ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.2017 Справа № 905/3156/16 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй»
до1)Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 2)Служби автомобільних доріг в Донецькій області
про участю представників: від позивача: від відповідача - 1: від відповідача 2:cтягнення 26691354,26грн. та зобовязання здійснити розрахунок не зявився; ОСОБА_1 представник за довіреністю: не зявився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» про стягнення з Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованості у розмірі 26691354,26грн. та зобовязання Служби автомобільних доріг в Донецькій області здійснити розрахунок з Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем - 1 своїх зобовязань за договором субпідряду №2 146/1 від 03.01.2013 щодо здійснення своєчасної оплати вартості виконаних робіт.

На підтвердження вищезазначених обставин, позивач надає належним чином засвідчені копії наступних документів: договору субпідряду №2 146/1 від 03.01.2013, договірної ціни, довідок про вартість виконаних робіт за жовтень 2013 року, за листопад 2013 року (у кількості 2 штуки), за грудень 2013 року, актів приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиниці вартості за жовтень 2013 року, за листопад 2013 року, за грудень 2013 року, актів приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) №67 від 04.10.2013, №83 від 28.11.2013, №116 від 30.12.2013, заяв про закінчення зобовязань зарахуванням зустрічної однорідної вимоги від 04.10.2013, від 28.11.2013, від 30.12.2013, вимоги про сплату заборгованості від 25.07.2016, листа №01 24/367 від 29.07.2016.

05.12.2016, через канцелярію суду, від позивача надійшло клопотання про залучення до у часті у справі співвідповідача Управління Державного казначейства України у м. Красноармійську Донецької області.

07.12.2016, через канцелярію суду, від позивача надійшло уточнення до позивної заяви, в яких позивач просит наступне :

- стягнути з Дочірнього Підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй суму боргу у розмірі 26 691 354, 26грн.;

- зобовязати Службу автомобільних доріг у Донецькій області здійснити розрахунок з Дочірнім Підприємством Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України за договором № 2-146 від 20.07.2012;

- зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області прийняти від Служби автомобільних доріг у Донецькій області платіжні доручення щодо розрахунку з Дочірнім Підприємством Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України для подальшого розрахунку останнім з Товариством з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй.

Уточнення обґрунтовуються тим що, між позивачем та Відповідачем 1 укладений договір № 2-146/1, відповідно до умов якого, Відповідач 1 зобовязується здійснити оплату вартості виконаних робіт позивачем. Згідно з пунктом 4.1 договору № 2-146/1 від 03.01.2013 розрахунки проводяться шляхом отримання Відповідачам 1 коштів від Відповідача 2.

Водночас, 20.07.2013 між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 був укладений договір № 2-146, на виконання якого Відповідач 1 протягом 2012-2013 років виконує послуги з поточного середнього ремонту автодороги Нікішеве-Розписне, км 8+000-км 18+351, а Відповідач 2 приймає і оплачує такі послуги.

Отже, на думку позивача, Відповідач 1 зможе розраховуватись з Позивачем тоді, коли грошові кошти надійдуть від Відповідача 2 на рахунок Відповідача 1.

Служба автомобільних доріг у Донецькій області Відповідач 2 є одержувачем бюджетних коштів.

Позивач керуючись ст. 43 Бюджетного кодексу України, якою передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується бюджетне обслуговування бюджетних коштів.

Обслуговування цих коштів на рахунках Відповідача 2 здійснюється Управлінням Державного казначейства України у м. Красноармійську.

Згідно листа Відповідача 1, Відповідачем 2 було вислано до Управлінням Державного казначейства України у м. Красноармійську платіжні доручення для здійснення оплати наданих послуг за договором № 2-146 від 20.07.2013 на користь Відповідача 1, який в свою чергу зобовязаний був перерахувати отримані кошти отримані на користь Позивача за виконані роботи за договором субпідряду № 2-0146 від 03.01.2013, однак Управління Державного казначейства України у м. Красноармійську надані платіжні доручення Відповідачем блокувало та не здійснило оплату на рахунок Відповідача для розрахунку з Позивачем.

