ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" лютого 2017 р.Справа № Б-39/189-08 вх. № 9220/2-39

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

за участю :

ліквідатора - Онищенко К.С.

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1

розглянувши заяву ліквідатора про визнання недійсним договору

По справі за заявою ФОП ОСОБА_4, м. Харків

до ФОП ОСОБА_4, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2008 порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.) за процедурою, передбаченою ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом " (далі - Закон).

Постановою господарського суду Харківської області від 23.12.2008 р. ФОП ОСОБА_4 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Родзинського А.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.05.2011 ліквідатора Родзинського А.А. за його заявою звільнено від виконання обов'язків ліквідатора та призначено арбітражного керуючого Телитченка А.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.04.2012 за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого від 11.04.2012 Телитченка А.О. звільнено від виконання обов'язків ліквідатора та призначено арбітражного керуючого Ямпольського Ю.О., постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2012 в результаті апеляційного перегляду скасовано ухвалу господарського суду від 12.04.2012, призначено арбітражного керуючого Карелкіна І.О.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2012 скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2012, залишено без змін ухвалу господарського суду від 12.04.2012 про призначення ліквідатором арбітражного керуючого Ямпольського Ю.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2012 ліквідатора Ямпольського Ю.О. за його заявою звільнено від виконання обов'язків ліквідатора та призначено арбітражного керуючого Івлєву Н.А.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Івлєва Н.А. звернулася до місцевого господарського суду з заявою, в якій просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири №24, загальною площею 72,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - спірне майно), укладений між колишнім ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мусієнко О.І 25.06.2010 (далі - спірний договір); накласти арешт на спірне майно та заборонити будь-яким особам здійснювати будь-які дії щодо відчуження (продажу, дарування, обміну тощо) зазначеного нерухомого майна з метою забезпечення інтересів заставного кредитора. (а.с.37-42 том 11).

Заява ліквідатора обґрунтована порушенням прав та охоронюваних інтересів боржника, а також кредитора ПАТ "ОТП Банк". Арбітражним керуючим Івлєвою Н.А. зазначено, що внаслідок відчуження майна боржника з порушенням порядку реалізації ліквідаційної маси, передбаченого ст.30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", боржнику завдано значних збитків та порушено права кредитора на одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Ліквідатор посилається на те, що вартість спірного майна ліквідатором Родзинським А.А. була значно занижена, крім того відсутня будь-яка інформація щодо наявності отриманих від продажу спірного майна грошових коштів, що без заперечно, на думку заявника, є перешкодою для відновлення платоспроможності боржника.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.09.2013 (суддя Міньковський С.В.) визнано недійсним договір купівлі-продажу від 25.06.2010 двокімнатної квартири №24, загальною площею 72,6 кв.м, житловою площею 36,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А., ідент.код НОМЕР_1, та гр. ОСОБА_10, ідент. код НОМЕР_2; зобов'язано гр. ОСОБА_10 повернути квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 72,6 кв.м, житловою площею 36,7 кв.м, до конкурсної маси банкрута, а ліквідатору ФОП ОСОБА_4 Івлєвій Н.А. повернути грошові кошти гр. ОСОБА_10, що були сплачені за придбання цього майна у розмірі 243100 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 (колегія суддів: Пуль О.А., Фоміна В.О., Шевель О.В.) скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 26.09.2013 та прийнято нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Івлєвої Н.А. про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.06.2010 двокімнатної квартири №24, загальною площею 72,6 м кв., житловою площею 36,7 м кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відмовлено в повному обсязі.

Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2015, ухвалу господарського суду Харківської області від 26.09.2013 залишити в силі.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.08.2015 р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 та ухвалу господарського суду Харківської області від 26.09.2013 у справі №Б-39/189-08 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області в частині розгляду заяви ліквідатора фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 Івлєвої Н.А. про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.06.2010 двокімнатної квартири №24, загальною площею 72,6 м.кв., житловою площею 36,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр.ОСОБА_10

Ухвалою суду від 22.07.2014 р. задоволено заяву ліквідатора Івлєвої Н.А. про дострокове припинення її обов"язків, припинено обов"язки ліквідатора арбітражним керуючим Івлєвою Н.А., призначено арбітражного керуючого Онищенко К.С. ліквідатором ФОП ОСОБА_4, про що винесено мотивовану ухвалу.

