ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 р. Справа № 909/547/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовська Л. М. , секретар судового засідання Войцеховська Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", вул.Шовковична, буд.42-44 оф.13 В, м. Київ, 01601;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь", Промислова зона, 70, м. Курахове, Мар'їнський район, Донецька область,85612;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ", вул.Пресмашівська,3, с. Хриплин, м. Івано-Франківськ, 76036;

про солідарне стягнення 500 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги від 14.04.15, становило 11 441 016 грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник, довіреність (№ б/н від 02.11.16);

Від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь": представники не з'явилися;

Від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ": представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" 15.05.15 звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ" про солідарне стягнення 500 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги від 14.04.15, становило 11 441 016 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач згідно договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань від 14.04.2015 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та позивачем, набув право вимоги до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" про стягнення частини основного боргу за кредитним договором № 70 від 23 грудня 2010 року в розмірі 500 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги від 14.04.15, становило 11 441 016 грн.

Вимоги до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ" про солідарне стягнення 500 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги від 14.04.15, становило 11 441 016 грн. обґрунтовані тим, що відповідно до договору поруки від 15.04.2015 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ" як поручитель зобовязалось відповідати перед позивачем за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" зобов'язань по сплаті суми заборгованості, що виникла згідно з положеннями кредитного договору №70 від 23 грудня 2010 року зі змінами та доповненнями.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в обсязі та з підстав, наведених у позовній заяві, поясненнях по справі від 08.02.17 (вх.№2232/17 від 09.02.17), просить суд позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів 500 000 доларів США в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату прийняття рішення. Також, представник позивача просить суд не розглядати заяву про зменшення розміру позовних вимог на 100 000 доларів СІІІА (вх.№11955/15 від 09.11.15), та відкликає її (письмові пояснення по справі від 08.02.2017 р. (вх.№2232/17 від 09.02.17) з огляду на те, що таке зменшення було зумовлено передачею права вимоги за кредитним договором на 100 000 доларів СІІІА згідно договорів про відступлення прав вимоги № 1 від 01.10.2015 р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант". Однак, в подальшому, згідно укладених договорів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант" відступило те саме право вимоги позивачу.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явився, відзиви на позов не подали, хоча провадження у справі порушено 20.05.2015 р.

Представником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" електронною поштою направлено клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№1678/17 від 09.02.17).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Як вбачається з поданого відповідачем товариством Електросталь клопотання про відкладення справи воно надіслане електронною поштою без відповідного електронного цифрового підпису, не є належно обґрунтованим, крім того відповідач мав можливість надати господарському суду будь-які письмові пояснення та відповідні докази, оскільки провадження у справі порушено 20.05.15.

Господарський суд також зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 Проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей ст. 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 20.05.15 порушено провадження у справі №909/547/15 (суддя Матуляк П. Я. ).

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.15 зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" вих.№04-547/15 від 29.05.15 (вх.№5931/15 від 02.06.15) повернуто позивачу за зустрічним позовом без розгляду.

30.06.15 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" подано апеляційну скаргу (а.с. 177, т.1) на ухвалу господарського суду в Івано-Франківській області від 02.06.15.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 06.07.15 зупинено провадження у справі до повернення матеріалів справи №909/547/15 з Львівського апеляційного господарського суду.

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 06.07.15 (а.с. 171, т.1) апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" та справу №909/547/15 надіслано до Львівського апеляційного господарського суду.

17.07.15 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" подано апеляційну скаргу (а.с. 186, т.1) на ухвалу господарського суду в Івано-Франківській області від 06.07.15.

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 20.07.15 (а.с. 181, т.1), апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду в Івано-Франківській області від 06.07.15 надіслано до Львівського апеляційного господарського суду.

25.08.15 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" подано апеляційну скаргу (а.с.207, т.1) на ухвалу господарського суду в Івано-Франківській області від 02.06.15.

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 26.08.15 апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду в Івано-Франківській області від 02.06.15 надіслано до Львівського апеляційного господарського суду.