Враховуючи вищезазначене, Позивач вважає за необхідним уточнити позовні вимоги щодо зобовязання Управління Державного казначейства України у м. Красноармійську прийняти від Служби автомобільних доріг в Донецькій області платіжні доручення щодо розрахунку з Дочірнім Підприємством Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України для подальшого розрахунку останнім з Товариством з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй та залучити до участі у судовому засіданні співвідповідача Управління Державного казначейства України у м. Красноармійську Донецької області.

Відповідно до частини 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як роз»яснено в п.3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011р. ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про доповнення або уточнення позовних вимог, або заявлення додаткових позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Розглянувши матеріали уточнень до позовної заяви від 07.12.2016р., судом встановлено, що в даній заяві позивачем додатково заявлено нову немайнову вимогу, а саме зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області прийняти від Служби автомобільних доріг у Донецькій області платіжні доручення щодо розрахунку з Дочірнім Підприємством Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України для подальшого розрахунку останнім з Товариством з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй.

Окрім того позивачем змінені підстави позову, так як позивач посилається на положення Бюджетного Кодексу та умови нового договору № 2-146 від 20.07.2013.

За таких обставин, судом не приймаються уточнення до позовної вимоги, оскільки вимоги до відповідача-1 та відповідача-2 повністю дублюються з вимогами викладеними в позовній заяві, тобто щодо вимог до відповідачів 1,2 змін, доповнень, збільшення, зменшення, уточнення не відбувається, а в решті вимог позивачем односно змінюється предмет та підстави позову в частині вимог до Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську. Також суд відмовляє у клопотанні про залучення співвідповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.12.2016 строк розгляду справи продовжений на 15 днів.

15.12.2016 від відповідача - 1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №905/3156/16 до вирішення пов'язаною з нею іншою справою №905/3322/16 за позовом Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, за участю третьої особи без самостійних вимог спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" про стягнення заборгованості за надані послуги по договору про закупівлю послуг за державні кошти №2-146 від 20.07.2012.

Клопотання мотивовано тим, що відповідачем -1 подано позов про стягнення з відповідача -2 боргу за виконані послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Нікішине-Розсипне за договором №2-146, за яким порушено провадження по справі № 905/3322/16. В свою чергу предметом розгляду справи №905/156/16 є стягнення з відповідача-1 заборгованості за договором субпідряду №2-146/1 за виконані ремонті роботи з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Нікішине-Розсипне, за умовами якого відповідач-1 розраховується з позивачем за умови надходження коштів від відповідача-2.

Розглянувши вказане клопотання про зупинення провадження до розгляду справи №905/3322/16 суд відмовляє у його задоволенні, виходячи з наступного.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Згідно з ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

За змістом наведеної норми процесуального права підставою для зупинення провадження у господарський справі є сукупність таких складових, як розгляд іншої справи іншим судом, пов"язаність цієї іншої судової справи з даною господарською справою та неможливість розгляду останньої до вирішення судом зазначеної іншої справи.

Відповідно до п.3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі Постанова Пленуму) повязаною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частина друга статті 35 Господарського процесуального кодексу України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв"язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов"язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 Господарського процесуального кодексу , є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Дослідивши підстави клопотання та надані докази на його підтвердження, суд приходить до висновку про те, що порядок розрахунку за виконані роботи з відповідачем-1 його замовником (відповідачем-2) не може бути тією підставою, яка унеможливлює розгляд справи про стягнення заборгованості з відповідача-1 перед позивачем.

Окрім того, заявником не доведено неможливість вирішення даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, господарський суд Донецької області в ході розгляду справи № 905/3156/16 не є обмеженим у своїй юрисдикції щодо розгляду і вирішення цієї справи по суті спору, матеріали даної справи містять достатньо доказів для з'ясування дійсних обставин справи.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи №905/3156/16 (24.01.2017) справа №905/3322/16 вже розглянула господарським судом Донецької області у складі судді ОсадчоїА.М., а саме 12.01.2017 прийнято рішення, яким стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заборгованість по договору №2 146 у розмірі 18419144,56 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 206700,00грн.

