УХВАЛА

08.02.2017Справа № 910/20870/16
За позовом Ремонтно-будівельної асоціації "Київрембуд"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Буд-С"

Про стягнення 329 350,04 грн.,

Суддя Лиськов М.О.

Представники:

Позивач: Орлов П.Д.

Відповідач Бородкін Д.І.

ВСТАНОВИВ:

Ремонтно-будівельна асоціація "Київрембуд" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Буд-С" заборгованості за договором підряду від 19 вересня 2014 року № 19-09-14 у розмірі 329 350,04 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16 листопада 2016 року порушено провадження у справі № 910/20870/16. Розгляд даної справи призначено судом на 8 грудня 2016 року.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 8 грудня 2016 року відклав розгляд справи на 22 грудня 2016 року.

В судовому засіданні 22 грудня 2016 року було оголошено перерву до 12 січня 2017 року.

22.12.2016 ухвалою суду продовжено строк розгляду справи та відкладено на 26.01.2017.

У зв'язку із припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Павленко Є.В.Відповідно до пункту 4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 №17, призначити повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи № 910/20870/16.

За результатом повторного автоматичного розподілу матеріалів судової справи № 910/20870/16, передано судді Лиськову М.О.

25.01.2017 суддя Лиськов М.О. прийняв справу до свого провадження та призначив до розгляду на 08.02.2017.

26.01.2017 через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення колегіального розгляду та залучення третьої особи.

07.02.2017 через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових документів та призначення експертизи.

В судове засідання, призначене на 08.02.2017, з'явились представники сторін.

Судом 08.02.2017 розглянуто клопотання відповідача, про залучення Ладижинської міської ради до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та відмовлено в його задоволенні з огляду на наступне.

Враховуючи норму ст.27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (п. 1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011.).

З урахуванням наведеного, клопотання від 26.01.2017 судом визнано необґрунтованим, враховуючи, що у зв'язку з прийняттям рішення у даній справі Ладижинську міську раду не буде наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Щодо клопотання відповідача про колегіальний розгляд, суд заслухавши думку представників сторін, дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.

Питання щодо колегіального розгляду справ у судах першої інстанції врегульовано статтею 15 Закону України № 2453-VІ "Про судоустрій України і статус суддів" від 07.07.2010 року. Даною нормою, зокрема, встановлено, що справи у судах першої інстанції розглядаються суддею одноособово або колегією суддів.

Законодавчий припис щодо колегіального розгляду справ у судах першої інстанції кореспондується із частиною 1 статті 4-6 Господарського процесуального кодексу України, згідно вимог якої справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Таким чином питання про необхідність та доцільність призначення колегіального розгляду конкретної справи вирішується судом з урахуванням категорії спору та обґрунтованості клопотання про призначення колегіального розгляду справи, а також з огляду на конкретні обставини, що свідчать про складність кожної конкретної справи.

Розглянувши доводи відповідача про призначення колегіального розгляду справи № 910/20870/16 та матеріали вказаної справи не вбачається підстав для задоволення вказаної заяви, виходячи з такого.

Заява про призначення колегіального розгляду справи повинна бути обґрунтованою та мотивованою, повинні бути вказані конкретні обставини, що свідчать про складність конкретної справи або про складність певної категорії спору. Заява також повинна бути підтверджена фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах.

Із поданого клопотання про призначення колегіального розгляду справи вбачається, що заявник не навів жодної конкретної обставини на підтвердження складності справи або складності спору, не надав жодного доказу на підтвердження заяви, не зазначив жодного нормативного обґрунтування, обмежившись при цьому лише безпідставним проханням розглядати справу колегіально.

За наведених обставин справи не вбачається наявність підстав для задоволення заяви про колегіальний розгляд справи, оскільки заява позбавлена фактичного та правового обґрунтування.

В судовому засіданні розглянуто клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Відповідачем як на підставу заявлених позовних вимог зазначено ту обставину, що реальне виконання Відповідачем робіт за неоплаченими Позивачем Актами підтверджується первинною документацію, що підтверджує понесені Відповідачем витрати на виконання цих робіт. Відповідні документи були надані Суду разом з Поясненнями від 25.01.2017 та Заявою про надання доказів від 07.02.2017.

В той же час аналіз наданої первинної документації, а також перевірка реальності виконання будівельних робіт за Актами потребує спеціальних знань.

Розглянувши клопотання відповідача, суд дійшов висновку про його задоволення з огляду на наступне.

За змістом системного аналізу приписів ст.ст. 43, 104 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи в їх сукупності, що мають значення для її вирішення по суті.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності.

Так, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу".

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Згідно п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012 р. судову експертизу може бути призначено судом як у порядку підготовки справи до розгляду, так і в процесі розгляду на підставі пункту 5 статті 65 та пункту 1 частини другої статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пунктів 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої в судовому засіданні вирішено доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

За змістом п. 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012 р. витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.

Відтак, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-Буд-С" є заінтересованою особою, яка має нести витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИЛА:

1. Призначити у справі №910/20870/16 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03068, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення експертів поставити наступні питання:

2.1. Чи відповідають обсяги фактично виконаних робіт з будівництва об'єкту природно-заповідного фонду - дендрологічного парку місцевого значення в м. Ладижин Вінницької області «Ладижинський гай» обсягам, визначеним Актом б/н приймання виконаних робіт за грудень 2014 року. Актом №2-А приймання виконаних робіт за грудень 2014 року та Актом б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, підписаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс-Буд-С» в односторонньому порядку?

3. Відповідно до статті 4 Закону України "Про судову експертизу" попередити експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

4. Ухвалу та матеріали справи №910/20870/16 надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

5. Зобов'язати сторони на вимогу експертів надати всі документи необхідні для проведення експертиз, первинну документацію, внутрішні розпорядчі акти, які стосуються предмету дослідження та забезпечити доступ до об'єкту.

6. Огляд об'єкту проводити за участю представників сторін, виклик яких здійснити шляхом письмового повідомлення надісланого за адресами сторін, вказаними в позовній заяві.

7. Зобов'язати позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-Буд-С" попередньо оплатити вартість судової економічної експертизи, докази чого надати до матеріалів справи.

8. Зобов'язати учасників судового процесу повідомити Господарський суд міста Києва про закінчення експертизи.

Суддя М.О. Лиськов