ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. Справа №922/3645/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Сємєрової М.С.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №42 від 05.01.2017 року; ОСОБА_2, за довіреністю №8 від 26.01.2017 року;

відповідачів не зявилися;

апелянта (Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області) не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, м.Київ, (вх.№281Х/1-40) на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року винесено за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця по справі №922/3645/15,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазресурс», с.Наталине,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», м.Миронівка,

2. Приватного підприємства фірма «Юкон Агро», м.Наталине,

про стягнення коштів у розмірі 5681424,48 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року по справі №922/3645/15 (суддя Калініченко Н.В.) скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазресурс» на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та дії Відділу примусового виконання рішень, щодо виконання судового рішення у справі (вх.№310 від 21.10.2016 року) - задоволено частково.

Визнано незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київської області щодо винесення постанови від 20.09.2016 року про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року №922/3645/15.

Визнано недійсною постанову про скасування процесуального документу від 20.09.2016 року у виконавчому провадженні №49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року №922/3645/15.

Визнано незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київської області щодо винесення постанови від 20.09.2016 року про зупинення виконавчого провадження №49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року №922/3645/15.

Визнати недійною постанову про зупинення виконавчого провадження №49886005 від 20.09.2016 року з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року №922/3645/15.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року скасувати, у задоволенні скарги відмовити. Крім того, скаржник просить розглядати справу без участі його уповноваженого представника.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області здійснено всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень з метою належного виконання дії по примусовому виконанню рішення суду. При цьому скаржник звертає увагу суду на те, що позивач звернувся зі скаргою на дії ВДВС з пропуском відповідного строку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.01.2017 року апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області прийнято до провадження та призначено до розгляду.

01.02.2017 року від позивача через канцелярію суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№1124), в яких зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою суду від 02.02.2017 року для забезпечення повного, всебічного та обєктивного розгляду апеляційної скарги, з метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі розгляд справи було відкладено.

Вказана ухвала суду була направлена відповідачам та апелянту рекомендованими листами 03.02.2017 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана відповідачами про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи. Проте, представники відповідачів у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, представник апелянта у судові засідання також не зявився, однак у своїй апеляційний скарзі просив суд розглядати справу за його відсутності.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що явка представників відповідачів та апелянта у судове засідання не була визнана обовязковою та зважаючи на стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників відповідача та апелянта.

У судовому засіданні 13.02.2017 року представник позивача зазначив, що проти позиції апелянта заперечує з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників позивача, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, 11.08.2015 року рішенням господарського суду Харківської області по справі №922/3645/15 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Надра Геоцентр» на користь ТОВ «Укрнафтогазресурс» 3699614,77 грн. основного боргу, 65285,42 грн. 3% річних, 1366223,43 грн. інфляційних втрат, 546213,84 грн. пені та 73001,73 грн. судового збору. Стягнуто з ПП фірма «Юкон Агро» на користь ТОВ «Укрнафтогазресурс» 2000,00 грн. основного боргу та 25,72 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 року рішення суду першої інстанції від 11.08.2015 року залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 року постанову суду апеляційної інстанції від 19.10.2015 року по справі №922/3645/15 залишено без змін.

29.10.2015 року на виконання рішення господарського суду Харківської області від 11.08.2015 року видано відповідні накази, які разом із супровідним листом (вих.№038846) були направлені на адресу стягувача.

20.01.2016 року до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафтогазресурс» надійшла заява про примусове виконання рішень (за вих. №12 від 15.01.2016 року).

21.01.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Київській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№49886005 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року по справі №922/3645/15.

08.06.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Київській області ОСОБА_4, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року у справі №761/20233/16-к, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» зупинено виконавче провадження ВП№49886005.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 06.06.2016 року у справі №761/20233/16-к зобов'язано Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області надати прокурору Київської місцевої прокуратури №10 молодшому раднику юстиції ОСОБА_5 (або за дорученням уповноваженим особам, в порядку ст. 40 Кримінально процесуального кодексу України), тимчасовий доступ до документів з можливістю їх вилучення у Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, за адресою: м.Київ, вул. Ярославська, 5/2 оригіналів документів виконавчого провадження №49886005 від 21.01.2016 року з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року №922/3645/15 одночасно із його зупиненням. Ухвалено, що строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановляння, тобто до 06.07.2016 року.

21.06.2016 року до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від Київської місцевої прокуратури №10 надійшов лист разом з матеріалами виконавчого провадження ВП№49886005. У вказаному листі прокуратура зазначає, що оригінали документів виконавчого провадження №49886005 від 21.01.2016 року повернуто на відповідальне зберігання, та зазначає, що відповідно до постанови від 17.06.2016 року матеріали вказаного виконавчого провадження визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000019 від 24.05.2016 року. Крім того, прокурор зазначає, що провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року №922/3645/15 зупинено відповідно до ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 06.06.2016 року.

13.07.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, на підставі ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП№49886005.

29.07.2016 року до ВДВС від Київської місцевої прокуратури №10 надійшов запит, стосовно надання інформації щодо стану збереження переданого речового доказу - оригіналів виконавчого провадження №49886005 від 21.01.2016 року.