Виходячи з вищевикладеного, у суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі №905/3156/16 та задоволення відповідного клопотання.

Відповідач 1 проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсягу. У своєму відзиві він посилається на те, що розрахунки по договору №2 146/1 від 03.01.2013 проводяться тільки при умові надходження коштів від замовника (відповідача-2). Проте така подія, як надходження коштів від відповідача 2 на рахунок відповідача 1 за надані послуги в повному обсягу ще не відбулась. Окрім того, підставою позову є вимоги про стягнення коштів за роботи, виконані на підставі Договору, а згідно з умовами такого договору (п.4.1) обовязок з оплати міг виникнути виключно після отримання коштів генпідрядником від Служби автомобільних доріг у Донецькій області, отже вбачається, що істотним доказом для стягнення коштів за спірні роботи може бути лише відповідний розрахунковий документ про перерахування замовником спірних коштів за цим Договором. Враховуючи зміст Договору субпідряду, де регламентується порядок та строк виникнення зобовязання з оплати, відповідач 1 вважає, що вимоги позивача є передчасними і необґрунтованими. Отже, виконання зобовязань за п.4.1 Договору відповідачем 1 є неможливим.

Відповідач 2 проти задоволення позовних вимог в частині зобовязання останнього здійснити розрахунок з Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заперечив у повному обсягу. Відповідач 2 тим, що він перебуває у правовідносинах з відповідачем 1, які врегульовано договором про закупівлю за державні кошти №2 146 від 20.07.2012. За своєю природою вказаний Договір є договором підряду. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обовязків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обовязку. Замовник і субпідрядник не мають права предявляти один одному вимоги, повязані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові підстави предявлення позовних вимог до відповідача 2 на підставі договору субпідряду №2 146/1 від 03.01.2013 відсутні, оскільки Служба не є стороною цих правовідносин, а договір підряду між відповідачами містить пряму заборону з приводу предявлення субпідрядником вимог замовнику.

Представники позивача та відповідачів клопотань щодо фіксації судового процесу не заявляли, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, вислухавши правову позицію сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

03.01.2013 між Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй (далі субпідрядник) підписаний договір про закупівлю послуг за державні кошти № 2-146/1 (далі - Договір).

За умовами п.1.1 Договору субпідрядник зобовязується протягом 2013 року виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Нікішене - Розсипне, км 8+560 км 18+351 відповідно до розрахунку твердої договірної ціни, що є невідємною частиною Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору генпідрядник зобовязується надати субпідряднику будівельний майданчик, проектно кошторисну документацію, прийняти роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт.

Згідно з п. 3.1. Договору, ціна останнього становить 26990386,80грн., у тому числі: ПДВ 1 4498397,80грн..

Як визначено п. 4.1.Договору, розрахунки проводяться шляхом оплати генпідрядником протягом 20 банківських днів, на підставі довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ - 3), а також акту приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2В), підписаними уповноваженими представниками сторін, при умові надходження від замовника Служби автомобільних доріг в Донецькій області, коштів за надані послуги на рахунок генпідрядника.

Генпідрядник зобовязаний своєчасно та у повному обсягу, при умові надходження від замовника Служби автомобільних доріг в Донецькій області, на рахунок генпідрядника коштів за надані послуги (п. 6.1.1 договору).

Відповідно до п.4.2. Договору субпідрядник компенсує генпідряднику витрати, повязані з забезпеченням технічною документацією, організацію, коригуванням, прийманням виконаних робіт та інше (послуги генпідряду) у розмірі 1%від вартості наданих послуг.

Згідно з п.5.1 Договору строк надання послуг до 31.12.2013. Місце надання послуг автомобільна дорога Нікішене Розсипне, км 8+000 км 18+351 (п.6.1.1 Договору).

