав суду відзив на позов, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, з огляду на таке. Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, ухвали суду від 28.12.2016 та від 17.01.2017 надіслані за адресою відповідача, вказаною в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, надіслання ухвал суду оформлено згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, однак вказані ухвали повернуті до суду без вручення з відміткою у довідці про причину повернення "за не запитом". Відповідно до пункту 20.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В пункті 3.9.1. постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" також вказано, що місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання. В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Для забезпечення повідомлення відповідачу про час і місце розгляду справи після повернення до суду вказані ухвали були повторно надіслані на адресу відповідача простою кореспонденцією. Отже, надіслання судом відповідачу ухвал за адресою, вказаною у ЄДР, є належним повідомленням відповідача про час і місце розгляду справи.

Господарським процесуальним кодексом України не встановлено обовязку суду відкладати розгляд справи у разі відсутності представника сторони чи неподання витребуваних документів. Відповідно до статті 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Отже, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно пункту 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ N 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника однієї з сторін справа може бути розглянута без його участі, якщо неявка такого представника не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком.

У судовому засіданні 02.02.2017 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача у судовому засіданні, суд встановив таке.

Між Комунальним підприємством "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради (Виконавець за договором, позивач у справі) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (Замовник за договором, відповідач у справі) були укладені два договори: 20 жовтня 2008 укладений Договір № 18 про участь суб'єкта підприємницької діяльності у витратах по утриманню будинку, прибудинкової території та внутрішньобудинкових мереж (далі - Договір № 18) та 01.02.2010 укладено Договір № 18/10 про участь суб'єкта підприємницької діяльності у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території (далі - Договір № 18/10), за умовами яких позивач зобовязався виконувати роботи по утриманню будинку та прибудинкової території, вказані в цих Договорах, а відповідач, який займає нежитлове приміщення - магазин загальною площею 101,3 кв. м в житловому будинку № 334 по вул. Ільїна (Надпільна) в м. Черкаси, зобовязався сплачувати експлуатаційні витрати по утриманню будинку та прибудинкової території в сумах, вказаних у цих Договорах.

В пункті 2 Договорів вказана щомісячна вартість витрат по договору, яку відповідач зобовязався перераховувати позивачу, та за Договором № 18 вона складала 67,87 грн., за Договором № 18/10 вона складає 97,15 грн.

Відповідно до пункту 2.5. Договору № 18 термін оплати до 20 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пункту 2.5. Договору № 18/10 термін оплати - до 15-го числа наступного за звітним місяця.

У обовязках Замовника в обох Договорах вказано, що він зобовязався сплачувати Виконавцю експлуатаційні витрати по утриманню будинку та прибудинкової території (проводити оплату наданих послуг) в термін, встановлений договором.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.4. Договору цей договір діє з 01 лютого 2010 року до 31 січня 2011 року. У разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну Договору за один місяць до закінчення його строку, він вважається пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.

За доводами позивача відповідач не звертався до позивача із заявою про розірвання Договору чи про припинення його дії, тому він в силу умови пункту 4.4. Договору він вважається пролонгованим на кожний наступний рік і станом на момент розгляду справи є чинним.

Позивач виконав свої зобовязання на виконання вказаних Договорів, однак відповідач не виконав своїх зобовязань та не сплатив позивачу кошти в загальній сумі 8412,11 грн., що розрахована відповідно до вартості витрат, вказаній у Договорах № 18 та № 18/10, у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до господарського суду.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд приходить до такого.

В силу частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До загальних засад цивільного законодавства віднесено свободу договору, суть якої викладено у статті 627 Цивільного кодексу України та полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 193, 202 ГК України та статей 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем узгоджено вартість експлуатаційних витрат та термін оплати, що визначені в п. 2.5 Договору № 18/10 - до 15-го числа наступного за звітним місяця, а в п. 2.5 Договору № 18 - до 20-го числа місяця наступного за звітним.

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 8412 грн. 11 коп. експлуатаційних витрат по утриманню будинку з 2009 року по жовтень 2016 року за договорами № 18 та № 18/10 підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем, а отже підлягає задоволенню. Суд враховує відсутність заяв про застосування строків позовної давності до спірних відносин.

З огляду на викладене позов підлягає до повного задоволення в загальній сумі 8 412 грн. 11 коп.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу витрати на сплату судового збору в сумі 1 378 грн., що складає мінімальну суму судового збору, яка повинна бути сплачена за розгляд даного спору у господарському суді.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (18003, м. Черкаси, вул. В. Чорновола, 129, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь комунального підприємства "Придніпровська служба утримання будинків" Черкаської міської ради (18005, м. Черкаси, вул. Надпільна, 330/5, ідентифікаційний код 36701792) - 8 412 грн. 11 коп. (вісім тисяч чотириста дванадцять гривень 11 копійок), 1 378 грн. (тисячу триста сімдесят вісім гривень) витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 06.02.2017 (понеділок).

Суддя А.Д. Пащенко