Враховуючи повернення справи з касаційної інстанції, суд призначив заяву ліквідатора фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 Івлєвої Н.А. про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.06.2010 двокімнатної квартири №24, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до розгляду в судовому засіданні 10.11.2015 р.

В судовому засіданні 10.11.2015 р. представник Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" підтримував заяву ліквідатора.

Ліквідатор просив задовольнити заяву, проте витребуваних документів не надав.

Враховуючи нез"явлення учасників процесу, приймаючи до уваги необхідність отримання додаткових документів, суд відклав розгляд заяви на 08.12.2015 р.

Дослідивши надані документи, судом встановлено, що власником спірного майна на цей час є ОСОБА_13, у зв"язку з чим вважає за необхідне залучити її до розгляду заяви, оскільки судове рішення за результатами розгляду заяви може вплинути на права та обов`язки зазначених осіб.

В судове засідання 08.12.2015 р. попередній ліквідатор Родзинський А.А. знов не надав суду доказів здійсненої оцінки спірного майна суб"єктом оціночної діяльності ОСОБА_14 (висновок про вартість спірного майна) та всіх документів стосовно продажу спірного майна, що унеможливлює встановлення фактичних обставин справи в частині реалізації заставного майна банкрута, місцезнаходження грошових коштів, отриманих Родзинським А.А. від реалізації цього майна, що порушує права заставного кредитора щодо погашення його кредиторських вимог, затягує ліквідаційну процедуру.

З метою перевірки діяльності арбітражного керуючого Родзинського А.А. під час виконання ним обов"язків ліквідатора ФОП ОСОБА_4 в частині реалізації майна банкрута та встановлення місцезнаходження коштів, отриманих від реалізації цього майна, а також постійне невиконання вимог суду щодо надання витребуваних документів, суд направив до правоохоронних органів повідомлення для перевірки щодо наявності в діях ОСОБА_15 ознак злочину, передбаченого ст.382 КК України.

Враховуючи необхідність отримання витребуваних та додаткових документів, суд відклав розгляд заяви на 03.03.2016 р.

14.01.2016 р. від прокуратури Харківської області надійшов лист, в якому повідомлено, що прокуратурою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення , передбачегоч.1 ст.282 КК України та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, проведення якого доручено слідчому відділу Дзержинського ВП ГУ НП в Харківській області.

В судове засідання 03.03.2016 р. з"явився представник ОСОБА_13, проте відзиву за заяву не надав.

Від попереднього ліквідатора Родзинського А.А. витребувані документи не надійшли.

Враховуючи необхідність отримання витребуваних документів, суд відклав розгляд заяви попереднього ліквідатора фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 Івлєвої Н.А. про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.06.2010 двокімнатної квартири №24, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на 19.05.2016 р.

09.03.2016 р. від ліквідатора Онищенко К.С. надійшло клопотання (вх. № 7786 від 09.03.2016 р.) , в якій він просить суд призначити судову експертизу об"єкту нерухомого майна - двокімнатної квартири №24, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату аукціону, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідному інституту судових експертизім.Засл. проф.М.С.Бокаріуса Міністерства юстиції України та оплату покласти на заставного кредитора - АТ "ОТП Банк".

15.03.2016 р. від власника спірного майна ОСОБА_3 надійшли пояснення по заяві, в яких вона вважає набуття нею права власності на спірну квартиру законним.

В судовому засіданні 19.05.2016 р. представник ОСОБА_3 заперечував проти заяви.

Враховуючи необхідність вирішення питання щодо вартості спірного майна станом на час його реалізації, суд задовольнив клопотання ліквідатора та призначив судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім.Засл. проф.М.С.Бокаріуса Міністерства юстиції України та на її вирішення поставити питання визначення ринкової та ліквідаційної вартості заставного майна банкрута на момент його продажу.