Між позивачем та відповідачем -1 підписані додаткові умови до Договору, відповідно до п. 6.1, 6.2 яких оплата виконаних робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Платіжні зобов»язання за договором виникають при наявності відповідних бюджетних призначень. Замовник має право затримати розрахунки за послуги, виконані з недоробками і дефектами, виконані з порушенням будівельних норм, проектних рішень.

Згідно з п. 10.1 Договору, останній набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2013. Строк дії договору та виконання зобовязання щодо виконання робіт можуть бути продовжені у разі виникнення документально підтверджених обєктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Належним чином засвідчена копія Договору підписана позивачем та відповідачем -1 та наявна в матеріалах справи.

Зазначений правочин укладений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками юридичних осіб, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток підприємств. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений та у судовому порядку недійсними не визнаний.

Приписами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Отже, договір підряду складається із двох взаємопов'язаних між собою зобов'язань: 1) правовідношення, в якому виконавець має виконати роботу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити виконану роботу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що укладений договір, незважаючи на вказання у його назві - договір про надання послуг, за своєю правовою природою є договором підряду, зокрема договором субпідряду, оскільки результат його виконання є матеріальним та наявний в натурі.

Як визначено положеннями ст.526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою закону належною підставою для виникнення у замовника обов'язку оплатити виконану виконавцем роботу за договором відповідно до чинного законодавства є прийняття замовником виконаних робіт, підтверджене відповідними доказами.

Згідно п. 6.1.2 договору №2-146/1 Замовник зобовязаний приймати надані послуги згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в).

На виконання умов Договору між позивачем та відповідачем 1 підписаний кошторис на суму 26990386,80грн. На підтвердження виконання позивачем робіт по договору та прийняття їх відповідачем-1, позивачем до матеріалів справи надано копії: довідки про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року, акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року на суму 5200179,08грн.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року та акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року на суму 3009549,91грн.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року на суму 332090,35грн.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року на суму 18419144,56грн. Роботи виконані на загальну суму 26960963,90грн.

Вищенаведені документи підписано посадовими особами Генпідрядника та Субпідрядника за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, скріплено печатками підприємств. Суду не надано доказів на підтвердження виявлення недоліків у виконаній роботі.

За таких обставин, судом встановлено, що позивачем виконано а відповідачем-1 прийнято роботи у повному обсязі без зауважень.

За приписами ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Отже, відповідач-1 повинен здійснити оплату вартості виконаних позивачем робіт відповідно до умов договору.

Як передбачено у п.4.1 договору №2-146 розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в).

Оплата виконаних робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Платіжні зобовязання за договором виникають при наявності відповідних бюджетних призначень ( п. 6.1 Особливих умов).

За приписами ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Між відповідачем -1 та позивачем підписані заяви про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

На підставі акту приймання здачі виконаних робіт (надання послуг) №67 від 04.10.2013 на суму 52001,79грн. (здав ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», прийняв - ТОВ «Ялта Град Строй») підписана заява про припинення зобовязань по договору № 2-146/1 зарахуванням зустрічної однорідної вимоги від 04.10.2013 на суму 52001,79грн.

На підставі акту приймання здачі виконаних робіт (надання послуг) №83 від 28.11.2013 на суму 33416,40грн. (здав ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», прийняв - ТОВ «Ялта Град Строй») підписана заява про припинення зобовязань по договору № 2-146/1 зарахуванням зустрічної однорідної вимоги від 28.11.2013 на суму 33416,40грн.

На підставі акту приймання здачі виконаних робіт (надання послуг) №116 від 30.12.2013 на суму 184191,45грн. (здав ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», прийняв - ТОВ «Ялта Град Строй») підписана заява про припинення зобовязань по договору № 2-146/1 зарахуванням зустрічної однорідної вимоги від 30.12.2013 на суму 184191,45грн.

Загальна сума зарахованих зустрічних однорідних вимог складає 269609,64грн. Як зазначає позивач, зарахуванням зустрічних однорідних вимог здійснено виконання зобов»язань позивача перед відповідачем передбачених п. 4.2 договору №2-146/1.