12.08.2016 року начальником Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області (за вих. №5101) було направлено лист до Київської місцевої прокуратури №10 та прокурора м.Києва відповідно до якого начальник відділу ВДВС просив надати правовий статус матеріалам виконавчого провадження, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000019 та враховуючи чинну ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва, якою зупинено провадження виконавчих дій, повідомити, чи існують обставини, що зумовлюють зупинення виконавчого провадження.

15.08.2016 року до відділу Примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від Київської місцевої прокуратури №10 надійшов лист (вих. №43-6884вих16 від 12.08.2016 року) в якому повідомлено, що кримінальне провадження №0000019, в рамках якого проводився тимчасовий доступ до оригіналів виконавчого провадження №49886005 від 21.01.2016 року одночасно із його зупиненням, на сьогоднішній день (12.08.2016 року) знаходяться у провадженні СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві. Постанова про тимчасовий доступ до оригіналів виконавчого провадження є чинною. Ухвала Шевченківського районного суду м.Києва в частині зупинення виконавчих дій у провадженні не скасована та підлягає виконанню.

Виконуючий обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень подав виконуючому обов'язки начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області доповідну записку, відповідно до якої, зважаючи на численні скарги стягувача щодо подальшого проведення виконавчих дій по виконанню виконавчого провадження ВП№49886005 просив в межах компетенції вжити заходи реагування та надати правову оцінку проведеним діям державного виконавця.

Заступником начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 постановою №51 від 02.09.2016 року витребувано з Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області матеріали виконавчого провадження ВП№49886005.

15.09.2016 року заступником начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 винесено постанову №51 про результати перевірки виконавчого провадження, якою: визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 в ході здійснення виконавчого провадження №49886005 як такі, що вчинені з порушенням вимог статей 11, 39, 41 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 12.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція); зобов'язано начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ОСОБА_7 привести виконавче провадження ВП№49886005 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

20.09.2016 року державним виконавцем Резніковим О.Г. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про поновлення виконавчого провадження ВП№49886005 від 13.07.2016 року та винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП№49886005 (на підставі п. 6. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

У жовтні 2016 року стягувач ТОВ «Укрнафтогазресурс», звернувся до місцевого господарського суду із заявою в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, в якій просив суд:

- відновити пропущений строк для подання скарги на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та дії Відділу примусового виконання рішень, щодо виконання судового рішення у справі по виконавчому провадженню №49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі №922/3645/15;

- визнати незаконними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо винесення постанови від 15.09.2016 року №51 Про результати перевірки виконавчого провадження №49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі №922/3645/15;

- визнати незаконною постанову №51 від 15.09.2016 року про результати перевірки виконавчого провадження №49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі №922/3645/15;

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2016 року про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі №922/3645/15;

- визнати недійсною постанову про скасування процесуального документу від 20.09.2016 року у виконавчому провадженні №49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі №922/3645/15;

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2016 року про зупинення виконавчого провадження №49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі №922/3645/15;

- визнати недійсною постанову про зупинення виконавчого провадження №49886005 від 20.09.2016 року з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі № 922/3645/15;

- зобовязати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області поновити виконавче провадження №79886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі № 922/3645/15.

За результатом розгляду вищевказаної скарги господарським судом Харківської області винесено оскаржувану ухвалу про часткове задоволення скарги з посиланням на те, що мало місце неналежне вчинення начальником Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області та державним виконавцем Відділу ПВР УДВС ГУЮ в Київській області дій по приведенню до відповідності Закону матеріалів виконавчого провадження, що також зумовило безпідставне винесення постанов як про скасування процесуального документа так і про зупинення виконавчого провадження.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України (норма статті, яка була діючою на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція закону чинного на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження і яка підлягає до застосування у спірних правовідносинах по даній справі) визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець, як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець (ч. 2 ст. 11 Закону) здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 83 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Частиною 4 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження», унормовано, що контроль за законністю виконавчого провадження здійснює керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби та у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

З огляду на ч. 2 ст. 84 вказаного закону, здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право, зокрема, заступники начальника головного управління юстиції в області, містах Києві; начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступники - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження», посадові особи, зазначені у статті 84 цього Закону, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням вищої посадової особи, з власної ініціативи або під час розгляду поданої відповідно до частини сьомої статті 82 цього Закону скарги на постанову начальника підпорядкованого органу державної виконавчої служби, винесену за результатами розгляду скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб державної виконавчої служби. Про результати перевірки законності виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребувала, виноситься постанова, яка є обов'язковою для виконання державними виконавцями та підлеглими посадовими особами державної виконавчої служби (ч. 5 ст. 86 вказаного Закону).

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 83-86 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів вважає, що заступник начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ОСОБА_6 мав право проводити перевірку та під час її здійснення і винесення постанови №51 від 15.09.2016 року про результати перевірки виконавчого провадження №49886005 діяв в межах наданих законом повноважень.