01.09.15 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла вимога на направлення справи до Львівського апеляційного господарського суду (для подальшого скерування до Вищого господарського суду України для здійснення касаційного провадження) у зв'язку з надходженням скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу Львівського господарського апеляційного суду від 20.07.15 по справі № 909/547/15.

29.10.15 до господарського суду Івано-Франківської області надійшов супровідний лист про надходження справи з Вищого господарського суду України (а.с. 200, т.1).

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.15 (а.с. 202, т.1), у зв'язку з поверненням матеріалів справи з Вищого господарського суду України, на вимогу №01-03/63/15 від 28.08.15, та на виконання вимог ст. 91 ГПК України надіслано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" б/н та б/д на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.15 по справі №909/547/15.

03.11.15 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла вимога Львівського апеляційного господарського суду (для подальшого скерування до Вищого господарського суду України для здійснення касаційного провадження) про направлення справи для розгляду скарги на ухвалу Львівського господарського апеляційного суду від 20.07.15 р.

30.11.15 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" подано апеляційну скаргу (а.с. 8,т.2) на ухвалу господарського суду в Івано-Франківській області від 02.06.15.

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.15 (а.с.1,т.2), апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.15 надіслано до Львівського апеляційного господарського суду.

Згідно супровідного листа про надходження справи з Вищого господарського суду України, справа №909/547/15 надійшла до господарського суду в Івано-Франківській області 04.01.16.

11.01.16 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла вимога Львівського апеляційного господарського суду (для подальшого скерування до Вищого господарського суду України для здійснення касаційного провадження) про направлення справи для розгляду скарги на ухвалу Львівського господарського апеляційного суду від 03.08.15.

08.02.16 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" подано апеляційну скаргу (а.с.67, т.2) на ухвалу господарського суду в Івано-Франківській області від 02.06.15.

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 10.02.16, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.15 надіслано до Львівського апеляційного господарського суду.

18.02.16 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла вимога Львівського апеляційного господарського суду про направлення справи для розгляду скарги на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.15.

14.03.16 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" подано апеляційну скаргу (а.с.63,т.2) на ухвалу господарського суду в Івано-Франківській області від 02.06.15.

Згідно супровідного листа про надходження справи з Вищого господарського суду України, справа №909/547/15 надійшла до господарського суду в Івано-Франківській області 14.03.16.

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 17.03.16, у зв'язку із поверненням матеріалів справи з Вищого господарського суду України, на виконання вимог ст. 91 ГПК України, надіслано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.16 по справі №909/547/15.

Згідно супровідного листа про надходження справи з Вищого господарського суду України, справа №909/547/15 надійшла до господарського суду в Івано-Франківській області 01.06.16.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.16, поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

06.06.16 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла вимога Львівського апеляційного господарського суду (для подальшого скерування до Вищого господарського суду України для здійснення касаційного провадження) про направлення справи для розгляду скарги на ухвалу Львівського господарського апеляційного суду від 22.01.16.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 08.06.16, зупинено провадження у справі до повернення матеріалів справи №909/547/15 до господарського суду Івано-Франківської області.

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 09.06.16 (а.с. 97, т.2), на вимогу Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.16, справу №909/547/15 направлено для подальшого скерування до Вищого господарського суду.

14.06.16 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" (а.с.148, т.2) на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.16.

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 16.06.16, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.16 направлено до Львівського апеляційного господарського суду.

11.07.16 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла вимога Львівського апеляційного господарського суду про направлення справи для подальшого скерування до Вищого господарського суду України для здійснення касаційного провадження.

Згідно супровідного листа про надходження справи з Вищого господарського суду України, справа №909/547/15 надійшла до господарського суду в Івано-Франківській області 11.08.16.