Враховуючи призначення судової експертизи, суд відклав розгляд заяви попереднього ліквідатора фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 Івлєвої Н.А. про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.06.2010 р. двокімнатної квартири №24, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. на 20.09.2016 р.

В судове засідання 20.09.2016 р. ліквідатор не з"явився, надав клопотання про відкладання розгляду справи з причин відсутності у м. Харкові та неможливості з"явитися в судове засідання.

Від судового експерта надійшло повідомлення про неможливість надання висновку.

Інші учасники процесу також в судове засідання не з"явилися.

Враховуючи нез"явлення учасників процесу та необхідність отримання витребуваних документів, суд відклав розгляд заяви на 29.11.16 р.

В судовому засіданні 29.11.16 р. оголошувалась перерва до 02.12.16 р., з метою надання учасникам процесу часу для представлення витребуваних судом доказів.

В судовому засіданні 02.12.16 р. учасники процесу надали усні пояснення по справі.

Родзинський А.А. та Івлєвої Н.А. у засідання суду не з'явились, про причини неявки не повідомили, витребуваних документів не надали.

В судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, з метою встановлення всіх обставин вибуття спірного майна боржника з його права власності, враховуючи ненадання їх учасниками процесу суд витребував у Дзержинського районного суду м.Харкова матеріали справи № 2011/6165/2012.

Крім того, з метою повного та об'єктивного з'ясування усіх обставин даної справи, суд дійшов висновку витребувати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. інформацію, а саме: на підставі яких документів було проведено 22.07.2010 р. реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 72,6 кв.м. за ОСОБА_18та належним чином завірені копії цих документів надати суду.

Враховуючи необхідність отримання витребуваних документів, суд відклав розгляд заяви на 09.02.2017 р. та зобов'язати учасників процесу виконати в повному обсязі вимоги суду.

Від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. надійшли витребувані документи.

Від Дзержинського районного суду м.Харкова матеріали справи № 2011/6165/2012 не надійшли.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом, а також здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.2 с.26 Закону, майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Частиною 1 статті 29 вказаного Закону визначено, що майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.

Згідно ч. ч. 1, 3, 10 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Отже, вимогами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" чітко визначено, що положення Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" застосовуються лише в частині, яка регулює порядок проведення конкурсу (аукціону), а саме ст. 17 "Порядок проведення аукціону".

Як свідчать матеріали справи, ліквідатором включено до складу ліквідаційної маси майно, що належить ОСОБА_4, в тому числі, квартиру №24, загальною площею 72,6 кв.м в будинку АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за договором іпотеки з АТ «ОТП-Банк».

08.02.2010 р. між ліквідатором та оцінювачем укладено угоду про виконання робіт з оцінки спірного майна. 12.02.2010 р. складено акт прийому-передачі робіт з незалежної оцінки спірного майна та отримано звіт з оцінки спірного майна/ 26.02.2010 р. ліквідатор уклав з Українсько-Російською товарною біржею договір про проведення аукціону з продажу спірного майна. 01.03.2010 р. здійснено оголошення про аукціон з продажу спірного майна в газеті "Місто" №7. 20.04.2010 р. проведено аукціон з продажу спірного майна , переможцем якого став ОСОБА_10 та укладено акт виконаних робіт. 25.06.2010 р. між ліквідатором та покупцем ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу спірного майна за ціною 243100,00 грн., який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І. та зареєстровано в реєстрі за № 2223. В цьому договорі зазначено, що кошти від реалізації спірного майна покупець оплатив готівкою до підписання договору купівлі-продажу.

З витягу з Державного реєстру правочинів вбачається реєстрація цього правочину від 25.06.2010 р. та реєстрація права власності на спірне майно за ОСОБА_10

22.07.2010 р. приватним нотаріусом Малаховою Г.І. зареєстровано договір купівлі-продажу спірного майна між ОСОБА_10 та ОСОБА_19, за якою згідно витягу про реєстрацію права власності зареєстровано право власності на спірне майно.

01.10.2010 р. між ОСОБА_19 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу спірного майна, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_20, який зареєстрований в реєстрі за № 2663.

