ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.02.2017 Справа № 904/8032/16

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 117 801, 63 грн. за договором на постачання теплової енергії

Головуючий колегії Назаренко Н.Г.

Суддя Золотарьова Я.С.

Суддя Новікова Р.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: Цвіркун А.А. представник - дов. № 10 від 03.01.2017р.

Від відповідача: не з'явився

За участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивобуд" - Алімагомедова Г.М. дов. б/н від 03.01.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованість в сумі 90 850,58 грн., пеню - 7 915,28 грн., інфляційні втрати - 16 421,52 грн., 3 % річних - 2 614,25 грн. за Договором на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пару № 5161 від 15.08.2014р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань покладених на нього умовами Договору, щодо своєчасної та повної оплати в строки передбачені Договором.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що не споживає теплову енергію з лютого 2015р. у зв'язку з відключенням від централізованої системи опалення, про що складено Акт обстеження від 03.02.2015р.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що не споживає теплову енергію з лютого 2015р. у зв'язку з відключенням від централізованої системи опалення, про що складено Акт обстеження від 03.02.2015р.

Позивач, в свою чергу зазначив, що його про відключення повідомлено не було, та що відключення від централізованої системи опалення повинно здійснюватися відповідно до Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. № 4 "Про порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання" (зі змінами від 06.11.2007р.), у зв'язку з чим наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2016р. по справі № 904/8032/16 порушено провадження та призначено судове засідання на 03.10.2016р.

У судовому засіданні 31.10.2016р. строку розгляду справи продовжено до 21.11.2016р. та відкладено розгляд справи на 21.11.2016р.

Ухвалою суду від 21.11.2016р. призначено колегіальний розгляд справи № 904/8032/16 у складі трьох суддів.

Розпорядженням керівника апарату від 23.11.2016р. № 961 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу", відповідно до пункту 4 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" призначено повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів для розгляду справи № 904/8032/16.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) від 23.11.2016р. визначено наступний склад колегії: головуючий колегії Назаренко Н.Г., судді - Золотарьова Я.С., Новікова Р.Г.

Ухвалою від 24.11.2016р. справу № 904/8032/16 прийнято до провадження та призначено її розгляд на 19.12.2016р.

У судовому засіданні 19.12.2016р. відкладено розгляд справи на 18.01.2017р.

Ухвалами суду від 18.01.2017р. продовжено строк розгляду справи до 08.02.2017р. та відкладено розгляд справи на 07.02.2017р.

Крім того суд, з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, викликав в судове засідання повноважних представників ТОВ "Дивобуд" та ПП ВКФ "Газифікатор-Сервіс" для дачі пояснень по суті спору.

Відповідач в судове засідання 07.02.2017 свого представника не направив, адав відзив на позов в якому позовні вимоги не визнав з тих підстав, що позивачем на надано належних доказів сплати судового збору, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву. Крім того, відповідач зазначає, що 09.12.2016р. представники Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" з'явилися за адресами спірних об'єктів та разом з представником відповідача обстежили їх. Але на місця обстеження вони з'явились з готовими актами обстеження, що свідчить про їх упередженість та необ'єктивність. Зміст актів не відповідав вимогам Ухвали від 24.11.2016р., зі змісту не було зрозуміло, чи відключене опалення на даних об'єктах, чи ні. Крім того, акти було складено не на державній мові. Після зауважень зі сторони відповідача, представники позивача пообіцяли переробити акти та звернутися до відповідачем, щодо їх підписання. Однак з відповідачем представники позивача так і не зв'язалися.

Також відповідач зазначає, що під час судового засідання йому стало відомо, що позивач надав до суду перероблений акт з відміткою про відмову відповідача від підпису.

Представником ТОВ "Дивобуд" в судове засідання 07.02.2017 надано пояснення від 06.02.2017 № 17, в яких підтверджено факт відключення приміщень відповідача від централізованого опалення.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 07.02.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2014р. між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - постачальник, позивач) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі споживач, відповідач) укладено договір № 5161 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пару (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник відпускає споживачу теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим договором.

Постачальник відпускає споживачеві теплову енергію на об'єкти, вказані в таблиці № 2 згідно з встановленим планом теплоспоживання з 01.09.2014р. по 01.09.2015р. Оплата здійснюється з моменту зазначеного періоду дії договору (п.1.3. Договору).

Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом у разі їх відсутності (п.2.1 договору).

Пунктом 2.4. договору встановлено, що щомісячно, в строк до 25 числа, споживач, який має прилад обліку, інформує постачальника про фактичне споживання теплової енергії з наступним складанням акту.