Відповідно до розпорядження заступника керівника апарату господарського суду Івано-Франківської області № 40 від 17.08.16, суддя Матуляк П. Я. з 25.07.16 по 08.09.16 перебуває у відпустці, що унеможливлює його участь в розгляді даної справи. У зв'язку із службовою необхідністю суддя Матуляк П. Я. відкликаний з відпустки з 16.08.16 по 18.08.16. 16.08.16 відповідно до п. 1.1 рішення зборів суддів господарського суду Івано-Франківської області № 8 від 15.06.16 суддя Матуляк П. Я. повідомив про своє перебування на лікарняному. Враховуючи перебування судді Матуляка П. Я. на лікарняному, що унеможливлює його участь в розгляді даної справи, відповідно до п.п. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 909/547/15.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 909/547/15 передано судді Неверовській Л.М.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 18.08.16 провадження у справі поновлено, та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

19.08.16 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла вимога Львівського апеляційного господарського суду (для подальшого скерування до Вищого господарського суду України для здійснення касаційного провадження) про направлення для розгляду скарги на ухвалу Львівського господарського апеляційного суду від 22.03.16.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 22.08.16 зупинено провадження у справі № 909/547/15 до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції у зв'язку з надісланням господарським судом у передбачених законом випадках матеріалів справи до суду вищої інстанції.

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 22.08.16 (а.с. 121, т.2), справу № 909/547/15 надіслано до Львівського господарського апеляційного суду для подальшого скерування до Вищого господарського суду України для здійснення касаційного провадження.

01.09.16 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" (а.с. 156, т.2) на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 22.08.16.

Згідно супровідного листа про надходження справи з Вищого господарського суду України, справа №909/547/15 надійшла до господарського суду в Івано-Франківській області 28.11.16.

28.11.16 до господарського суду Івано-Франківської області надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" (а.с.144, т.2) на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.16.

Згідно супровідного листа господарського суду Івано-Франківської області від 29.11.16, надіслано на адресу Львівського господарського апеляційного суду апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.16 та апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 22.08.16 по справі №909/547/15.

06.12.16, 14.12.16 Львівським апеляційним господарським судом направлено до Вищого господарського суду України касаційну скаргу товариства Електросталь та матеріали справи.

23.01.17 справа повернута Вищим господарським судом України до господарського суду Івано-Франківської області (т.2, а.с.185).

Ухвалою господарського суду від 25.01.17 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 09.12.17 (т.3, а.с. 12). Вказана ухвала направлена сторонам за адресою місцезнаходження згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, 25.01.17 інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці господарського суду Івано-Франківської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначені дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться дана справа, а також вчиняється його підпис (т.3, а.с.13).

30.01.17 товариством Електросталь знову подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.15 про повернення зустрічного позову без розгляду і одночасно подано до Львівського апеляційного господарського суду касаційну скаргу на ухвалу від 01.12.16 про повернення без розгляду апеляційної скарги на ухвалу про повернення зустрічного позову без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що всі апеляційні та касаційні скарги були повернуті відповідними судами без розгляду, оскільки товариством Електросталь не було дотримано жодних вимог ГПК при їх поданні. Так, скарги підписувались неуповноваженою особою, на підтвердження доказів сплати судового збору товариством подавались документи, які взагалі не можуть мати статусу документального доказу, оскільки не мають відповідних відміток банківських установ про здійснення платежу, у квитанціях зазначено інші реквізити, ніж ті, що встановлені для сплати судового збору за подання апеляційних скарг до Львівського апеляційного господарського суду та касаційних скарг до Вищого господарського суду України. Відсутні докази направлення апеляційних та касаційних скарг іншим сторонам, оскільки товариством Електросталь, як докази, надавались фіскальні чеки про купівлю конвертів або марок. Вказані факти неодноразово зафіксовані у відповідних документах судами апеляційної та касаційної інстанції.

Вказані обставини дають підстави господарському суду зробити висновок про те, що товариством Електросталь вчиняються систематичні дії, спрямовані на затягування судового процесу, а саме дії, спрямовані на: неможливість початку розгляду судом порушеної провадженням справи; неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного, господарський суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представників відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.12.2010 р. Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" (позичальник/відповідач) укладено кредитний договір № 70.

