донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

07.02.2017 справа №908/2682/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівУшенко Л.В. Агапова О.Л., Дучал Н.М.
при секретарі судового засідання: Браславець Ю.Ю.
за участю представників сторін:
від позивача(скаржник)- від відповідача- Гришко І.І.; не з'явився
розглянувши апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон», м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від06.12.2016 р. (повний текст рішення підписано 09.12.2016 р.)
у справі№ 908/2682/16 (суддя Азізбекян Т.А.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон», м.Запоріжжя
доЗапорізької міської ради, м. Запоріжжя
провизнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілтон» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Запорізької міської ради про визнання недійсною з моменту укладення (вчинення) додаткової угоди від 27.04.2016 р. до договору оренди землі від 08.05.2009 р., зареєстрованого в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за номером 30 від 21.05.2009 р.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.10.2016 р. прийнято позовну заяву та порушено провадження у справі № 908/2682/16.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. у цій справі у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон» до Запорізької міської ради про визнання недійсною з моменту укладення (вчинення) додаткової угоди від 27.04.2016 р. до договору оренди землі від 08.05.2009 р., зареєстрованого в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за номером 30 від 21.05.2009 р. відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілтон» звернулося з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скаржник рішення суду першої інстанції вважає таким, що прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають істотне значення для справи; певні обставини, які суд визнав доведеними, є недоведеними та не підтвердженими належними доказами; судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.01.2017 р. порушено апеляційне провадження у справі № 908/2682/16, розгляд апеляційної скарги призначено на 07.02.2017 р.

13.01.2017 р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечив проти скарги та просить в її задоволенні відмовити.

30.01.2017 р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшло письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності у зв'язку із участю уповноваженого представника відповідача в іншому судовому засіданні.

Розпорядженням керівника апарату суду № 202 від 06.02.2017 р. у зв'язку із неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії Склярук О.І через перебування у відпустці на дату слухання справи № 908/2682/16 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Автоматизованою системою документообігу сформовано колегію суддів з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон» у справі №908/2682/16, яку визначено у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Ушенко Л.В., судді Агапов О.Л. та Дучал Н.М., що підтверджується протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.02.2017 р.

В судове засідання 07.02.2017 р. з'явився представник скаржника, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, який задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 07.02.2017 р. не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

08.05.2009 р. між Запорізькою міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілтон» (орендар) був укладений договір оренди землі (далі - договір оренди).

Орендодавець відповідно до рішення тридцятої сесії п'ятого скликання Запорізької міської ради № 39/202 від 25.02.2009 р. надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для розташування адміністративної будівлі, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Гоголя , б. 105 а (п. 1. договору оренди)

Відповідно до пунктів 2, 3 зазначеного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1943 га, на якій знаходяться об'єкти нерухомого майна: будівлі та споруди орендаря, інші об'єкти інфраструктури - відсутні.

Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлями та спорудами орендаря (п. 4 договору оренди).

Згідно з п. 5 договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила: 3 043 129,71 грн. (в цінах 2009 року).

Пунктом 9 договору оренди визначено, що його укладено строком на 19 років.

Умовами договору було передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 91 293,89 грн., що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2009 р. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 9, 10 договору оренди).

Відповідно до п. 11 договору оренди орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету.

Пунктом 12 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі, зокрема, прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати, в інших випадках , передбачених законом.

Пунктом 32 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір оренди землі від 08.05.2009 р. підписаний уповноваженими представниками сторін, зокрема, Запорізькою міською радою в особі міського голови Карташова Є.Г та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілтон» в особі директора Бібік О.М. та скріплений печатками сторін.

Вказаний договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 21.05.2009 р. за номером 30.

Факт передачі земельної ділянки підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди землі від 21.05.2009 р. № 30, копія якого міститься в матеріалах справи.

В подальшому сторонами було укладено додаткові угоди до договору оренди землі.

Так додатковою угодою від 05.08.2009 р. було внесено зміни до п. 9 договору оренди землі, відповідно до яких розмір орендної плати з урахуванням часткового звільнення орендаря від сплати орендної плати на 2009 рік, згідно з рішенням Запорізької міської ради № 6 від 19.11.2008 р. та Запорізької обласної ради № 7 від 27.11.2008 р., складає 31 952,87 грн. за рік.