За таких обставин, вартість робіт, які підлягають оплаті відповідачем-1 складає 26691354,26грн. Відповідач-1 вартість робіт не оплатив, що також підтверджується самим відповідачем-1.

Відповідач -1 проти наявності вказаної заборгованості у нього заперечує, обґрунтовуючи це тим, що вимоги позивача є передчасними, оскільки відповідач 2 (замовник) не здійснив з ним свої розрахунки по договору №2 146 від 20.07.2012, з метою виконання якого відповідачем -1 і був підписаний з позивачем договір №2 146/1 від 03.01.2013. На підтвердження вказаних обставин відповідач - 1 надає до матеріалів справи претензію №01 24/591 від 01.11.2016 та вимогу про сплату боргу №01 24/521 від 04.10.2016. Відповідно до вказаних претензій, відповідач 1 вимагає від відповідача 2 сплатити заборгованість по договору №2 -146 від 20.07.2012 у розмірі 18419144,56грн.

Суд відхиляє заперечення відповідача - 1 з наступних підстав.

Спірний договір фактично не містить умову, відповідно до якої виконання зобовязання з оплати коштів за виконані роботи повязано з наявністю бюджетного фінансування.

Матеріали справи свідчать про відсутність бюджетного фінансування на оплату виконаних робіт на час розгляду справи, що підтверджується попередженням УДКСУ у м.Покровськ №172 від 04.11.2016року.

Постановою Кабінету міністрів України №498 від 17.06.2015року (з змінами та доповненнями, які внесені Постановою №805 від 30.09.2015року) оплата робіт на обєкті автомобільна дорога Нікішине- Розсипне км8+000 - км 18+351, які є предметом договору, були виключені до переліку обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення, роботи на яких виконані у 2010-2014 роках, та обсяги їх фінансуються у 2015-2017 роках за рахунок коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг. Однак постановою Кабінету міністрів України №373 від 08.06.2016року даний обєкт виключений з відповідного переліку.

Дана обставина не звільняє відповідача -1 від виконання зобов'язань щодо оплати виконаних робіт, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання.

Наявність чи відсутність фінансування відповідача не залежить від волі та дій позивача, що порушує його право на отримання коштів за виконані роботи за вказаним вище договором.

Положеннями статті 96 Цивільного кодексу України унормовано, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

За змістом статті 511 Цивільного кодексу України зобовязання не може створювати обовязку для третьої особи. Навіть у випадку покладення виконання обовязку боржником на іншу особу, відповідно з вимогами частини 2 статті 528 Цивільного кодексу України, відповідальним за виконання зобовязання залишається боржник, а не така особа.

Відповідач - 1, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями за договором №2 146/1 від 03.01.2013 перед позивачем і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, в тому числі відповідача -2 в частині виконання договору про закупівлю послуг за державні кошти №2 146 від 20.07.2012.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутність бюджетних коштів не є законною підставою для звільнення від виконання договірного зобовязання. Аналогічна позиція викладена у постанові від 15.05.2012року № 11/446 Верховного Суду України та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД та Оліус проти України від 18.05.2005року.

Таким чином, матеріалами справи доведено факт виконання позивачем своїх зобовязань у відповідності до умов зазначеного вище договору, строк виконання зобовязання відповідача-1 на момент звернення з позовом настав, тому відповідач-1 зобовязаний здійснити оплату вартості виконаних робіт на суму 26691354,26 грн., тоді як, матеріали справи не містять доказів у підтвердження оплати відповідачем-1 суми заборгованості 26691354,26 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача-1 підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлені позовні вимоги про зобовязання Служби автомобільних доріг в Донецькій області здійснити розрахунок з Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» по договору 2 146 від 20.07.2012.

Вирішуючи спір щодо відповідача-2 суд виходить з наступного.

Спір у справі №905/3156/16 виник внаслідок неналежного виконання відповідачем 1 своїх грошових зобовязань перед позивачем по договору №2 146/1 від 03.01.2013, який підписаний між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» (субпідрядником) та Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (генпідрядник).