За умовами зазначеного договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 30 000 000 доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит не пізніше 22.12.2013 р., а також сплатити плату за кредит та виконати інші зобов'язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені кредитним договором (пункт 1.1кредитного договору).

Згідно п. 1.1.2. договору, позичальник також зобов'язався повернути кредит відповідно до такого графіка: 31.12.2012 р. - 29 166 667 доларів США; 31.01.2013 р. - 28 333 333 доларів США; 28.02.2013 р. - 27 500 000 доларів США; 31.03.2013 р. - 26 666 667 доларів США; 30.04.2013 р. - 25 833 333 доларів США; 31.05.2013 р. - 25 000 000 грн.; 30.06.2013 р. - 24 166 667 доларів США; 31.07.2013 р. - 23 333 333 доларів США; 31.08.2013 р. - 22 500 000 доларів США; 30.09.2013 р. - 21 666 667 доларів США; 31.10.2013 р. - 20 833 333 доларів США; 30.11.2013 р. - 20 000 000 доларів США; 22.12.2013 р. - 0,00 доларів США. Будь-яка заборгованість позичальника за кредитом, що перевищує визначену на відповідну дату суму кредиту вважається простроченою заборгованістю.

Позичальник зобов'язався сплачувати банку плату за кредит в розмірі та в порядку, передбачених в кредитному договорі (підпункт 4.3.4 пункту 4.3 кредитного договору). Позичальник зобов'язується повернути кредит в повному обсязі в строк, визначений в кредитному договорі (підпункт 4.3.5 пункту 4.3 Кредитного договору).

В подальшому сторонами було укладено договори про внесення змін до кредитного договору, а саме: від 04.02.2011 р. № 1; від 07.04.2011 р. № 2; від 28.09.2011 р. №3 та від 20.12.2012 р. № 4.

Як вбачається з матеріалів справи, банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором - на підставі заявок ТОВ "Електросталь" від 24.12.2010 року та від 27.12.2010 року про надання кредитних коштів, надав кредитні кошти в сумі 30 000 000 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами № 33192 від 24.12.2010 р. та №13002 від 28.12.2010 р., банківськими виписками по рахунках обліку кредитної заборгованості банку (а.с.57-94, т.1).

В порушення договірних умов, ТОВ "Електросталь" свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі не виконало, внаслідок чого станом на 08.04.2015 р. прострочена сума боргу по кредиту боржника перед банком становила 22 398 917,80 доларів США.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" не подано жодних документальних доказів, які б спростовували доводи позивача щодо неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором № 70 від 23.12.2010 р.

З огляду на встановлені судом обставини, станом на 08.04.2015 р. прострочена Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" перед банком сума боргу по кредиту становила 22 398 917,80 доларів США.

14.04.2015 р. між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" як новим кредитором (позивачем) укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1. договору, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору (позивачу) своє право вимоги заборгованості щодо повернення боржником (ТОВ "Електросталь") фактично отриманої суми тіла кредиту за кредитним договором № 70 від 23 грудня 2010 року зі змінами та доповненнями, розмір якої визначено в п. 2.2 даного договору, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору (банку) за відступлення права вимоги заборгованості ціну договору у порядку та строки встановлені цим договором.

Згідно п. 2.2. розмір заборгованості боржника, право вимоги якої передається (відступається) за цим договором, станом на день підписання сторонами цього договору становить за основним боргом - 500 000,00 (пятсот тисяч доларів США 00 центів) доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 14.04.2015р. (1 долар США = 22.882033) становило 11 441 016 (одинадцять мільйонів чотириста сорок одна тисяча шістнадцять) гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за кредитним договором від 14.04.2015 р. за своєю правовою суттю є договором факторингу.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.15 р. Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та позивачем повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Електросталь" про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором №70 від 23 грудня 2010 року зі змінами та доповненнями, новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" у розмірі 500 000 доларів США, та необхідність сплати вказаної суми за відповідними реквізитами (а.с. 108, т.1).