Отже, висновки місцевого господарського суду щодо необґрунтованості скарги стягувача у зазначеній частині є вірними, а суд правомірно відмовив у задоволенні скарги в цій частині.

Як вже зазначалося, постановою №51 про результати перевірки виконавчого провадження від 15.09.2016 року заступником начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області зобов'язано саме начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ОСОБА_7 привести виконавче провадження ВП№49886005 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Проте, дії по приведенню виконавчого провадження у відповідність до вимог Закону вчинялися саме державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_4

Державним виконавцем в порушення вимог ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» та самої постанови №51 Про результати перевірки виконавчого провадження від 15.09.2016 року, винесено постанову від 20.09.2016 року про скасування процесуального документу. Суд першої інстанції дійшов висновку з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, що державний виконавець Резніков О.Г. діяв наразі з перевищенням повноважень, наданих відповідно до норм чинного законодавства України, оскільки постановою №51 від 15.09.2016 року відповідні дії повинен був вчиняти саме начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ОСОБА_7, якому було надано таке доручення, а також слід врахувати, що нормами Закону державним виконавцям не надано повноважень самостійно скасовувати прийняті ними постанови це належить до повноважень їх керівників. Таким чином, дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 є неправомірними (вчиненими з перевищенням повноважень), винесена 20.09.2016 року постанова про скасування процесуального документу підлягає визнанню недійсною.

Крім того, як було встановлено заступником начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області у постанові №51 Про результати перевірки виконавчого провадження від 15.09.2016 року, постанова про поновлення виконавчого провадження ВП№49886005 винесена в порушення вимог ст.ст. 11, 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до приписів ст. 98 та ч. 1 ст. 99 Кримінально процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті. Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний обєкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З огляду на вимоги ч. 3 ст. 100 Кримінально-процесуального кодексу України, документ який визнаний речовим доказом повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження.

З ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 06.06.2016 року у справі №761/20233/16-к вбачається, що матеріали виконавчого провадження ВП№49886005 було вилучено в межах кримінального провадження №0000019. Матеріали виконавчого провадження необхідні були для встановлення обставин, що були предметом розгляду виділеного кримінального провадження №0000074, яке на даний час як стверджують сторони є закритим. Однак, слід зазначити, що в ухвалі суду чітко зазначено номер кримінального провадження, в якому матеріали виконавчого провадження ВП№49886005 було визнано речовими доказами.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, а саме ч. 3 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, та враховуючи той факт, що кримінальне провадження, в межах якого було визнано речовими доказами матеріали виконавчого провадження ВП№49886005, знаходиться на розгляді (докази його закриття відсутні), то й підстави для поновлення виконавчого провадження є відсутніми. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що вимоги стягувача щодо зобов'язання Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області поновити виконавче провадження №49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі №922/3645/15 не підлягають задоволенню.

Також суд першої інстанції правомірно вказав про довільне тлумачення стягувачем норм права щодо закінчення дії ухвали Шевченківського районного суду м.Києва, оскільки строк визначений в ухвалі Шевченківського районного суду м.Києва не є за своїм правовим розумінням строком її дії, а є строком на протязі якого відповідна особа - молодший радник юстиції ОСОБА_5 (або за дорученням уповноваженим особам, в порядку ст. 40 Кримінально процесуального кодексу України) можуть вчинити дії які за вказаною ухвалою визначено до вчинення, тобто строк предявлення ухвали до виконання. Крім того, твердження стягувача спростовуються приписами ч. 3 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України, яка встановлює, що документ який визнаний речовим доказом повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. Докази щодо закінчення кримінального провадження в матеріалах справи відсутні, як відсутні відомості щодо того, що виконавче провадження ВП№49886005 вже не є речовим доказом і не знаходиться на відповідальному зберіганні.

Колегія суддів також зазначає, що постановою №51 Про результати перевірки виконавчого провадження від 15.09.2016 року визнано неправомірність постанови про поновлення виконавчого провадження ВП№49886005 через невідповідність вимогам ст.ст. 11, 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов'язано начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ОСОБА_7 привести виконавче провадження ВП№49886005 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тобто скасувати вказану постанову. Отже, при належному вчиненні дій зазначених у постанові №51 має діяти постанова про зупинення виконавчого провадження ВП№49886005 від 08.06.2016 року, у звязку з чим обставини для прийняття постанови про зупинення виконавчого провадження від 20.09.2016 року відсутні, адже фактично виконавче провадження вже є зупиненим.

Враховуючи неналежне вчинення начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_7 та державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГУЮ в Київській області дій по приведенню до відповідності Закону матеріалів виконавчого провадження, а отже відповідно безпідставне винесення державним виконавцем постанови про зупинення виконавчого провадження ВП№49886005 від 20.09.2016 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно визнав незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області щодо винесення постанови від 20.09.2016 року про зупинення виконавчого провадження ВП№49886005 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі №922/3645/15 та визнати недійсною постанову про зупинення виконавчого провадження №49886005 від 20.09.2016 року з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року у справі №922/3645/15.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року по справі №922/3645/15 має бути залишена без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року по справі №922/3645/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2017 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.