ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р. Справа № 911/3948/16

За позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Білоцерківтепломережа

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 12850,58 грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №30 від 20.07.2016);

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Білоцерківтепломережа (далі - КП БМР "БЦТМ") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1М.) про стягнення 12850,58грн заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання за договором на постачання та споживання теплової енергії №1644 від 01.01.2006 в частині сплати за поставлену теплову енергію протягом січня 2015 по квітень 2016 року.

Відповідач у справі ФОП ОСОБА_1 документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2006 між сторонами у справі КП БМР "Білоцерківтепломережа" (далі теплопостачальна організація) та ФОП ОСОБА_1 (далі споживач) укладено договір № 1644 на постачання та споживання теплової енергії (а.с.7-9, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Відповідно до п. 1 предметом вказаного договору є надання споживачеві теплової енергії у вигляді опалення, підігріву води, пари, вентиляції.

Згідно п. 2 договору, теплопостачальна організація постачає споживачу теплову енергію, а споживач зобовязується прийняти на межі балансової належності з найменшими втратами та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами у відповідності з умовами даного договору.

Розрахунки за теплову енергію здійснюються за встановленими тарифами (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 6.4 договору, оплата за спожиту теплову енергію здійснюється на підставі рахунку фактури і акту приймання-передачі теплової енергії (розрахункового пакету документів) протягом 5 банківських днів з дати отримання споживачем розрахункового пакету документів.

Згідно п. 10.1 договору, вказаний договір набирає чинності з моменту його укладення і діє в частині постачання теплової енергії протягом 1 (одного) року і вважається щорічно поновленим, якщо за місяць до закінчення дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання договору, але не раніше дати закінчення опалювального періоду, а в частині проведення остаточних розрахунків до повного здійснення останніх.

Як встановлено судом, протягом січня 2015 по квітень 2016 років позивачем надано відповідачу послуги з надання теплової енергії, що підтверджується довідкою Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора №7», якою повідомлено що нежитлове приміщення (орендар споживач ІІ групи ФОП ОСОБА_1М.) знаходиться в житловому будинку за адресою бульвар Княгині Ольги,3 пр.4. Система теплопостачання цього приміщення є невідємною частиною внутрішньо будинкової системи теплопостачання житлового будинку за вищезазначеною адресою. Теплоносій на буд. №3 по бульвару Княгині Ольги протягом опалювальних періодів 2014-2016 років подавався (а.с.11)

Таким чином, предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, а також чинним законодавством за порушення зобовязання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено спеціальною нормою, яка регулює відносини з надання послуг, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Сторонами у договорі встановлено, що оплата за спожиту теплову енергію здійснюється на підставі рахунку фактури і акту приймання-передачі теплової енергії (розрахункового пакету документів) протягом 5 банківських днів з дати отримання споживачем розрахункового пакету документів (п. 6.4 договору).

Відповідачем взяті на себе зобовязання в частині оплати наданих послуг в установлений договором строк не виконані.

Звертаючись з даним позовом позивачем заявлено до стягнення 12 850,58грн боргу зі сплати за надану теплову енергію за період з січня 2015 по квітень 2016 років.

Таким чином, в силу ст.610 ЦК України, відповідач є таким, що допустив порушення зобов'язань, тому суд вважає вимоги позивача простягнення з відповідача 12 850,58грн заборгованості за надану теплову енергію, обгрунтованими та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 1378,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Білоцерківтепломережа 12850,58грн основної заборгованості, 1378,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 06.02.2017.

Суддя С.І. Чонгова