Таким чином, Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" передало позивачу право вимоги частини основного боргу за кредитним договором № 70 від 23 грудня 2010 року в сумі 500 000 (пятсот тисяч доларів США 00 центів) доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги від 14.04.15, становило 11 441 016 грн.

Також судом встановлені наступні обставини, що свідчать про наявність права вимоги грошових зобовязань за кредитним договором від 23 грудня 2010 року та відсутність подвійного стягнення боргу за кредитним договором.

До укладення договору про відступлення права вимоги грошових зобовязань від 14.04.2015 р., Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" зверталося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентіна" про стягнення 313 967 005, 28 грн. за кредитним договором №70 від 23.12.2010 р. (справа №910/16158/14). Після укладення договору відступлення права вимоги грошових зобовязань від 14.04.2015 р., 10.07.15 р. банком було зменшено позовні вимоги на суму у розмірі 500 000 доларів США, у справі №910/16158/14, про що представником банку подано відповідну заяву до господарського суду міста Києва.

При цьому, право вимоги в частині основного боргу в сумі 500 000 доларів США за кредитним договором №70 від 23 грудня 2010 року, 14.04.2015 р. банком передано позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" згідно договору про відступлення права вимоги від від 14.04.2015 р., отже наявність права вимоги у позивача є обґрунтованим.

Крім того, 01.10.2015 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант" було укладено договір №1 про відступлення права вимоги грошових зобовязань за кредитним договором, відповідно до якого, позивач відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант" право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" з повернення заборгованості у розмірі 100 000 доларів США у відповідному еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору .

20.11.2015 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант" укладено договори про відступлення прав вимоги №2,3,4, відповідно до умов яких, позивач відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант" право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" з повернення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 300 000 доларів США, у відповідному еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору .

Отримавши на підставі вказаних договорів право вимоги про стягнення частини заборгованості за кредитним договором від 23.12.2010 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант" зверталось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" про стягнення частини заборгованості за кредитним договором від 23.12.2010р. (справа №904/9456/15). Однак, справа №904/9456/15 господарського суду Дніпропетровської області не розглянута по суті в період наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант" права вимоги.

Пізніше, 06.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант" та позивачем було укладено договір № 06112015 про відступлення права вимоги грошових зобовязань за кредитним договором. За цим договором позивач набув право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" у розмірі, що становить 100 000 доларів США, у відповідному еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору, за кредитним договором.

27.11.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Актив-Гарант" та позивачем було укладено договори про відступлення прав вимоги № 2, 3, 4, згідно умов яких, позивач набув права вимоги за кредитним договором на загальну суму 300 000 доларів США, у відповідному еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договорів.

Отже, право вимоги на загальну суму 400 000 доларів США боргу, у відповідному еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договорів, за кредитним договором від 23.12.2010 р. було повернуто позивачу згідно договорів про відступлення прав вимоги № 06112015 від 06.11.2015 р., № 2 від 27.11.2015 р., №3 від 27.11.2015 р., №4 від 27.11.2015 р.

З аналізу умов вищевказаних договорів вбачається, що вони за своєю правовою суттю є договорами факторингу.

З огляду на зазначене, в результаті укладення вказаних договорів, станом на день розгляду справи у позивача наявне право вимоги за кредитним договором №70 від 23 грудня 2010 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" у розмірі 500 000 доларів США, в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ.

З метою забезпечення виконання зобовязань боржника (ТОВ "Електросталь") за кредитним договором №70 від 23 грудня 2010 року зі змінами та доповненнями між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" (позивачем) як кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ" (відповідачем) як поручителем укладено договір поруки від 15.04.2015 р., згідно з яким поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань по сплаті суми заборгованості, що виникла згідно з положеннями кредитного договору №70 від 23 грудня 2010 року зі змінами та доповненнями, у розмірі заборгованості, яка належить кредитору на підставі договору від 14.04.2015 р. про відступлення права вимоги грошових зобовязань за кредитним договором, а саме у розмірі 500 000 доларів США, що було еквівалентом 11 441 016, 00 грн. за курсом Національного банку України станом на 9:00 на дату укладення договору відступлення (1 долар США = 23,506033 гривень).

