ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.2017 Справа № 920/1165/16
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ Україна», м. Київ;

до відповідача: Приватного підприємства «Талісман», м. Глухів, Сумська область;

про стягнення 84 000 грн. 00 коп.

СУДДЯ КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 18.08.2016;

ОСОБА_2, довіреність від 03.02.2017 року;

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №74 від 29.09.2016

При секретарі судового засідання Середі І.Г.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 84 000 грн. 00 коп. безпідставно набутих грошових коштів, а також 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

Від позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви №0248 від 03.02.2017 в обґрунтування позиції по справі.

Представники позивача в судовому засіданні свої вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач в письмових поясненнях №41 від 14.12.2016 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що грошові кошти в розмірі 84 000 грн. 00 коп. були перераховані позивачем відповідачу на виконання умов укладеного між сторонами договору №НД-4 оренди нежитлового приміщення від 22.09.2014 р., який був підписаний представниками сторін належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши та дослідивши подані докази, суд встановив:

З інформаційної довідки №72338801 від 04.11.2016 /а.с.18-20/ з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта - ПП «Талісман» вбачається, що відповідачу на праві приватної власності належить обєкт нерухомого майна, магазин, загальною площею 992,1 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Глухів, вул. Києво-Московська, 51.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що протягом вересня 2014 року між ТОВ «ДЦ Україна» і ПП «Талісман» велись перемовини щодо підписання договору оренди нежитлового приміщення, за результатами яких сторони погодили умови договору оренди нежитлового приміщення №НД-4 від 22.09.2014 (далі за текстом «Договір»), відповідно до п. 1.1. якого відповідач зобовязувався передати, а позивач прийняти у тимчасове користування (оренду) нежитлове приміщення, загальною площею 325,84 кв.м., що знаходиться на першому поверсі будівлі за адресою: м. Глухів, вул. Києво-Московська, 51, за плату та на обумовлений строк, на умовах, зазначених в даному Договорі.

Згідно п. 1.6. Договору позивач використовує обєкт оренди для здійснення господарської діяльності у відповідності з видами діяльності, передбаченими Статутом позивача, та інших видів діяльності, не заборонених чинним законодавством України, у т.ч. здійснення торгівельної діяльності.

Зі змісту п. 3.1.1. Договору вбачається, що протягом 10 банківських днів з дня підписання сторонами даного Договору позивач перераховує на розрахунковий рахунок відповідача суму в розмірі 84 000 грн. 00 коп., без ПДВ, що буде зарахована відповідачем як орендна плата за перший, другий та останній місяці оренди. Індексація щодо суми, яка сплачена щодо суми, яка сплачена згідно даного пункту, не застосовується. Сторони цим визнають, що сума, сплачена згідно умов цього пункту, є повною та достатньою для зарахування відповідачем в рахунок оплати орендної плати за перший, другий та останній місяці оренди за цим Договором.

Позивач наголошує на тому, що після підписання його уповноваженим представником тексту Договору відповідач безпідставно відмовився від його підписання зі свого боку та уклав договір оренди нежитлового приміщення на першому поверсі, розташованого за адресою: м. Глухів, вул. Києво-Московська, 51, з іншою юридичною особою ТОВ «Стиль Д» для розміщення магазину продовольчих та непродовольчих товарів «ПроСтор» та надання супутніх послуг. В той же час позивач 23.09.2014 р. помилково перерахував відповідачу 84 000 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення №15020 від 23.09.2014 із призначенням платежу плата за оренду приміщення згідно договору №НД-4 за 1,2 та останній місяці оренди від 22.09.2014, без ПДВ. Проте, враховуючи те, що Договір не був підписаний належним чином представниками сторін, тобто не був укладений між сторонами, вважає суму 84 000 грн. 00 коп. помилково перерахованими коштами, які і просить суд стягнути з відповідача на свою користь як безпідставно набуте майно.

