ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року Справа № 923/1424/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до

відповідача-1 - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,

відповідача-2 - фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

про усунення перешкод в користуванні майном,

за участі представників:

позивача - Пасічніченка О.П. (адвоката), ОСОБА_5 (представника за дорученням),

відповідачів - ОСОБА_6 (представника за дорученням),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні кіосками АДРЕСА_1 шляхом їх звільнення.

Безпосередньо позовні вимоги ґрунтуються на наявності у позивача речового права на користування спірними кіосками, наданого йому на підставі Договору найму цілісного майнового комплексу від 01.12.2015, укладеного з Кооперативними підприємством «Великолепетиський ринок», а також відсутністю у відповідачів права на користування ними.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на:

- протизаконність господарської діяльності позивача, яка полягає у відсутності статусу юридичної особи, наявність якого необхідна для надання послуг з обслуговування та утримання торгівельних місць у відповідності до пункту 3 «Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 № 868;

- недоведеність позивачем наявності речового права щодо спірного майна, оскільки дія договору найму цілісного майнового комплексу від 01.11.2013, укладеного між позивачем та КП «Великолепетиський ринок», завершилася з 31.12.2014;

- відсутність затвердженого органом місцевого самоврядування плану території ринку та відсутність самого ринку;

- неналежну державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ринку за безпосередніми його власниками.

Розгляд справи проведено в судових засіданнях, які відбулися 10, 24 січня, 7 та 14 лютого 2017 року.

Під час судового розгляду справи судом відхилені клопотання представника відповідачів про залучення до участі у справі третіх осіб, а саме громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як власників майна, а також про витребування у позивача доказів: юридичного статусу як відокремленого підрозділу юридичної особи - КП «Великолепетиський ринок»; наявності права володіння майновим комплексом безпосередньо КП «Великолепетиський ринок»; будівництва торгівельних місць та кіосків на ринку; здійснення торгівельної діяльності на ринку у період з 2010 по 2013 роки; присвоєння поштової адреси будівлям ринку. Ці клопотання судом відхилені з підстав непов'язаності з предметом спору.

Крім викладеного судом встановлено, що на підставі чотирьох нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, укладених між Споживчим товариством «КООПАГРО» та громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 останні набули право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 придбали у власність:

- за договором купівлі-продажу від 13.06.2013 - нежитлову будівлю літера «А», загальною площею 76,3 кв. м, що находиться за адресою: АДРЕСА_2-є;

- за договором купівлі-продажу від 13.06.2013 - нежитлову будівлю, будівлю ринку літера «А», загальною площею 902,4 кв. м, що находиться за адресою: АДРЕСА_2;

- за договором купівлі-продажу від 13.06.2013 - нежитлову будівлю, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 27,5 кв. м, що находиться за адресою: АДРЕСА_2-е;

- за договором купівлі-продажу від 13.06.2013 - нежитлову будівлю, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» літера «А», загальною площею 77,6 кв. м, що находиться за адресою: АДРЕСА_2-д.

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 4845235 від 13.06.2013, № 4838090 від 13.06.2013, № 4847293 від 13.06.2013 та № 4848587 від 13.06.2013 була здійснена державна реєстрація права спільної часткової власності з розміром часток 1/2 на вказане майно за громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_7

В подальшому рішенням виконавчого комітету Великолепетихської селищної ради № 72 від 24.09.2014 «Про об'єднання об'єктів нерухомого майна в цілісний майновий комплекс «Великолепетиський ринок» та присвоєння єдиного адресного номеру» об'єкти нерухомого майна:

- нежитлова будівля, загальною площею 76,3 кв. м, що находиться за адресою: АДРЕСА_2-є;

- нежитлова будівля, загальною площею 902,4 кв. м, що находиться за адресою: АДРЕСА_2;

- нежитлова будівля, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 27,5 кв. м, що находиться за адресою: АДРЕСА_2-е;

- нежитлова будівля, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», загальною площею 77,6 кв. м, що находиться за адресою: АДРЕСА_2-д;

об'єднані в цілісний майновий комплекс «Великолепетиський ринок» та їм присвоєна адреса: АДРЕСА_2.

Як слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 76167289 від 18.12.2016 в реєстрі наявна інформація про державну реєстрацію цілісного майнового комплексу «Великолепетиський ринок» за адресою: АДРЕСА_2; який належить ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності з розміром часток - 1/2.

Таким чином судом встановлено, що громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є власниками цілісного майнового комплексу «Великолепетиський ринок».

У відповідності до Технічного паспорту на будівлі Великолепетиського ринку до його складу входить торгівельне приміщення НОМЕР_4, які поєднані між собою загальною площею цього приміщення (а.с. 13), та, фактично, є предметом спору у даній справі.

За змістом частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Реалізуючи надані права, 01.12.2015 громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали з Кооперативним підприємством «Великолепетиський ринок» договір відповідального зберігання з правом користування.

Так, за змістом пункту 1.1. договору Кооперативне підприємство «Великолепетиський ринок» прийняло на відповідальне, безоплатне зберігання на строк до 31.12.2017 цілісний майновий комплекс загальною площею 1081 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2; а за пунктом 2.3. - йому надане право користуватися майном, переданим на зберігання для своїх власних потреб за умови використання майна за його цільовим призначенням, у тому числі з правом передачі в оренду.

На виконання умов цього договору між його сторонами складено акт приймання-передачі від 01.12.2015.

Аналіз умов укладеного договору вказує, що між його сторонами за своєю юридичною природою укладено договір зберігання. Зокрема, за статтею 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажедавцем), і повернути її поклажедавцеві у схоронності, а у відповідності до статті 944 того ж Кодексу зберігач не має права без згоди поклажедавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

В даному випадку сторонами договору зберігання погоджено можливість як користування майном зберігачем, так і передачі його у користування іншим особам.