Згідно п. 2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань в тому ж розмірі що і боржник.

Згідно п. 4 договору, у випадку невиконання боржником зобов'язань, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 5 договору, у випадку невиконання боржником зобов'язань, кредитор направляє поручителю письмову вимогу із зазначенням про факт невиконання зобов'язань. Така вимога вважається отриманою поручителем з моменту проставлення відмітки представника поручителя на ній.

Згідно п. 6 договору, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, протягом одного календарного дня, з моменту направлення вимоги, зазначеної в п. 5 договору.

У звязку з невиконанням боржником (ТОВ "Електросталь") зобовязань за кредитним договором, кредитором (позивачем) було направлено поручителю (ТОВ "Істейт ІФ") письмову вимогу про виконання зобов'язання забезпеченого порукою, яка отримана поручителем 27.04.2015 р. (а.с. 112, т.1).

Проте, станом на день розгляду справи, поручителем не виконано зобовязання, забезпеченого порукою.

В звязку з невиконанням поручителем своїх зобовязань згідно договору поруки від 15.04.2015 р., у поручителя (відповідача ТОВ "Істейт ІФ") виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 500 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору про відступлення права вимоги від 14.04.15, становило 11 441 016 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно частини 2 статті 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судом встановлено, що відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" порушено договірні зобов'язання щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором №70 від 23 грудня 2010 року, отже у позивача (кредитора), виникло право вимоги до поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ" про виконання забезпеченого згідно договору поруки від 15.04.2015 р. зобов'язання.

Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ" не подано документальних доказів, які б спростовували обґрунтування позивача щодо наявності підстав для солідарного стягнення боргу в сумі 500 000 доларів США в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ.

При цьому, відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Враховуючи наведені положення, суд вважає за необхідне навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на день прийняття рішення (09.02.17) Національним банком України встановлено курс долара США до гривні в розмірі 2691,2499 грн. за 100 одиниць. Даний факт підтверджується повідомленням Національного банку України від 09.02.17 (http://www.bank.gov.ua) .

Враховуючи вищенаведене, борг відповідачів перед позивачем становить 500 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 09.02.17 становить 13 455 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідачів порівну (п.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 р. № 7).

Керуючись ст.ст. 516, 525, 526, 543, 553, 554, 610, 612, 629, 1054, 1077, 1078, 1082 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ" про стягнення 500 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 09.02.17 становить 13 455 000 грн. - задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь", Промислова зона, 70, м. Курахове, Мар'їнський район, Донецька область, 85612 (ідентифікаційний код 32582387) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ", вул. Пресмашівська, 3, с. Хриплин, м. Івано-Франківськ, 76036 (ідентифікаційний код 39555920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", вул.Шовковична, буд.42-44 оф.13 В, м. Київ, 01004 (ідентифікаційний код 38994463) 500 000 (п'ятсот тисяч) доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 09.02.17 становить 13 455 000 (тринадцять мільйонів чотириста п'ятдесят п'ять тисяч) грн., про що видати накази після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь", Промислова зона, 70, м. Курахове, Мар'їнський район, Донецька область, 85612 (ідентифікаційний код 32582387) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", вул.Шовковична, буд.42-44 оф.13 В, м. Київ, 01004 (ідентифікаційний код 38994463) 36540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) грн., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт ІФ", вул.Пресмашівська,3, с. Хриплин, м. Івано-Франківськ, 76036 (ідентифікаційний код 39555920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", вул.Шовковична, буд.42-44 оф.13 В, м. Київ, 01004 (ідентифікаційний код 38994463) 36540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) грн., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.02.17

Суддя Неверовська Л. М.