Відповідач, у свою чергу, обґрунтовує свої заперечення тим, що підписаний примірник Договору №НД-4 оренди нежитлового приміщення від 22.09.2014 р. був привезений представником позивача для його подальшого підписання з боку відповідача, тобто був укладений і належним чином підписаний представниками сторін, а грошові кошти в розмірі 84 000 грн. 00 коп. не можуть вважатися помилково перерахованими та безпідставно набутим відповідачем майном, оскільки вони перераховані на виконання п. 3.1.1. укладеного між сторонами Договору, належним чином підписаного представниками сторін.

Зі змісту ч.1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Згідно ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 6.1. Договору сторони домовились, що даний Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 серпня 2017 року.

Позивач заперечує факт наявності підписаного позивачем і відповідачем договору №НД-4 оренди нежитлового приміщення від 22.09.2014 р. та ставить під сумнів справжність підписів сторін на наданій відповідачем редакції Договору у звязку з чим у клопотанні №0247 від 03.02.2017 просить суд призначити судову почеркознавчу та технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення якої поставити наступні запитання: 1) чи виконано підпис на поданому відповідачем договорі оренди нежитлового приміщення №НД-4 від 22.09.2014 саме ОСОБА_4?; 2) яким способом нанесений відтиск печатки ТОВ «ДЦ Україна» на поданому відповідачем договорі оренди нежитлового приміщення №НД-4 від 22.09.2014 шляхом монтажу за допомогою компютерної або копіювально-розмножувальної техніки, тощо?; 3) чи нанесено відтиск печатки в поданому відповідачем договорі оренди нежитлового приміщення №НД-4 від 22.09.2014 р. печаткою, експериментальні та вільні зразки відтисків якої будуть надані позивачем для порівняльного дослідження?; 4) чи нанесений відтиск печатки ТОВ «ДЦ Україна» у той час, яким датований поданий відповідачем договір оренди нежитлового приміщення №НД-4 від 22.09.2014?; 5) чи виготовлений (надрукований) поданий відповідачем примірник договору оренди нежитлового приміщення №НД-4 від 22.09.2014 у той час, яким він датований, а саме в 2014 році?; 6) у який період часу був виготовлений (надрукований) поданий відповідачем примірник договору оренди нежитлового приміщення №НД-4 від 22.09.2014?

В той же час, відповідач, додатково обґрунтовуючи свої заперечення надав суду для огляду оригінал договору оренди нерухомого майна №Б-4932 від 15.09.2014 р., укладеного між ПП «Талісман» і ТОВ «Стиль Д», звертаючи увагу суду на те, що обєктом оренди по даному договору є інше нежитлове приміщення, загальною площею 194,6 кв.м., розташоване за адресою: м. Глухів, вул. Києво-Московська, 51.

Копія договору оренди нерухомого майна №Б-4932 від 15.09.2014 р. долучена до матеріалів справи.

Частиною 6 п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу.

Варто підкреслити, що призначення експертизи (крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом) є правом суду, а не його обов'язком.

В розумінні статті 41 Господарського процесуального кодексу України суд призначає судову експертизу лише у разі потреби в спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, «тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування».

Судом витребувано та досліджено три примірники договорів оренди, на двох з яких (поданих відповідачем) містяться підписи директора ПП «Талісман» ОСОБА_5, а саме: 1) на примірнику договору №НД-4 оренди нежитлового приміщення від 22.09.2014 р.; 2) на примірнику договору оренди нерухомого майна №Б-4932 від 15.09.2014 р.

Так, із зовнішнього огляду підписів уповноважених представників сторін, які містяться на договорі №Б-4932 від 15.09.2014 р., судом зроблено висновок про те, що підпис директора ПП «Талісман» ОСОБА_5 не тотожний підпису на договорі оренди нежитлового приміщення №НД-4 від 22.09.2014. Крім того, із зовнішнього огляду підписів представників сторін, які містяться на оригіналі договору оренди нежитлового приміщення №НД-4 від 22.09.2014, наданому відповідачем для огляду в судовому засіданні, можна зробити висновок про те, що підпис від імені представника позивача виготовлено шляхом монтажу за допомогою компютерної або копіювально-розмножувальної техніки. Крім того, в матеріалах справи міститься довідка ТОВ «ДЦ Україна» від 03.02.2017 р. про те, що ані уповноважений представник ТОВ «ДЦ Україна» ОСОБА_4, ані фахівець відділу розвитку І департаменту розвитку (регіональний представник) ТОВ «ДЦ України» ОСОБА_2 не були направлені у відрядження до м. Глухів 22.09.2014 р. для підписання та передачі оригіналу договору оренди нежитлового приміщення №НД-4, ПП «Талісман».

