ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 Справа № 904/12064/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Луганський завод гірничого машинобудування» , смт. Ювілейне

До : Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград

Про : стягнення 3 213 664, 45 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : ОСОБА_1 ( дов. №/0172-42 від 01.12.16р.);

Від відповідача : ОСОБА_2 (дов.№ББУ/ПУ423/СЛ/16 від 06.12.16р.)

СУТЬ СПОРУ :

ПАТ «Луганський завод гірничого машинобудування» ( позивач ) звернувся з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ( правонаступник відповідач ) про стягнення 3 213 664, 45 грн. (в т.ч.: 1 922 515, 77 грн. основний борг; 1 172 795, 45 грн. інфляційні втрати та 118 353, 23 грн. 3% річних) заборгованості за договором №422-ПУ від 13.01.14р. ( укладеним між сторонами ). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставну відмову відповідача оплатити вартість поставленого позивачем на користь відповідача товару відповідно до умов цього договору, специфікацій та додаткової угоди до нього. За твердженням позивача , ним були виконані свої зобовязання за вищенаведеним договором з поставки товару на загальну суму 1 922 515, 77 грн. відповідно до наступних видаткових накладних: №47 від 12.06.14р. на суму 272 320, 00 грн., №48 від 12.06.14р. на суму 337 924, 00 грн., №49 від 12.06.14р. на суму 430 580, 00 грн., №50 від 12.06.14р. на суму 584 963, 77 грн., №55 від 24.06.14р. на суму 272 320, 00 грн. та №56 від 24.06.14р. на суму 24 408, 00 грн. Але відповідач у повному обсязі не сплатив за вищезазначений товар ; звязку з чим ( за розрахунком позивача ) заборгованість відповідача за цим договором складає 1 922 515, 77 грн.

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ( відповідач ) проти задоволення позовних вимог заперечував , посилаючись на наступне: 14.05.2014р. та 19.05.2014р. до договору №422-ПУ сторони уклали 5 специфікацій, у пунктах 2, 3 яких визначено порядок, строк та умови розрахунку за поставлену продукцію. На думку відповідача , визначений у пункті 2 специфікацій порядок та строк розрахунку за отриманий товар слід вважати попередньою домовленістю сторін про внесення змін до основного договору, укладеного між сторонами. А тому позивач вважає , що на ці правовідносини розповсюджуються вимоги ст.182 Господарського кодексу України і така попередня домовленість повинна бути реалізована сторонами у строк, визначений ст.188 Господарського кодексу України. Оскільки ж додаткова угода на підставі попередньої домовленості за п.п.2, 3 специфікацій між сторонами укладена не була , ці обставини є підставою для визнання припиненим зобов'язання, встановленого попереднім договором на підставі ст. 635 Цивільного кодексу України. Також відповідач просив суд визнати такими, що припинилися , зобовязання за п.2 специфікацій від 14.05.2014р. на суму 272 320,00 грн.; на суму 430 580,00 грн.; на суму 337 924,00 грн.; на суму 272 320,00 грн. та від 19.05.2014 на суму 676 271,71 грн. в редакції тексту: «розрахунки за поставлену продукцію за специфікацією здійснюються покупцем, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів протягом пяти робочих днів з 90 календарного дня від дати поставки на підставі отриманого покупцем рахунку за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця»; та визнати такими, що припинилися зобовязання за п.3 специфікацій від 14.05.2014 на суму 272320 грн.; 430580 грн.; 337924 грн.; 272320 грн.; та від 19.05.2014 на суму 676271 грн.

Окрім того відповідач зазначає, що позивач не довів, що строк на виконання грошового зобовязання у відповідача є таким, що настав; тобто ( на думку відповідача) відсутні підстави для визнання відповідача прострочившим боржником, що є обовязковим для застосування цивільно-правової відповідальності та примусового стягнення за позовом. 10.01.17р. відповідач клопотав про зупинення провадження у цій справі до часу вирішення пов'язаної з нею справи №913/1395/16 ( що перебуває в провадженні господарського суду Луганської області). Ухвалою суду від 10.01.17р. було відмовлено в задоволенні вищезазначеного клопотання відповідача.

ПАТ «Луганський завод гірничого машинобудування» (позивач) в поясненнях та запереченнях до відзиву на позов вказував на необґрунтованість посилання відповідача на норми ст.188 Господарського кодексу України та ст.654 Цивільного кодексу України, оскільки специфікації до основного договору поставки є складовими частинами договору, а не змінами до нього, що безпосередньо випливає із тексту основного зобовязання та додаткової угоди до договору від 29.04.2014р.