Відповідно до п.3.1. договору оплата за відпущену теплову енергію проводиться Споживачем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, або іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з п.6.1. договору, цей договір діє з 01.09.2014р. по 01.09.2015р. і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від цього договору або від його перегляду. При заяві однієї із сторін про розірвання договору за один місяць і відсутності заборгованості споживача перед постачальником договір може бути розірваний. При наявності заборгованості за споживачем, нарахування по договору закінчуються, а договір не розривається до повного погашення заборгованості.

Як зазначив у позові Позивач, він свої зобов'язання по договору виконав в повному обсязі, що підтверджується виставленими на оплату рахунками-фактурами, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а. с. 19-32). Проте, відповідач виставлені рахунки за спожиту теплову енергію своєчасно та в повному обсязі не оплатив, на підставі чого у нього виникла заборгованість у сумі 90 580,58 грн.

Позивач, посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо оплати, надав розрахунок заборгованості за період з 01.10.2014 по 06.04.2016, всього на суму 90 580,58 грн. та стверджував про надання відповідачу передбачених договором послуг.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову на підставі наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

В даному випадку позивач вважає, що оскільки ним виконано зобов'язання по Договору, відповідач повинен сплатити за спожиту ним теплову енергію, а самовільне відключення від мережі теплопостачання не звільняє останнього від обов'язку здійснити розрахунки за Договором.

Тобто, предметом позову у даній справі є стягувана сума, а підставою - несплата спожитої відповідачем теплової енергії.

Таким чином, предметом доказування є не правомірність чи неправомірність відключення відповідача від мережі теплопостачання, а факт споживання (а не можливості споживання) кількості теплової енергії на суму 90 580,58 грн. за період з 01.10.2014 по 06.04.2016.

Факт відключення (самовільного чи ні) підставою позову не є, і позивач даним фактом позовні вимоги не обґрунтовує.

Встановлення факту самовільного відключення є обставиною яка б підлягала встановленню при розгляді справи про стягнення санкцій або збитків за самовільне відключення, оскільки самовільне відключення, згідно п.25 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005, № 630 забороняється.

В підтвердження наявності у відповідача заборгованості позивачем надані рахунки-фактури за вказаний період, реєстр рахунків з доказами отримання.

Водночас, заперечуючи проти позову, відповідач послався на відключення належних йому приміщень від мережі централізованого опалення.

В підтвердження своїх заперечень надав докази звернення до позивача із заявою про відключення від централізованої мережі опалення (а.с. 96-97) та Акт обстеження від 03.02.2015, відповідно до якого комісією у складі ОСОБА_5 - власника ательє "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 та магазина "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2, ОСОБА_6 - майстра ТОВ "Дивобуд", Куликовим Д.Ж. - директора ЧП ПКФ "Газифікатор-Сервіс", при обстеженні приміщень розташованих за адресами: АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 виявлено, що проведене відключення від централізованої системи опалення. Транзитні стояки ізольовані мірелоном (спіненим пінополіетиленом). Реконструкція виконана у відповідності з існуючими нормами та правилами виконання будівельних робіт. Приміщення які примикає до цього приміщення отримують послуги по забезпеченню опалення в повному об'ємі (а.с.98).

В ході розгляду справи суд зобов'язував позивача здійснити перевірку приміщень відповідача за вищевказаними адресами щодо наявності відключення від мережі теплопостачання та скласти відповідний акт.

На виконання вимог суду позивач надав копію Акта обстеження від 09.12.2016, яким встановлено, що при обстежені приміщення по АДРЕСА_1 (майстерня) було виявлено, що на момент перевірки абонент ОСОБА_1 самовільно виконала демонтаж опалювальних приладів. Демонтаж виконано без дозвільних документів. Згідно п. 25 " Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджено постановою КМ України від 21.07.2005р. під № 630, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Абоненту ОСОБА_1 необхідно здійснити підключення до внутрішньобудинкової системи централізованого опалення. В іншому випадку документи будуть передані до суду. За адресою по АДРЕСА_3 встановлено індивідуальний ввід (а.с. 126).