Вказана додаткова угода зареєстрована у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 10.09.2009 р. за № 29.

30.06.2015 р. Рішенням Запорізької міської ради № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» затверджено та введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста Запоріжжя з 01.01.2016 р., яке на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції є чинним.

27.04.2016 р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 00102 про внесення змін до договору оренди землі від 08.05.2009 р. (зареєстрованого в державному реєстрі земель за № 30 від 21.05.2009 р.), якою пункти 5, 9 договору викладені в наступній редакції: 5.«Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 8873350 грн. 69 коп. (Вісім мільйонів вісімсот сімдесят три тисячі триста п'ятдесят грн. 69 коп.) в цінах 2016 року» ; 9.«Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 266 200, 52 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двісті грн. 52 коп.), що складає 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2016 року».

Як вбачається з додаткової угоди № 00102 від 27.04.2016 р., її підписано директором ТОВ «Мілтон» та міським головою від імені Запорізької міської ради та скріплено печатками Запорізької міської ради і Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон» ( ).

Позивачем на адресу відповідача 03.08.2016 р. та 04.08.2016 р. було надіслано листи за вих. № 160803, 160804 якими повідомлено, що згідно з п. 5.4 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон» до виключної компетенції загальних зборів учасників віднесено прийняття рішень про відчуження майна товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна товариства. Загальними зборами учасників товариства не приймалося рішення щодо укладання додаткової угоди № 00102 від 27.04.2016 р., у зв'язку з чим товариство просить вважати вказану угоду неукладеною та переглянути річний розмір орендної плати з урахуванням коефіцієнту Км2. До листа від 04.08.2016 р. було додано копію протоколу № 12 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон» від 22.07.2016 р., відповідно до якого в результаті розгляду пропозиції директора товариства про укладання додаткової угоди № 00 від 27.04.2016 р. про внесення змін до договору оренди землі від 08.05.2009 р., з огляду на фінансове-економічне становище товариства, умови ведення господарської діяльності товариства, недоцільність збільшення витрат товариства в умовах фінансової кризи в Україні, надмірно великий розмір орендної плати за відповідною додатковою угодою у порівнянні з існуючим розміром орендної плати за умовами договору оренди землі від 08.05.2009 р., прийнято рішення додаткову угоду до договору оренди землі від 08.05.2009 р. на викладених в пропозиції директора умовах не укладати.

Листом № 17145/02-21/03 від 17.08.2016 р. Запорізька міська рада повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілтон», що відповідно до даних ЄДРПОУ відсутні будь-які зареєстровані ТОВ «Мілтон» обмеження у керівника даного товариства ОСОБА_9, зокрема, щодо укладання угод від імені та в інтересах товариства.

Крім того, Запорізька міська рада також зазначила, що відчуження власного майна товариства за умови обов'язкового погодження з загальними зборами товариства і обмеження виконавчого органу товариства в укладанні договорів від імені останнього на певну суму є різними за своїм змістом, а лист ТОВ «Мілтон» від 03.08.2016 р. № 160803 вважає направленим на ухилення від виконання взятих на себе договірних зобов'язань в односторонньому порядку.

У зв'язку із зазначеними обставинами товариство звернулося з позовом про визнання недійсною додаткової угоди від 27.04.2016 р. до договору оренди землі від 08.05.2009 р.).

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, у такий спосіб, як визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 204 ЦК України встановлює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин повинен вчинятися у формі, встановленої законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) не може суперечити правам і інтересам їхніх малолітних, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним покладається на позивача.

Позивач вважає, що додаткова угода № 00102 від 27.04.2016 р. про внесення змін до договору оренди землі від 08.05.2009 р. з боку ТОВ «Мілтон» була підписана директором ОСОБА_10 з перевищенням повноважень, оскільки рішення про укладання спірної додаткової угоди, розмір орендної плати за якою за період дії договору перевищує 50% вартості активів товариства, загальними зборами товариства не приймалося. При винесенні цього питання для розгляду вищим органом товариства - загальними зборами учасників ТОВ «Мілтон» відповідно до п. 5.4 статуту, після укладання додаткової угоди, було прийняте рішення про відмову від укладання додаткової угоди на умовах, зазначених ній, а тому додаткова угода № 00102 від 27.04.2016 р. повинна бути визнана недійсною з моменту її укладання.