По справі оголошувались перерви з 10.01.17 р. до 02.02.17 р. та з 02.02.17 р. до 09.02.17 р. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.14р. між ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (правонаступник - ПрАТ«ДТЕК Павлоградвугілля», покупець) та ПАТ «Луганський завод гірничого машинобудування» (постачальник) укладено договір №422-ПУ, відповідно до умов якого постачальник зобовязався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання, виробничо-технічного призначення (товар), в асортименті , кількості , в строки, по ціні та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в даному договорі та в специфікаціях, які є невідємними частинами до даного договору. (п.1.1. договору). А покупець відповідно до п.1.2. договору, зобовязався прийняти та оплатити поставлену у його власність продукцію у відповідності з умовами даного договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено можливість визначення умов поставки продукції специфікаціями, в якому зокрема зазначено: «у випадках, коли сторони в специфікаціях обумовлюють інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, узгодженими сторонами у відповідних специфікаціях»

В п.5.1. договору сторони погодили, що загальна сума договору визначається сумою всіх специфікацій , які є невідємною частиною даного договору. В будь-якому випадку, загальна орієнтована сума договору не повинна перевищувати суму, еквівалентну 39 000 000, 00 грн. з ПДВ на дату укладення договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання дозволу уповноваженого на це органу управління покупця.

Згідно п.5.2. договору, ціни на продукцію , що поставляється , встановлюється сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору .

Розрахунки за продукцію по даному договору виконуються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку (п.5.3. договору): на протязі 5 (пяти) робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної , а також документів, передбачених розділом 4 даного договору (п.5.3.1. договору) ; або покупець виконує оплату за поставлену продукцію по частинам, а саме(п.5.3.2. договору): оплата 50% вартості продукції по відповідній специфікації виконується на 7 (сьомий) календарний день з моменту підписання специфікації; у випадку, якщо 7 (сьомий) календарний день припадає на вихідний та/або святковий день, оплата виконується у перший робочий день після такого вихідного та / або святкового дня (5.3.2.1.); оплата 50% вартості продукції по відповідній специфікації виконується на 45 ( сорок пятий) календарний день с дати поставки відповідної партії продукції; у випадку , якщо 45 (сорок пятий) календарний день припадає на вихідний та/або святковий день, оплата виконується у перший робочий день після такого вихідного та/ або святкового дня; конкретні умови оплати узгоджуються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невідємною частиною даного договору; датою оплати вважається дата списання грошовий коштів з поточного рахунку покупця. (п.5.3.2.2.).

Відповідно до п.8.2. договору, всі зміни та доповнення до даного договору можуть бути внесенні за згодою на це обох сторін та оформлюються додатковими угодами, які є невідємними частинами до даного договору; специфікації є невідємними частинами даного договору. (а.с.15-20).

29.04.14р. між сторонами було укладено додаткову угоду до договору №422-ПУ від 13.01.14р., в якій сторони п.5.3. договору виклали в наступній редакції: « 5.3.Розрахунки за продукцію, що поставляється за цим договором, виконуються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку:

5.3.1 на протязі 5 (пяти) робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної , а також документів, передбачених розділом 4 даного договору; або

5.3.2. на протязі 5 (пяти) робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 даного договору ; або

5.3.3. або покупець виконує оплату за поставлену продукцію по частинам, а саме:

5.3.3.1. оплата 50% вартості продукції по відповідній специфікації виконується на 7 (сьомий) календарний день з моменту підписання специфікації; у випадку, якщо 7 (сьомий) календарний день припадає на вихідний та/або святковий день, оплата виконується у перший робочий день після такого вихідного та / або святкового дня.

5.3.3.2. оплата 50% вартості продукції по відповідній специфікації виконується на 45 ( сорок пятий) календарний день с дати поставки відповідної партії продукції; у випадку, якщо 45 (сорок пятий) календарний день припадає на вихідний та/або святковий день, оплата виконується у перший робочий день після такого вихідного та/ або святкового дня.

Датою оплати вважається дата списання грошовий коштів з поточного рахунку покупця. Кінцеві взаєморозрахунки між покупцем та постачальником виконуються на підставі даних якості, кількості та комплексності продукції, визначених у відповідності з розділом 2 даного договору» (а.с.22).

14.05.2014р. між сторонами були укладені специфікації до договору № 422-ПУ від 13.01.2014р., а саме: специфікація на суму 272 320,00 грн.; специфікація на суму 430 580,00 грн.; специфікація на суму 271 320,00 грн.; специфікація на суму 337 924,00 грн. ; та 19.05.2014 р. сторони уклали специфікацію до вказаного вище договору на загальну суму 676 271 ,71 грн. У пункті 2 зазначених специфікацій вказано, що розрахунки за постачальну продукцію за специфікацією здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів протягом пяти робочих днів з 90 календарного дня від дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 договору; датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. (а.с.23-27).

