донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

08.02.2017 справа № 908/734/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Представники сторін:
від позивача:Не з'явився
від відповідача:Не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область
на рішення господарського суду Запорізької області
від23.05.2016 року
у справі№ 908/734/16 (суддя Алейникова Т. Г.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область
до Публічного акціонерного товариства "Запорізький електроапаратний завод", м. Запоріжжя
провнесення змін до договору
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область (далі «Позивач») звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Запорізький електроапаратний завод", м. Запоріжжя (далі «Відповідач») про внесення змін до договору.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.05.2016 року у справі № 908/734/16 в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 23.05.2016 року у справі № 908/734/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення господарського суду Запорізької області у цій справі не можна вважати законним і обґрунтованим, оскільки воно ґрунтується на помилкових висновках суду і є таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, скаржник зазначає, що позивач є підприємством паливноенергетичного комплексу країни, основною діяльністю якого є видобуток та збагачення камяного вугілля, отже, на думку скаржника, сторони на момент укладення договору не могли передбачити у майбутньому, з усією обачністю та добросовісністю, різкого погіршення умов ведення господарської діяльності, ворожої агресії, проведення АТО, зупинення розрахунків ДП "Енергоринок" за вироблену та поставлену електроенергію, звідси, подальше виконання договору без відповідних змін, порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

23.01.2017 року відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв'язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Зубченко І. В., на день розгляду справи - 24.01.2017 року, було здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 908/734/16, яким змінено склад колегії суддів для розгляду цієї справи на: головуючий - Татенко В. М., судді - Ломовцева Н. В. та Стойка О. В..

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача до судового засідання не зявився, проте 07.02.2017 року через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду надіслав заяву, в якої зазначив, що підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі, просить рішення господарського суду Запорізької області від 23.05.2016 року - скасувати та розглянути справу без участі уповноваженого представника позивача.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, поважність причин неявки суду не повідомив. Через відділ організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії Донецького апеляційного господарського суду представником відповідача були надіслані клопотання щодо долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Відповідно до статі 4-4 та статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалась, складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом у справі встановлено, що 11.08.2015 року між Сторонами був укладений договір на виконання ревізійноналагоджувальних робіт № 182-ПУ-ШуТР від 11.08.2015 року (далі «Договір»).

Відповідно до умов Договору відповідач повинен був здійснити регламентні ревізійне-налагоджувані роботи стаціонарного енергетичного обладнання - зарядних пристроїв для електричних акумуляторних батареї у кількості 44 штук.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що оплата Робіт здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника на протязі 60-ті календарних днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт і виставленого рахунку.

На виконання умов договору, відповідно до графіків ревізійно-налагоджувальних робіт та проведення експертного обстеження (технічного діагностування) зарядних пристроїв для електровозних акумуляторних батареї шахти «Західно-Донбаська» № 1, шахти «Самарська», шахти «Західно-Донбаська» №3, які є додатками до Договору, Відповідач у вересні 2015р. зобов'язаний був провести ревізійно-налагоджувальні роботи та експертне обстеження (технічного діагностування) зарядних пристроїв для електровозних акумуляторів батареї шахти «Західно-Донбаська» №1, шахти «Самарська», шахти «Західно-Донбаська» №3 ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ТЕРНІВСЬКЕ» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ».

Відповідач свої зобовязання за договором на виконання ревізійноналагоджувальних робіт № 182-ПУ-ШуТР від 11.08.2015 року виконав належним чином та надав послуги з налагодження обладнання. Позивач, в свою чергу, за умовами Договору, повинен був перерахувати грошові кошти на розрахунковий рахунок Відповідача на протязі 60-ті календарних днів з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт і виставленого рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, акт приймання-передачі виконаних робіт був підписаний сторонами - 30.10.2015 року, отже, оплата за виконанні роботи повинна була здійснитися Позивачем не пізніше - 30.12.2015 року.

Проте, в порушення умов договору, Позивач своєчасно з відповідачем не розрахувався за виконанні роботи в сумі 145 464,60 грн., але звернувся до господарського суду з позовом, в якій просить суд внести зміни до п. 2.4. Договору на виконання ревізійноналагоджувальних робіт № 182-ПУ-ШуТР від 11.08.2015 року в частині строків оплати за виконанні Роботи та просить викласти цей пункт в наступній редакції: «…Оплата Робіт здійснюються Замовником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника до 30.06.2016р. на підставі підписаного Акту приймання - передачі виконаних робіт і виставленого рахунку…». При цьому зазначені зміни Позивач вимагає ввести в дію з 01.04.2016р.