Згідно з абз.12 ч.1 ст.25 Закону до повноважень ліквідатора в ліквідаційній процедурі входить повноваження ліквідатора подавати до господарського суду заяви про визнання угод боржника недійсними з підстав, передбачених ч.10 ст.17 Закону.

Відповідно до ч. 10 ст. 17 Закону керуючий санацією в трьохмісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право відмовитися від виконання договорів боржника, укладених до порушення провадження у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо: виконання договору завдає збитків боржнику; договір є довгостроковим або розрахований на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом більшим, ніж строки санації боржника; виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Тобто ч. 10 ст. 17 Закону не передбачено підстав для визнання недійсними угод, укладених до порушення провадження у справі про банкрутство, оскільки предметом регулювання цієї норми є підстави для відмови від виконання договорів боржника. Підстави для визнання угод боржника недійсними наведено у ч. 11 ст. 17 Закону (Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.04.2015 у справі №14/5026/1311/2012).

Згідно ч.11 ст.17 Закону угода боржника, у тому числі та, що укладена до винесення господарським судом ухвали про санацію, може бути визнана господарським судом за заявою керуючого санацією відповідно до цивільного законодавства недійсною, якщо угода укладена боржником із заінтересованими особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки.

Таким чином, за приписами ч.11 ст.17 Закону укладена боржником угода може бути визнана недійсною відповідно до цивільного законодавства з посиланням на норми ст.ст.203, 215 ЦК України.

Згідно із частиною другою статті 16, статтею 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3, ч.5,6 ст. 203 ЦК України, загальними вимогами , додержання яких є необхідним для чинності правочину, є зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

Так само за загальним правилом не є підставою для визнання недійсним відсутність у договорі істотних умов.

Суд констатує, що ліквідатором не доведено, що угода між попереднім ліквідатором та ОСОБА_10 укладена із заінтересованою особою, не доведено жодної підстави, з яким Закон пов"язує визнання недійсним договору.

Крім того, судом розглядалася скарга ПАТ «Альфа-Банк» на бездіяльність ліквідатора (арбітражного керуючого Родзинського А.А.) при проведенні ліквідаційної процедури по справі про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, а також клопотання ліквідатора (арбітражний керуючий Родзинський А.А.) про визначення судом розміру винагороди ліквідатора та порядку часткового використання грошових коштів, отриманих від продажу в ліквідаційної процедурі, при розгляді яких були витребувані та надані ліквідатором докази проведення ліквідаційної процедури, які були досліджені судом на на їх підставі ухвалою суду від 31.05.2011р. задоволено клопотання ліквідатора та ухвалою суд від 21.06.2011 р. відмовлено в задоволенні скарги на його дії, оскільки судом не встановлено порушень законодавства ліквідатором у сфері банкрутства та ці ухвали є чинними, учасниками провадження, у тому числі ПАТ «Альфа-Банк» та АТ «ОТП -Банк», не оскаржувалися, внаслідок чого є обов'язковими до виконання.

Враховуючи приписи статті 35 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що зазначеними ухвалами господарським судом давалася оцінка діям ліквідатора арбітражного керуючого Родзинського А.А. під час реалізації спірних об'єктів майна банкрута ФОП ОСОБА_4, встановлені факти, у тому числі, щодо встановлення правильності визначення вартості майна за здійсненою незалежним оцінювачем оцінкою, є такими, що не доводяться при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи, майно банкрута: двокімнатна квартира № 24, загальною площею 72,6 м. кв., житловою площею 36,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, (далі по тексту - спірне майно) було предметом судового розгляду у межах цивільної справи №2011/6165/2012 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_13, ОСОБА_21, ОСОБА_22, за участі третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_23; про звернення стягнення на спірне майно, а саме: заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.10.2012 року позовні вимоги банку задоволені, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 17.04.2008 року, зокрема, квартиру № 24, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання за ПАТ «ОТП Банк» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки з наданням усіх повноважень продавця для задоволення вимог ПАТ «ОТП Банк» у розмірі заборгованості за кредитним договором від 17.04.2008 року у сумі 300061,18 доларів США (2300431,98 гривень).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних спорах апеляційного суду Харківської області від 16.04.2013 року у справі №2011/6165/2012 заочне рішення Дзержинського районного суду від 24.10.2012 року скасовано та прийнято нове, яким відмовлено ПАТ «ОТП Банк» у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2013 року рішення апеляційного суду Харківської області від 16.04.2013 року у справі №2011/6165/2012 залишено без змін.