В свою чергу, Відповідач у своїй заяві від 16.12.2016р. зазначив, що 09.02.2016р. представники Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" з'явились за адресами: АДРЕСА_1 (майстерня) та АДРЕСА_3 (магазин) і вони разом обстежили об'єкти. Але, як виявилось згодом, на місця обстеження вони з'явились вже з готовими актами обстеження, що свідчить про їх упередженість і не об'єктивність. Окрім цього, зміст актів не відповідав вимогам ухвали від 24.11.2016р., власне зі змісту не було зрозуміло, чи відключене опалення на даних об'єктах, чи ні. У зв'язку з чим Відповідач висловив зауваження до актів. Крім того, Акт було складено не на державній мові. На що представники позивача пообіцяли переробити Акт обстеження та зв'язатися з відповідачем для його підписання. Однак, цього зроблено не було. (а. с. 123).

В судовому засіданні 18.01.2017 представник Позивача підтвердив те, що обставини, викладені в заяві Відповідача, відповідають дійсності і, що Акт від 09.12.2016р., копія якого долучена до матеріалів справи, складено без участі представника відповідача. Даний факт зафіксовано в ухвалі суду від 18.01.2017.

За викладеного, суд не може прийняти вищезазначений Акт обстеження в якості належного доказу у справі.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про споживання відповідачем теплової енергії від централізованої системи опалення позивачем суду не надано.

Крім того, ТОВ "Дивобуд" надано пояснення, з яких вбачається, що ТОВ "Дивобуд", як управитель житлового фонду у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, з 01 лютого 2014р. надає послуги населенню Центрально-Міського району м. Кривого Рогу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій згідно договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, укладеного між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та ТОВ "Дивобуд", відповідно до Рішення Криворізької міської ради № 418 від 14.12.2011р. "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території для власників нежитлових приміщень у житлових будинках Центрально-Міському району у м. Кривому Розі", Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Вказаним рішенням (№418) передбачено обов'язковий перелік послуг по утриманню будинків та прибудинкових територій, які надаються ТОВ "Дивобуд".

03.02.2015р. власник зазначених вище приміщень ФОП ОСОБА_1 запросила зацікавлені органи забезпечити фіксацію факту відключення від системи опалення.

Підприємством для фіксації факту відключення була направлена майстер ОСОБА_9

03.02.2015р. був складений акт обстеження приміщень за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Відповідно до зазначеного акту зафіксовано, що проведено відключення від централізованої системи опалення. Транзитні стояки ізольовані мірелоном (спінений пінополіетилен). Реконструкція виконана відповідно діючим нормам і правилам виконання будівельних робіт. Приміщення, що примикають до даного приміщення, отримують послугу зі забезпечення централізованим опаленням в повному обсязі.

Пояснення представника позивача відносно того, що приміщення відповідача за адресою АДРЕСА_3 з кінця 2015 року має індивідуальний ввід та споживає теплову енергію, судом не приймаються, як такі, що не підтверджені належними доказами.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт відключення відповідача від мереж центрального опалення.

Позивачем факт відключення відповідача від мереж центрального опалення не спростовано. Він лише зазначає, що відповідач, при відключенні від мережі теплопостачання належного йому приміщення, не дотримався вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. А відтак, відповідач зобов'язаний виконувати умови договору щодо оплати за теплопостачання.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач зобов'язаний сплачувати теплопостачальній організації кошти за фактично отриману теплову енергію, а ч.1 п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення надає споживачу право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Підпунктом 9 пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005, передбачено звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання.

З приписів наведених норм вбачається, що оплаті підлягають саме отримані споживачем від енергопостачальника послуги з теплопостачання.

Суд вважає за необхідне ще раз зазначити, що встановлення факту самовільного чи правомірного відключення не є предметом доказування по даній справі, оскільки стягується заборгованість за спожиту теплову енергію, а не заходи впливу за самовільне відключення.

При цьому жодними актами права, що регулюють правовідносини в теплоенергетиці не встановлено відповідальність за самовільне відключення від центрального опалення у розмірі вартості теплової енергії, яка могла б бути спожита при користуванні центральним опаленням. Та не надано право постачальнику теплової енергії при самовільному відключенні стягувати кошти в розмірі встановленому договором, а не за фактично спожиту теплову енергію.

Зазначена позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові ВГСУ від 28.10.2013 у справі № 904/11755/2011 (а.с. 174-176).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Вимоги, що пред'являються до доказів визначені ст.34 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, позивач, всупереч вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження та обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач не довів належними та достатніми доказами споживання відповідачем теплової енергії за період з 01.10.2014 по 06.04.2016 на суму 90 580,58 грн., а тому позовна заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 548, 610, 611, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193, 199, 231 Господарського кодексу України ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно

до вимог ст. 84 ГПК України,

- 13.02.2017р.

Головуючий колегії Суддя Суддя Н.Г. Назаренко Я.С. Золотарьова Р.Г. Новікова