ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" лютого 2017 р.Справа № 916/3365/16

за позовом Болградської міської ради Одеської області;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2;

про розірвання договору оренди землі

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: Арнаутов М.І. за довіреністю;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: про розірвання договору оренди землі.

Болградська міська рада Одеської області звернулася до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.12.2016р. порушено провадження у справі №916/3365/16.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.12.2016р. розгляд справи було відкладено на 12.01.2017р. о 12:00, однак у зв'язку із повідомленням про замінування будівлі суду та евакуацію відвідувачів та працівників суду засідання не відбулося.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.01.2017р. справу №916/3365/16 було призначено до розгляду на 03.02.2017р. о 12:30.

Позивач позовні вимоги підтримує.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області від 07.12.2016р., 20.12.2016р., 12.01.2017р. направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та у наявному в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 10.01.2017р.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд встановив:

15.08.2013р. між Болградською міською радою Одеської області (позивач, Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач, Орендар) було укладено договір оренди землі №398 (далі договір) відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (п.1. договору).

Відповідно до п.п.2. - 5. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2299га, у тому числі з земельними угіддями: під капітальною одноповерховою будівлею - 0,0080га, під проїздами, проходами та площадками - 0,2219га. На земельній ділянці розміщені об'єкти нерухомого майна: будівлі та споруди. Земельна ділянка передається в оренду без будівель та споруд. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 816696,76грн.

Згідно п. 15. договору земельна ділянка передається в оренду для розміщення та обслуговування торгового центру.

Пунктами 9., 10. договору сторони встановили, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 40834,84грн. на рік. Орендна плата вносить щомісячно.

Орендодавець має право вимагати від Орендаря зокрема своєчасного внесення орендної плати (п.28. договору).

Пунктом 38. договору сторони передбачили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок зокрема невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Відповідно до п.43. договору договір набирає чинності з дня підписання сторонами та передачі земельної ділянки за актом приймання-передачі.

22.04.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду за якою, на підставі рішення Болградської міської ради №1395-VI від 13.12.2013р. "Про затвердження ставок орендної плати за оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення в місті Болград", сторони внесли зміни в п.7. договору та виклали його у наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: в грошовій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 24500,90грн. на рік.".

Як зазначає позивач, на виконання умов договору, 15.08.2013р. між сторонами був підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки, тобто з 15.08.2013р. відповідач отримав земельну ділянку в оренду.

Позивач вказує на те, що відповідачем з квітня 2014р. в порушення вимог п.11. договору, не сплачується орендна плата у зв'язку з чим 28.09.2016р. за №1364/02-12 позивач звернувся до відповідача з листом про розірвання договору оренди в якому зазначив, що станом на 26.09.2016р. за відповідачем рахується заборгованість по сплаті орендної плати у сумі 86828,98грн. та запропонував відповідачу у строк до 10.10.2016р. погасити заборгованість, а у випадку непогашення заборгованості, позивач буде вимушений звернутися до суду з позовом про розірвання договору оренди у зв'язку із невиконання його умов.

В підтвердження несплати відповідачем орендної плати позивачем наданий лист №2630/1300 від 05.10.2016р. Болградського відділення Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області, в якому підтверджується, що відповідач не сплачує орендну плату з квітня 2014р. по теперішній час.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору щодо своєчасної сплати орендної плати, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розірвати договір оренди, укладений 15.08.2013р. між Болградською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Отже, уклавши договір сторони за цим договором домовилися щодо його умов.

За таких обставин, між сторонами за договором виникли правовідносини щодо користування зазначеною у договорі земельною ділянкою, які, у першу чергу, регулюються умовами договору, нормами земельного законодавства, а також загальними нормами матеріального права.

Судом встановлено, що 15.08.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі №398 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, строком на 49 років.

Згідно з вимогами ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" також встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 287.1 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права

Згідно ст. 288.2. Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Статтею 288.4. Податкового кодексу України передбачено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до пп 288.5.1., 288.5.2. ст. 288.5. Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки;

Відповідно до вимог ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендареві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно умов п. 7 договору в редакції додаткової угоди від 22.04.2014р. орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 24500,90грн. на рік.

Проте, відповідач в порушення умов договору та вимог чинного законодавства орендну плату з квітня 2014р. не сплачує, що підтверджується листом №2630/1300 від 05.10.2016р. Болградського відділення Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області, в якому зазначається, що відповідач не сплачує орендну плату з квітня 2014р. по теперішній час.

Пунктом 28 договору сторони встановили, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" Орендодавець має право вимагати від орендаря зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Умовами ст.651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 38. договору сторони встановили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок зокрема невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Станом на день розгляду справи відповідач не надав суду доказів належного виконання умов договору.

Крім того слід зазначити, що власником нерухомого майна, що знаходиться на орендованій земельній ділянці є інша особа, а саме ОСОБА_4

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Болградської міської ради Одеської області про розірвання договору оренди землі №398 від 15.08.2013р., укладеного між Болградською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Болградської міської ради Одеської області до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі №398 від 15.08.2013р. - задовольнити у повному обсязі.

2. Розірвати договір оренди землі №398 від 15.08.2013р. укладений між Болградською міською радою Одеської області (68702, Одеська область, Болградський район, м. Болград, вул. Шпитальна, 45, ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1).

3. Стягнути Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Болградської міської ради Одеської області (68702, Одеська область, Болградський район, м. Болград, вул. Шпитальна, 45, ) 1378/одна тисяча триста сімдесят вісім/грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 06 лютого 2017р.

Суддя Л.В. Степанова