РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017Справа №910/19336/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

про стягнення суми 38 885,27 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Діденко І.В., за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва надійшли позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - відповідач) про стягнення суми 38 885,27 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.10.2016 було порушено провадження у справі № 910/19336/16, розгляд справи призначено на 30.11.2016.

09.11.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 27.10.2016 про порушення провадження у справі № 910/19336/16.

30.11.2016 представник позивача у судове засідання з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 27.10.2016 про порушення провадження у справі № 10/19336/16 позивач виконав.

30.11.2016 представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 27.10.2016 про порушення провадження у справі № 910/19336/16 відповідач не виконав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.11.2016 розгляд справи було відкладено на 21.12.2016.

19.12.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 30.11.2016.

Судове засідання 21.12.2016 не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Нечая О.В. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2016 судове засідання було призначено на 25.01.2017.

У судове засідання 25.01.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 25.01.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоприват» (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі - позивач) було укладено Договір страхування наземного транспорту № KGMDA!-129941N (далі - Договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Део», державний номерний знак НОМЕР_1.

28.07.2015 біля 06:20 год. ОСОБА_2, на 157 км.+750 м. автодороги Харків-Знам'янка, керуючи автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Део», державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2015 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і притягнуто до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 099 від 10.08.2015, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Део», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 79 740,00 грн.

Позивачем було складено та підписано страховий акт № И-916 від 17.08.2015, згідно з яким пошкодження автомобіля марки «Део», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок вищезазначеної ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 38 885,27 грн.

На підставі сформованого страхового акту № И-916 від 17.08.2015, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 38 885,27 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 2801 від 18.08.2015.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - відповідач), згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3232462.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням Полісу № № АЕ/3232462 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АЕ/3232462, відповідач згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із претензією про відшкодування збитків в порядку регресу № 20-11/02-03 від 20.11.2015.

Відповідач листом вих. № 7909-31 від 23.12.2015 повідомив позивача про те, що для належного опрацювання справи необхідно надати експертизу залишків транспортного засобу потерпілого.

У своєму письмовому відзиві відповідач зазначає, що враховуючи те, що на даний час відповідач не отримав від позивача експертизу залишків автомобіля, страхову справу було призупинено.

Згідно з пунктами 35.1 та 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

є) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а" - "ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Судом встановлено, що позивачем було направлено відповідачу необхідний пакет документів для прийняття відповідачем вмотивованого рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування.

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що експертиза залишків автомобіля має бути надана лише у випадку фізичного знищення автомобіля внаслідок ДТП, проте автомобіль страхувальника позивача марки «Део», державний номерний знак НОМЕР_1, не був фізично знищений в результаті ДТП, що сталась 28.07.2015 біля 06:20 год. на 157 км.+750 м. автодороги Харків-Знам'янка, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Виходячи з системного аналізу статей 29 та 30 згаданого Закону, страховик має право стверджувати про економічну необґрунтованість ремонту транспортного засобу, а відтак про його фізичне знищення лише в тому випадку, якщо витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу, саме з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки у страховика не виникає жодних додаткових зобов'язань, а лише зобов'язання з виплати страхового відшкодування в розмірі, визначеному відповідно до статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Разом з тим, відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 099 від 10.08.2015 ринкова вартість автомобіля «Део», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 70 699,00 грн, в свою чергу вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 48 089,71 грн.

З огляду на вищевикладене, ремонт автомобіля марки Део», державний номерний знак НОМЕР_1, після його пошкодження у ДТП, яка сталась 28.07.2015 біля 06:20 год. на 157 км.+750 м. автодороги Харків-Знам'янка є економічно обґрунтованим.

Отже вимога відповідача про надання йому експертизи залишків автомобіля є безпідставною.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 38 885,27 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 40; ідентифікаційний код: 20782312) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 32; ідентифікаційний код: 33248430) страхове відшкодування в розмірі 38 885 (тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят п'ять) грн 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Повне рішення складено 03.02.2017.

Суддя О.В. Нечай