Використовуючи надане право на передачу майна у користування іншим особам, 01.11.2016 Кооперативне підприємство «Великолепетихський ринок» уклало з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 договір найму, за умовами якого позивач, виступаючи в якості наймача, прийняла у тимчасове платне користування від Кооперативного підприємства «Великолепетихський ринок», як наймодавця, цілісний майновий комплекс «Великолепетихський ринок», який розташований за адресою: АДРЕСА_2; а саме поштова адреса № 19 - 902,4 кв. м, поштова адреса № 19-д - 77,6 кв. м, поштова адреса № 19-е - 27,5 кв. м, поштова адреса № 19-є - 76,3 кв. м.; строком до 31.12.2017.

На виконання умов договору між вказаними особами складено акт приймання-передачі об'єкта найму від 01.11.2016, в якому зазначено, що загальна площа переданого об'єкту ринку складає 1081,3 кв. м.

Аналіз умов укладеного договору вказує, що між його сторонами за своєю юридичною природою укладено договір найму. Зокрема, за статтею 759 ЦК України за договором майму (оренди) наймодавець передає наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до статті 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

За таких обставин, позивач набув у користування майновий комплекс «Великолепетихський ринок» та на час розгляду справи по суті набув речове право на нього.

Набуття позивачем речового права на майновий комплекс, на розсуд суду, також основується на правових положеннях Цивільного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зокрема, статтею 395 ЦК України визначається, що речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій); 5) інші речові права на чуже майно, які встановлені законом.

Із змісту вказаної норми слідує, що суб'єкти цивільно-правових відносин не можуть своєю волею створювати якісь різновиди речових прав на чуже майно, а права суб'єкта на річ можна віднести до категорії речових лише якщо вони поіменовані як такі у законі.

Так, у статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

З наведеного переліку слідує, що право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки підлягає державній реєстрації та, фактично, віднесене до речових прав.

За статтею 794 ЦК України право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державні реєстрації.

Таким чином найм (оренда) нерухомого майна зі строком менш ніж три роки не віднесений законодавцем до переліку речових прав, проте виходячи з правового поняття речового права (яким є сукупність правових інститутів, норми яких забезпечують особі можливість здійснювати належні їй суб'єктивні цивільні права щодо впливу на річ, яка знаходиться в її господарюванні, за своєю волею або без щоразового погодження своєї волі з волею інших, причетних до цієї речі, осіб), його теж слід відносити до речового права з усіма правовими наслідками, які цьому супутні.

Абзацом 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Так, з листа відповідача - фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 від 26.09.2016 (а.с. 101) слідує, що впродовж тривалого часу з 1996 року він та його дружина - інший відповідач у справі - фізична особа - підприємець ОСОБА_2 на підставі усної угоди орендували торгівельну точку у критому павільйоні «Великолепетиського ринку», сплачуючи торгівельний збір, а з листа позивача від 02.06.2016 (а.с. 100) слідує, що безпосередньо договір оренди торгівельної точки не укладено та торгівельний збір не сплачується.

З доповідної записки від 31.03.2016 (а.с. 98) та звернення (а.с. 99), підписаних від імені завідуючої лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ринку, слідує, що в приміщеннях кіосків № 4 та № 5 здійснювали реалізацію продукції на ринку приватні підприємці ОСОБА_9 та ОСОБА_2

Під час судового розгляду справи представником відповідачів також було підтверджено в наданих суду поясненнях про наявність у спірних кіосках № 4 та № 5 майна, яке належить відповідачам, та яке, незважаючи на вимогу позивача про звільнення кіосків (а.с. 100), з торгівельних місць не вивезене та ключі від них не передані.

За таких обставин судом встановлено фактичну відсутність доступу позивача до спірних кіосків через вчинення відповідачами перешкод у цьому.

Положеннями статті 396 ЦК України визначено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 391 ЦК України (яка відноситься до глави 29 Кодексу) передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі викладеного та за результатами оцінки доказів суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

При цьому заперечення відповідача щодо:

- протизаконності господарської діяльності позивача, яка полягає у відсутності статусу юридичної особи, наявність якого необхідна для надання послуг з обслуговування та утримання торгівельних місць у відповідності до пункту 3 «Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 № 868;

- недоведеності позивачем наявності речового права щодо спірного майна, оскільки дія договору найму цілісного майнового комплексу від 01.11.2013, укладеного між позивачем та КП «Великолепетиський ринок», завершилася з 31.12.2014;

- відсутність затвердженого органом місцевого самоврядування плану території ринку та відсутність самого ринку;

- неналежну державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ринку за безпосередніми його власниками;

до уваги судом не приймаються, оскільки вони не відносяться до предмета спору та обставин, які встановлені судом і зазначені вище, а також спростовуються ними, в тому числі і наявністю договірних зобов'язань щодо найму та належною державною реєстрацією нерухомого майна, частина якого є спірною у даній справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності до приписів статті 49 ГПК України суд зазначає, що оскільки спір виник з вини відповідачів та стосується двох кіосків, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2756 грн, покладається на відповідачів в рівних частинах, тобто по 1378 грн з кожного.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) усунути перешкоди у користуванні фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) кіосками АДРЕСА_5; шляхом їх звільнення.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) - 1378 грн компенсації по сплаті судового збору.

4. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) - 1378 грн компенсації по сплаті судового збору.

Повне рішення підписане - 14.02.2017

Суддя М.К. Закурін