Таким чином, суд критично ставиться до редакції примірника договору №НД-4 оренди нежитлового приміщення від 22.09.2014 р., яка надана відповідачем та міститься в матеріалах справи /а.с.27-32/ та не приймає його до уваги в якості належного та допустимого доказу його підписання уповноваженими представниками сторін.

Суд також відмовляє в задоволенні клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи №0247 від 03.02.2017, оскільки в якості предмету її дослідження позивачем запропоновано саме редакцію договору №НД-4 оренди нежитлового приміщення, надану відповідачем.

Статтею 795 ЦК України передбачено, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Пунктом 1.5. Договору передбачено, що передача обєкту оренди позивачу здійснюється на підставі акту приймання-передачі.

Зі змісту п. 2.1.1. Договору вбачається, що одним з обовязків відповідача є передача обєкту оренди за актом приймання-передачі не пізніше 22 вересня 2014 року.

Розділом 4 Договору визначено порядок приймання-передачі обєкту оренди, а саме: відповідач зобовязується передати позивачу обєкт оренди в строки, передбачені даним Договором. Обєкт оренди передається позивачу на підставі Акту приймання-передачі (п.4.1.). Акт приймання-передачі до даного Договору з підписами та печатками представників сторін є документом, який свідчить про передачу/приймання обєкту оренди позивачу/відповідачем (п. 4.2.).

Згідно ч. 8 ст. 181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту складання, підписання належним чином представниками сторін акту приймання-передачі нежитлового приміщення загальною площею 325,84 кв.м. по вул. Києво-Московська, 51 в м. Глухів відповідачем позивачу, а отже суд дійшов до висновку про те, що позивачем спірне приміщення фактично не використовувалось.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що договір №НД-4 оренди нежитлового приміщення від 22.09.2014 р. є неукладеним.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ч.1 ст. 177 ЦК України обєктами цивільних прав є зокрема речі, у тому числі гроші.

Письмовими матеріалами справи підтверджується факт перерахування позивачем на рахунок відповідача 84 000 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення №15020 від 23.09.2014 із призначенням платежу плата за оренду приміщення згідно договору №НД-4 за 1,2 та останній місяці оренди від 22.09.2014, без ПДВ /а.с. 9/.

Більш того, згідно довідки №В6-01/4622 від 01.11.2016 АТ «ОСОБА_6 Аваль» /а.с17./ підтверджено факт перерахування грошових коштів в розмірі 84 000 грн. 00 коп. по платіжному дорученню №15020 на рахунок №1 ПП «Талісман», а також зазначено, що повернення коштів у розмірі 84 000 грн. 00 коп. із вище вказаних реквізитів ПП «Талісман» не відбувалось.

Враховуючи те, що судом встановлено, що договір №НД-4 оренди нежитлового приміщення від 22.09.2014 р. не укладений, грошові кошти в сумі 84 000 грн. 00 коп. є безпідставно набутим відповідачем майном та підлягають поверненню позивачу, а позовні вимоги визнаються судом правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні клопотання №0247 від 03.02.2017 ТОВ «ДЦ Україна» про призначення судової експертизи відмовити.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Талісман» (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Києво-Московська, 51, код 01548131) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ Україна» (04655, м. Київ, Проспект Московський, 28-А, код 32424255) 48 000 грн. 00 коп. безпідставно набутих грошових коштів, 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 10.02.2017 року.

Суддя ОСОБА_7