ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 р. Справа № 909/1107/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гриняк Б. П. , секретар судового засідання Михайлюк А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю " Івано-Франківськбудтранс", вул. Євгена Коновальця , будинок 227-А , м. Івано-Франківськ , 76011

до відповідача: приватного підприємства " Техкомплект", вул. Євгена Коновальця , будинок 227-А , м. Івано-Франківськ , 76011

про : стягнення заборгованості в сумі 1 682 622,25 грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 1/17 від 06.02.2017р.) - представник ;

Від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 17.01.2017р. ) - представник НОМЕР_1 від 28.01.1997 р.

ВСТАНОВИВ: до господарського суду Івано-Франківської області подано позов товариством з обмеженою відповідальністю " Івано-Франківськбудтранс" до приватного підприємства " Техкомплект" про стягнення заборгованості в сумі 1 682 622,25 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.16 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 17.01.2017р.

Ухвалою суду від 17.01.2017 р. розгляд справи відкладався на 07.02.2017 р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем вимог діючого законодавства та умов Договору поруки з можливістю прощення частини боргу №1603/16 від 16.03.2016 р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній , просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

16 березня 2016 р. між ТзОВ " Фінансова компанія " Ідея Капітал" (кредитор) та ТзОВ "Івано-Франківсьбудтанс" ( поручитель) та ПП " Техкомплект" (боржник) укладено Договір поруки з можливістю прощення частини боргу №1603/16 (надалі - Договір поруки).

Згідно п.1.1. Договору поручитель поручається ( зобов'язується солідарно відповідати) перед кредитором за виконання боржником частини грошових зобов'язань боржника перед кредитором у сумі 4 5600000,00 грн.

Згідно п. 2.1 Договору поруки у випадку невиконання боржником до 21 березня 2016 р. ( включно) своїх зобов'язань за Кредитним договором з погашенням заборгованості, виконання яких забезпечено порукою, згідно з умовами цього Договору, кредитор письмово повідомляє поручителя про це з наведенням у повідомленні вимоги про виконання зобов'язань за цим Договором.

Згідно п. 2.2 Договору поруки поручитель зобов'язаний здійснити погашення на користь кредитора частини заборгованості за Кредитним договором ( в безготівковій формі шляхом переказу коштів на поточний рахунок кредитора) у сумі 4 560 000,00 грн. за наступним графіком або з його випередженням:

- 1800000,00 грн. - до 31.03.2016 р. ( включно);

- 1 100 000,00 грн. - до 30.04.2016 о. ( включно);

- 1 100 000,00 грн. - до 31.05.2016 р. ( включно);

- 560000,00 грн. - до 30.06.2016 р. ( включно) ,

якщо до вказаних дат ( включно) зобов'язання з погашення заборгованості не будуть виконані самим боржником.

Згідно п. 2.3 Договору поруки у разі одержання повідомлення-вимоги кредитора (передбаченого п. 2.1 цього Договору) поручитель зобов'язаний письмово повідомити про це боржника.

Згідно п.2.5 Договору поруки у випадку, коли поручителем виконано перед кредитором зобов'язання за цим Договором щодо погашення частини заборгованості боржника за Кредитним договором , до поручителя від кредитора переходить право вимоги погашення такої ( лише такої) частини заборгованості до боржника за Кредитним договором, але не переходять жодні ( будь-які) права кредитора за відносинами (договорами) щодо забезпечення виконання зобов'язань боржника за Кредитним договором.

Згідно п. 2.6 Договору поруки поручитель на умовах цього Договору зобов'язується нести солідарну відповідальність перед кредитором за Кредитним договором у сумі ( в межах суми) 4 560 000,00 грн.

Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом ст. 554 Цивільного кодексу України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, що спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно ст.556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні , в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Поручитель виконав всі зобов'язання перед кредитором взяті на себе згідно Договору поруки, сплативши 4 560 000,00 грн. зобов'язання боржника перед кредитором, в тому числі згідно: платіжного доручення №74 від 24.03.2016 р. в сумі 596 000,00 грн.;

платіжного доручення №1 від 30.03.2016 р. в сумі 1 204 000,00 грн.;

платіжного доручення №2 від 08.04.2016 р. в сумі 1 447 000,00 грн.;

платіжного доручення №3 від 12.04.2016 р. в сумі 1 313 000,00 грн. ;

Листом від 18.04.2016 р. №18.04.2016 р. кредитор підтвердив про повне виконання поручителем своїх зобов'язань щодо сплати 4 560 000,00 грн. на погашення заборгованості боржника перед кредитором.

Згідно п. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем ).

Таким чином, юридичний факт виконання обов'язку поручителем породжує автоматичний перехід до нього прав кредитора в сулу прямої вказівки закону ( ч. 2 ст. 556 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства,

ПП " Техкомплект" частково виконав своїх зобов'язання, сплативши борг на загальну суму 2877377,75 грн. Залишок невиконаного зобов'язання становить 1 682622,25 грн.

На момент прийняття рішення доказів сплати заборгованості в сумі 1 682622,25 грн. суду не надано

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За наведених обставин із врахуванням норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 , 554, 556 Цивільного кодексу України, ст.32, 33, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю " Івано-Франківськбудтранс" до відповідача приватного підприємства " Техкомплект" стягнення заборгованості в сумі 1 682 622,25 грн.

Стягнути з приватного підприємства " Техкомплект", вул. Євгена Коновальця , будинок 227-А , м. Івано-Франківськ , 76011, ( ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськбудтранс", вул. Євгена Коновальця, будинок 227-А, м. Івано-Франківськ, 76011, ( ) заборгованість в сумі 1 682 622,25 грн. ( один мільйон шістсот вісімдесят дві тисячі шістсот двадцять дві гривні) та 25 239,35 грн. ( двадцять п'ять тисяч двісті тридцять дев'ять гривень 35 коп.) - судового збору .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.02.17

Суддя Гриняк Б. П.