ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.01.2017 Справа № 904/11376/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Теплогенерація", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 2 552 107,99 грн

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 14-127 від 13.05.14 р., заступник начальника відділу виконавчих проваджень та проваджень у справах про банкрутство управління претензійно-позовної роботи юридичного департаменту;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 7 від 30.12.16 р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 1 028 810,47 грн., що складають суму пені, 499 751,12 грн. штрафу, 54 117,29 грн. - річних, 969 429,11 грн. - інфляції грошових коштів.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 р. № 1730-VIII, частиною 3 ст. 7 якого передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2014 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (правонаступником якої є публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") - Продавець та приватним акціонерним товариством "Теплогенерація" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 402/15-ПР, відповідно до п.1.1. якого Продавець (позивач у даній справі) зобов"язується передати у власність Покупцю (відповідачу) у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД , а Покупець зобов"язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем (п.1.2 договору).

Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2015 року по 31.12.2016 року газ обсягом до 1590 тис. куб.м.(п.2.1. договору).

Згідно п. 3.3. договору, приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

У п.5.2. договору (з врахуванням додаткової угоди № 10 від 25.11.2015 року), сторонами встановлено, що ціна за 1000 куб.м. газу з 01 грудня 2015 року становить 6474,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами - 615,10 грн., крім того ПДВ-20%, всього з ПДВ - 738,12.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 7218,58 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 8662,30 грн.

Виконуючи умови договору, позивач передав у власність відповідачу природний газ на загальну суму 7 139 301,75 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с. 32-35).

Вищевказані акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств сторін.

Згідно п.6.1. договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплата в розмірі по 35% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5-го та до 15-го числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач зобов"язання з оплати за переданий газ, виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки з порушенням строків передбачених договором.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Сторонами в договорі передбачена відповідальність у вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу; за прострочення оплати понад 30 днів сторони встановили додаткову відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 7% від суми простроченого платежу (п.7.2. договору).

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума пені за періоди прострочення з 15.02.2015р. по 30.06.2015р. та з 15.01.16р. по 18.02.16р. складає загальну суму 1 028 810,47 грн. Сума штрафу - 499 751,12 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума річних за загальний період прострочення з 15.02.2015р. по 18.02.16р. склала 54 117,29 грн.

Сума інфляції з березня по липень 2015 року склала 969 429,11 грн.

Проте, відповідно до нарахованих сум річних, інфляції, штрафу та пені слід зазначити наступне.

30.11.2016 р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 р. № 1730-VIII (далі Закон), згідно ч. 3 ст. 7 якого передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Матеріали даної справи свідчать про те, що на день набрання чинності зазначеного вище Закону, заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий природний газ була відсутня.

З даним позовом до суду, позивач звернувся 01.12.2016 р., тобто, після набрання чинності Закону № 1730-VIII, отже, пеня, річні та інфляція останнім нараховані всупереч норм зазначеного вище Закону.

При викладених обставинах, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено: 31.01.2017р.

Суддя ОСОБА_3