Під час судових засідань судом були дослідженні надані позивачем оригінали первинних документів (договору №422-ПУ від 13.01.14р. , додаткової угоди від 29.04.14р., специфікацій до договору, видаткових та товарно-транспортних накладних, довіреностей на отримання товару) , що підтверджують фактичну поставку позивачем відповідачу товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору та специфікацій до нього у червні 2014 року здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 1 922 515, 77 грн. ( що підтверджується відповідними видатковими накладними: №47 від 12.06.14р. на суму 272 320, 00 грн., №48 від 12.06.14р. на суму 337 924, 00 грн., №49 від 12.06.14р. на суму 430 580, 00 грн., №50 від 12.06.14р. на суму 584 963, 77 грн., №55 від 24.06.14р. на суму 272 320, 00 грн. та №56 від 24.06.14р. на суму 24 408, 00 грн.; товарно-транспортними накладними та довіреностями на отримання товару, а.с.28-39).

Однак відповідач в порушення прийнятих на себе зобовязань поставлений на його адресу товар у встановлений договором, додатковою угодою та специфікаціями строк у повному обсязі не оплатив ; у звязку з чим ( згідно наданого позивачем розрахунку та акту звірки розрахунків) за відповідачем станом на 24.01.17р. рахується заборгованість в розмірі 1 922 515, 77 грн. (а.с.105).

Окрім того - позивач відповідно до приписів ст.625 ЦК України нарахував відповідачу: 1 172 795, 45 грн. інфляційних втрат та 118 353, 23 грн. 3% річних (а.с.13-14).

Таким чином, загальна сума грошових коштів ( з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних) , що підлягає сплаті на користь позивача , складає 3 213 664, 45 грн.

На час прийняття рішення у справі доказів сплати заборгованості ( з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних ) перед позивачем відповідач не надав.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ст.712 ЦК України ). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст.655 ЦК України ). У відповідності із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).Відповідно до приписів ст.33 ГПК України : кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано ; а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача суд оцінює критично, оскільки із умов укладеного між сторонами договору від 13.01.2014 та специфікацій, які містяться в матеріалах справи вбачається, що за своєю суттю та змістом специфікації є складовими частинами договору № 442-ПУ, а не змінами до нього чи попередніми договорами в розумінні ст.635 Цивільного кодексу України та ст.182 Господарського кодексу України.

Крім того, додатковою угодою до договору № 422-ПУ, яка укладена між сторонами 29.04.2014р. (передбачена оплата за поставлену продукцію). Так, у п.5.3.3 вказаної додаткової угоди зазначено, що покупець здійснює оплату за поставлену продукцію по частинах, а саме: 50 % вартості продукції за відповідною специфікацією здійснюється на сьомий календарний день з моменту підписання специфікації. Пунктом 5.3.3.2 додаткової угоди передбачено оплату 50 % вартості продукції за відповідною специфікацією на сорок пятий календарний день з дати поставки відповідної парті продукції.

Вказані умови додаткової угоди, яка підписана сторонами 29.04.2014р., повністю відповідають умовам укладеним специфікаціям від 14.05.2014 та 19.05.2014 до договору № 422-ПУ від 13.01.2014.

Пунктом 4.2 договору № 422-ПУ від 13.01.2014 передбачено можливість визначення умов поставки продукції специфікаціями, в якому зокрема зазначено: «у випадках, коли сторони в специфікаціях обумовлюють інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, узгодженими сторонами у відповідних специфікаціях» та в самих специфікаціях (п.4) вказується, що специфікація є невідємною частиною договору, набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, складена у двох ідентичних екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному екземпляру кожній із сторін. Своїми підписами на специфікаціях як позивач, так і відповідач підтвердили згоду з її умовами. Також суд оцінює критично посилання відповідача в обґрунтування своїх заперечень на п.8.2 договору № 422-ПК від 13.01.2014р., оскільки вказаним пунктом передбачено внесення змін та доповнень до договору за згодою двох сторін та оформлення таких змін додатковою угодою, що є невідємною частиною до цього договору; більше того, у зазначеному пункті договору вказано і про те, що специфікації являється невідємною частиною цього договору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.525, 526, 655, 712 ЦК України; ст.ст.33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (51400, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76; ) на користь позивача - Публічного акціонерного товариства «Луганський завод гірничого машинобудування» (91493, м. Луганськ, смт. Ювілейне, вул. Бондаренко, буд.5; ) : 1 922 515, 77 грн. заборгованості; 1 172 795, 45 грн. інфляційних втрат ; 118 353, 23 грн. 3% річних та 48 204, 97 грн. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Суддя Васильєв О.Ю.

13.02.17р.