В подальшому, постановою Верховного Суду України від 26.02.2014 року відмовлено у прийнятті заяви ПАТ «ОТП Банк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2013 року.

Під час розгляду цієї цивільної справи судами апеляційної та касаційної інстанцій (в-подальшому не спростованих Верховним Судом України висновків судових рішень) зазначено, що продаж спірної квартири здійснено в рамках ліквідаційної процедури, визначеної господарським судом на підставі Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 17 липня 2010 року. В рамках ліквідаційної процедури була придбана ОСОБА_10 та відчужена ОСОБА_24 Відповідачі у цій справі, у тому числі ОСОБА_13, є добросовісними набувачами спірного майна і не можуть нести цивільно-правової відповідальності за невиконання ОСОБА_4 основного зобов'язання. При цьому, скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вказав на помилковість висновку про те, що майно підлягає відчуженню в порядку статті 23 Закуону України «Про іпотеку».

Отже, висновки судів у цивільній справі № 2011/6165/2012 щодо права власності ОСОБА_13 на спірне майно, щодо необов'язковості надання згоди банком на відчуження спірного майна в ліквідаційній процедурі та неможливості застосування приписів статті 23 Закону України «Про іпотеку» під час проведення судової процедури банкрутства, які викладені у зазначених судових рішеннях, є обов'язковими для усіх, та в силу приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлені факти не потребують доказування у справі про банкрутство ( оскільки в ній беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини ).

Відповідно до статей 23, 24, 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» згода іпотекодержателя на реалізацію майна банкрута в процедурі банкрутства законом не вимагається у зв'язку з пріоритетом норм законодавства про банкрутство над нормами Закону України «Про іпотеку».

Норма статті 12 Закону України «Про іпотеку» не може застосовуватися, оскільки така норма пов'язує недійсність правочинів з вчиненням їх саме іпотекодавцями, а в даному випадку продаж майна здійснено не безпосередньо іпотекодавцем, а ліквідатором при здійсненні процедури в порядку, передбаченому спеціальним Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який має приорітет над іншими нормами права в період провадження у справі про банкрутство.

Посилання ліквідатора на те, що грошові кошти від продажу майна банкрута не були зараховані на р/р в установі банку або внесені на депозит нотаріуса, що є порушенням норм ст.ст. 30, 48, не може вважатися обґрунтуванням недійсності договору, оскільки таких підстав не зазначено ні в Законі , ні в Цивільному кодексі України.

Разом з тим, суд зазначає, що з матеріалів справи не відомо встановити, де знаходяться отримані від реалізації майна банкрута (у тому числі спірного) грошові кошти, яким саме ліквідатором (Родзинським, Телитченком, Ямпольським, Івлєвою, Онищенко) не виконано приписів закону та яким ліквідатором не здійснено погашення заборгованості перед ПАТ «ОТП-Банк» як іпотекодержателем, проте це не є підставою для визнання недійсним спірного договору, але непогашення у ліквідаційної процедурі вимог банку за рахунок реалізованого у 2010 році іпотечного майна може призвести до заподіяння збитків банку, але це слід встановити в іншій спосіб захису законного права або охоронюваного законом інтересу банку.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, заява ліквідатора про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного майна від 25.06.2010 року не може бути задоволена за відсутності законних правових підстав.

Керуючись ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви попереднього ліквідатора фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 Івлєвої Н.А. про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.06.2010 двокімнатної квартири №24, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалу направити ліквідатору, Родзинському А.А., гр.ОСОБА_10 заставному кредитору, Івлєвій Н.А., ОСОБА_13, Дзержинському районного суду м.Харкова, приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Малаховій Г.І.

Суддя Усатий В.О.