Позивач вважає, що відповідач 1 не має можливості розрахуватися з позивачем внаслідок неналежного виконання відповідачем 2 договору про закупівлю послуг за державні кошти №2 146 від 20.07.2012 (далі Договір-2). Вказаний договір підписаний між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (відповідач -2, замовник) та Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (учасник, відповідач-2).

За умовами договору-2 про закупівлю послуг за державні кошти, учасник зобовязується протягом 2012 2013 років виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Нікішене Розсипне, км 8+000 км 18 + 351,а замовник прийняти і оплатити такі послуги (п.1.1 Договору - 2).

Відповідно до п.6.4.4 Договору 2 учасник має право залучити за згодою замовника до виконання договору субпідрядні організації.

Отже, з метою виконання Договору 2 відповідач - 1 відповідно до приписів ст.838 Цивільного кодексу України підписав договір субпідряду №2 146/1 від 03.01.2013 з позивачем. Згідно з умовами якого позивач вже виступив субпідрядником, відповідач -1 замовником.

Нормами ст.838 Цивільного кодексу України чітко встановлено, що генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Тобто, вся відповідальність за несвоєчасну оплату виконаних робіт позивачем (субпідрядником) повністю покладається на відповідача 1 (генпідрядника), а не на відповідача -2 (замовника).

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зі змісту договору про закупівлю послуг за державні кошти №2 146 від 20.07.2012 вбачається, що він підписаний відповідачем 1 та відповідачем 2, які і є сторонами вказаного договору, тобто саме між ними виникли взаємні права та обовязки.

За таких обставин, умови договору про закупівлю послуг за державні кошти №2 146 від 20.07.2012 обовязкові для виконання тільки для відповідача -1 та відповідача 2.

Жодних посилань на позивача, як субпідрядника, в договорі №2 146 не міститься, жодних прав та обовязків вказаний договір для нього не створює, він навіть не є третьою особою на користь якої укладено договір .

За змістом статті 511 Цивільного кодексу України зобовязання не може створювати обовязку для третьої особи.

Враховуючи викладене, договір №2 146 від 20.07.2012 не створює а ні прав а ні зобов»язань для позивача відносно відповідача-2 так і для відповідача-2 відносно позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у позивача відсутнє право вимагати виконання договору №2 146 від 20.07.2012, стороною якого він не є.

Отже з огляду на приписи ст. 1 Господарського процесуального кодексу України позивачем не доведено порушення, оспорення відповідачем-2 його прав та інтересів.

Таким чином, позовні вимоги щодо відповідача-2 задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача 1 основного боргу по договору субпідряду №2 146/1 від 03.01.2013 у розмірі 26691354,26грн.

Відповідачем 1 заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області за наступним графіком: до липня 2017 року 2224279,52грн., до серпня 2017 року 2224279,52грн., до вересня 2017 року 2224279,52грн., до жовтня 2017 року 2224279,52грн., до листопада 2017 року 2224279,52грн., до грудня 2017 року 2224279,52грн., до січня 2018 року 2224279,52грн., до лютого 2018 року 2224279,52грн., до березня 2018 року 2224279,52грн., до квітня 2018 року 2224279,52грн., до травня 2018 року 2224279,52грн., до червня 2018 року 2224279,52грн.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що станом на сьогодні відповідач 1 вже виконує інше рішення господарського суду Донецької області від 24.03.2015 у справі №905/561/16 щодо стягнення 12515189,35грн. на користь позивача з розстрочкою до червня 2017 року. Окрім того, відповідач 1 зазначає, що з квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей організованими озброєними угрупуваннями вчиняються чисельні терористичні акти, повязані із захопленням державних/громадських будівель і споруд. Таким чином підприємство вимушено переміститися на підконтрольну Україні територію. Ці надзвичайні події безумовно вплинули на роботу та господарську діяльність відповідача 1 взагалі. Фінансовий стан підприємства значно погіршився, та, за цих обставин виникає загроза банкрутства. Підприємство відповідача -1 засновано з метою забезпечення економічних інтересів держави, задоволення потреб держави, населення та оборони країни в удосконаленні і розвитку автодоріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку автодоріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку підприємств дорожнього господарства. Негативним фактором, що безумовно впливає на своєчасне проведення розрахунків є заборгованість, що виникла у Служби автомобільних доріг у Донецькій області перед відповідачем 1.