Позов обґрунтований тим, що на момент настання строку розрахунку за виконанні роботи, відповідно до Договору № 182-ПУ-ШУТр від 11.08.2015р., у Позивача була відсутня фінансова можливість вчасно проводити розрахунки, що було обумовлено нестабільною ситуацією в країні та загрозою неплатоспроможності, оскільки одночасне перерахування Позивачем кредиторської заборгованості (у тому числі Відповідачу) могло б дестабілізувати роботу підприємства, може привести до зупинення фінансово-господарської діяльності підприємства в цілому. На теперішній час, у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем, обумовленим проведенням АТО, а фактично військових дій на сході України, позивач не має можливості на одноразове перерахування суми заборгованості за Договором.

Станом на 2016 рік Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область фактично є збитковим, відповідно до оприлюдненої звітності збитки підприємства за друге півріччя 2015 року складають 78 млн. грн. Поточні надходження на рахунки підприємства, в першу чергу, спрямовані на виплату заробітної плати робітникам та сплату відповідних податків та єдиного соціального внеску до органів ПФУ.

Таким чином, вищезазначені обставини унеможливлюють апелянта здійснити своєчасне одноразове перерахування коштів Відповідачеві, оскільки всі наведені факти, в цілому, можуть призвести до виникнення нових боргів, зокрема, щодо сплати податків, інших обов'язкових платежів, і в кінцевому результаті до можливого погіршення платоспроможності підприємства та нестабільного стану у містах Павлоград, Тернівка, Першотравенськ, так як Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" є містоутворюючим підприємством.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив із визначеного діючим законодавством принципу свободи договору, яка полягає насамперед у співвідношенні актів цивільного законодавства і договору.

Колегія суддів погоджується з даною правовою позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст. 628, 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1, ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як встановлено місцевим господарським судом, Договір був підписаний Сторонами без будь яких зауважень.

Відповідно до пункту 9.3. Договору всі зміни і доповнення до договору можуть бути внесені при письмовій згоді на це обох Сторін і оформлюються додатковими угодами, які є невід'ємними частинами договору.

За ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Отже, як вбачається з матеріалів справи Публічне акціонерне товариство "Запорізький електроапаратний завод" виконало зобовязання та надало послуги налагодження обладнання за договором, водночас апелянт повинен був здійснити оплату та розрахуватись з постачальником не пізніше 30.12.2015 року, проте в порушення умов договору не здійснив цього.

Таким чином, беручи на себе певні зобов'язання при укладенні спірного Договору Сторони чітко усвідомлювали (іншого не доведено), що в країні існує нестабільна економічна ситуація, існує збройний конфлікт та проводиться антитерористична операція.

Посилання Позивача на скрутне фінансове становище, обумовлене проведенням АТО, не звільняють його від обовязку оплатити отримані послуги у строки, встановлені Договором.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Також вимогами ст. 652 ЦК України передбачені підстави зміни договору у зв'язку з істотною зміною обставин. Зміна обставин, є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

· в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

· зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

· виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

· із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору, суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Встановлено, що в позовній заяві та наступних змінах до неї позивачем не зазначено законних підстав, за якими він вимагає в примусовому порядку внести зміну в діючий Договір.

Посилання на ст.188 ГК України, вимогами якої передбачено лише порядок внесення змін такою підставою не є.

Позивачем не обґрунтована необхідність внесення змін до вже укладеного та частково виконаного Договору на законних підставах.

Отже, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність позовних вимог позивача, адже він порушує право відповідача на вільне волевиявлення при укладенні та зміні умов Договору та суперечить принципу презумпції правомірності правочину, оскільки законних підстав до внесення змін до Договору не встановлено.

Місцевим господарським судом також обґрунтовано враховано те, що за змістом ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Відтак, зміна економічної ситуації є комерційним ризиком сторін договору, а тому, як вірно зазначено місцевим господарським судом, обставини, на які вказує позивач, не можуть вважатися підставами для зміни договору. До того ж, укладення договору та погодження сторонами його умов в існуючий редакції відбувалося в той період, коли обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, вже існували. Адже, згідно Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014р., яким було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», проведення антитерористичної операції («АТО») на території Донецької та Луганської областей розпочалося ще з 13.04.2014р., а спірний договір укладено між сторонами 11.08.2015р., тобто вже після початку АТО.

На думку колегія суддів фінансовий стан не є істотною зміною обставин у розумінні приписів ст.ст. 651 652 ЦК України.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи, місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 23.05.2016 року у справі № 908/734/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: Н. В. Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 ГСЗО;

1 ДАГС.