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з того, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні будь-які зареєстровані ТОВ «МілтоН обмеження керівника товариства в частині представництва, зокрема щодо кладення угод від імені та в інтересах товариства. Крім того, відчуження власного майна товариства за умови обов'язкового погодження із зборами учасників товариства і обмеження виконавчого органу товариства в укладанні договорів від імені товариства на певну суму є різними за своєю природою і повинні реєструватися в ЄДРПОУ.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для визнання недійсною додаткової угоди від 27.04.2016 р., однак вважає за необхідне зазначити наступне.

Підставою для укладення спірної додаткової угоди № 00102 від 27.04.2016 р. про внесення змін до договору оренди землі від 08.05.2009 р. стало прийняття 30.06.2015 р. Запорізькою міською радою рішення № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя».

Вищезазначене рішення позивачем не оскаржувалося та є чинним. Воно є нормативним актом, що діє в межах міста Запоріжжя та застосовується при обчисленні та нарахуванні земельного податку та орендної плати за землю.

Відповідно до приписів ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Стаття 92 ЦК України встановлює, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та Закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках встановлених законом юридична особа може набувати цивільні права та обов'язки і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Однією із підстав, передбачених ст. 203 ЦК України, для визнання правочину недійсним є вчинення його особою, яка не має необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Позивачем до матеріалів справи надана належним чином засвідчена копія Статуту ТОВ «Мілтон» (восьма редакція, державна реєстрація змін до установчих документів 20.03.2013 р. , номер запису 3020009), яким передбачено, що Вищим органом товариства є загальні збори учасників товариства, виконавчим органом є директор.

Пунктом 5.4 Статуту передбачено, що до виняткової компетенції зборів належить, зокрема, вирішення питання про відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства.

Пунктом 5.7.4 Статуту визначено, що директор вирішує всі питання діяльності товариства, окрім віднесених до виключної компетенції зборів учасників, укладає угоди (контракти), розпоряджається майном та коштами товариства, в межах своєї компетенції представляє товариство у відносинах з будь-якими українськими та іноземними юридичними та фізичними особами, укладає в країні та за її межами договори та інші угоди від імені товариства.

Припис абз. 2 ч. 3 ст. 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в єдиному державному реєстрі повинні міститися такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі із третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відповідно до даних ЄДРПОУ відсутні будь-які зареєстровані ТОВ «Мілтон» обмеження керівника даного товариства, ОСОБА_9, в частині представництва, зокрема щодо укладання угод від імені та в інтересах товариства. Директор уповноважена вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено поняття договору оренди землі, згідно з яким це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Додаткова угода до договору оренди землі, як і сам договір оренди землі, за своїм предметом і правовими наслідками не є договором щодо відчуження майна. Предметом додаткової угоди є внесення змін до діючого договору оренди землі в частині, що стосується умов договору щодо грошової оцінки землі та розміру орендної плати за користування землею. Внесення плати за користування землею не є відчуженням майна - грошей орендаря, оскільки в даному випадку кошти (гроші) виступають засобом платежу.

Колегія суддів вважає, що для укладення такої угоди у директора товариства були повноваження в повному обсязі і отримання згоди, в тому числі як попередньої на її укладення, так і наступного її схвалення загальними зборами товариства не потребує. З огляду на зазначене, посилання скаржника на положення п. 5.4 статуту є безпідставним.

Інших обмежень директора щодо повноважень на укладення і підпис договорів від імені та в інтересах товариства статут не містить.

Викладені в апеляційній скарзі доводи позивача колегією суддів не приймаються як безпідставні з мотивів, викладених в постанові. Більш того, питання наявності чи відсутності підстав для внесення змін до договору оренди землі, правильність встановлення нормативної грошової оцінки землі та визначеної на її основі орендної плати за замелю не є предметом дослідження в даній справі.

Колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. у справі № 908/2682/16 прийняте за повного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його змінити чи скасування в порядку ст. 104 ГПК України.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон» на рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. у цій справі задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілтон», м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. у справі №908/2682/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 р. у справі №908/2682/16 залишити без змін.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий Л.В. Ушенко

Судді О.Л. Агапов

Н.М. Дучал

Надруковано 6 прим.:

2 позивачу

1 відповідачу

1 у справу

1 ГСЗО

1 ДАГС

.