Позивач проти задоволення вказаного клопотання не заперечує.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Згідно приписів ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. (п.7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012)

Норми чинного господарського процесуального законодавства не містять визначення "винятковий випадок", тому це поняття є оціночним.

Згідно з п. 7.2. зазначеної Постанови Пленуму ВГСУ № 9 від 17.10.2012, підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

При цьому, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен встановити матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси стягувача, а також може призвести до негативних наслідків для нього.

Суд дослідивши мотиви заяви та додані докази, врахувавши письмові пояснення з цього приводу позивача, дійшов висновку про її задоволення.

Судом враховано, що Дочірнє підприємство «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є важливим та значимим підприємством не лише Донецької області, а і всієї держави в цілому оскільки підприємство відповідача 1 здійснює ремонт та утримання автодоріг загального користування, мостів, інших споруд та елементів обстановки доріг, на забезпечення сталої роботи на автодорогах в умовах стихійного лиха, аварій, катастроф і подолання їх наслідків, на виконання відповідних державних програм, забезпечення функціонування автомобільних доріг загального користування як у зимовий, так і в літній період, виконання вимог по забезпеченню безпеки дорожнього руху. Примусове стягнення боргу, може призвести до припинення діяльності підприємства і як наслідок несвоєчасне проведення зазначених робіт може призвести до дорожнього транспортних пригод.

Знаходження підприємства в зоні проведення АТО спричинило збитки підприємству. Одночасно, під час розгляду цієї заяви судом враховані інтереси не тільки боржника, але й кредитора.

Враховуючи диспозитивність норм Господарського процесуального кодексу України щодо повноважень суду при розстроченні виконання рішення, та те, що позивач погодився з необхідністю розстрочення рішення суду для відповідача - 1 суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсягу, а саме виконання рішення господарського суду Донецької області у справі №905/3156/16 підлягає розстроченню за наступним графіком: до липня 2017 року 2224279,52грн., до серпня 2017 року 2224279,52грн., до вересня 2017 року 2224279,52грн., до жовтня 2017 року 2224279,52грн., до листопада 2017 року 2224279,52грн., до грудня 2017 року 2224279,52грн., до січня 2018 року 2224279,52грн., до лютого 2018 року 2224279,52грн., до березня 2018 року 2224279,52грн., до квітня 2018 року 2224279,52грн., до травня 2018 року 2224279,52грн., до червня 2018 року 2224279,52грн.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У звязку з частковим задоволенням позову, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (85307, Донецька область, м.Покровськ, вул.Захисників України, буд.2, з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» (02152, м.Київ, пр.Тичини, буд.20, ) основний борг у розмірі 26691354(двадцять шість мільйонів шістсот девяносто одна тисяча триста пятдесят чотири)грн. 26коп. та судовий збір у 206700(двісті шість тисяч сімсот)грн. 00коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Розстрочити Дочірньому підприємству «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (85307, Донецька область, м.Покровськ, вул.Захисників України, буд.2, ) виконання рішення господарського суду Донецької області від 24.01.2017 у справі 3905/3156/16 за наступним графіком: до липня 2017 року 2224279,52грн., до серпня 2017 року 2224279,52грн., до вересня 2017 року 2224279,52грн., до жовтня 2017 року 2224279,52грн., до листопада 2017 року 2224279,52грн., до грудня 2017 року 2224279,52грн., до січня 2018 року 2224279,52грн., до лютого 2018 року 2224279,52грн., до березня 2018 року 2224279,52грн., до квітня 2018 року 2224279,52грн., до травня 2018 року 2224279,52грн., до червня 2018 року 2224279,52грн.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складання повного тексту рішення 30.01.2017.

Суддя Д.М. Огороднік