ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.02.2017 р. Справа№ 914/3036/16

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 (м. Львів)

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу «Аурум III» (м. Львів)

про: стягнення суми основного боргу в розмірі 33651,73 грн., пені у розмірі 2030,14 грн., 3% річних у розмірі 206,88 грн., інфляційних втрат у розмірі 1564,94 грн. та штрафу у розмірі 5047,76 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Черменєвій В.С.

Представники:

від позивача: Не з'явився.

від відповідача: Не з'явився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Львів) до Житлово-будівельного кооперативу «Аурум III» про стягнення суми основного боргу в розмірі 33651,73 грн., пені у розмірі 2030,14 грн., 3% річних у розмірі 206,88 грн., інфляційних втрат у розмірі 1564,94 грн. та штрафу у розмірі 5047,76 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.11.2016 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 21.12.2016 року. Ухвалою суду від 21.12.2016 року розгляд справи відкладено до 04.01.2017 року, в зв'язку з клопотанням позивача та надання доказів. Ухвалою суду від 04.01.2017 року розгляд справи відкладено до 10.01.2017 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 10.01.2017 року розгляд справи відкладено до 16.01.2017 року, згідно клопотання сторін та в зв'язку з відсутністю представників сторін. 16.01.2017 року по справі оголошено перерву до 20.01.2017 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 20.01.2017 року розгляд справи відкладено до 26.01.2017 року, згідно клопотання позивача та в зв'язку з відсутністю представників сторін. Ухвалою суду від 26.01.2017 року розгляд справи відкладено до 01.02.2017 року, в зв'язку з відсутністю представників сторін. Ухвалою суду від 01.02.2017 року розгляд справи відкладено до 09.02.2017 року, в зв'язку з відсутністю представників сторін.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 30.11.2016 року, про відкладення від 21.12.2016 року, від 04.01.2017 року, від 10.01.2017 року, від 20.01.2017 року, від 26.01.2017 року, від 01.02.2017 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

04.01.2017 року за вх. № 156/17 позивач подав пояснення по справі.

10.01.2017 року за вх. № 535/17 позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

16.01.2017 року за вх. № 1717/17 позивач подав клопотання про витребування доказів у відповідача.

16.01.2017 року за вх. № 1715/17 позивач подав додаткові пояснення по справі.

19.01.2017 року за вх. № 214/17 позивач подав клопотання про продовження строку розгляду справи понад такий, що встановлений ст. 69 ГПК України та про відкладення розгляду справи.

Клопотання позивача задоволено. Продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

24.01.2017 року за вх. № 2751/17 позивач подав пояснення по справі.

01.02.2017 року за вх. № 4327/17 позивач подав додаткові пояснення по справі.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 30.11.2016 року, про відкладення від 21.12.2016 року, від 04.01.2017 року, від 10.01.2017 року, від 20.01.2017 року, від 26.01.2017 року, від 01.02.2017 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

19.12.2016 року за вх. № 50758/16 відповідач подав заперечення на позовну заяву.

04.01.2017 року за вх. № 39/17 відповідач подав клопотання про призначення судових експертиз.

04.01.2017 року за вх. № 336/17 відповідач подав додаткові пояснення по справі.

05.01.2017 року за вх. № 457/17 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

16.01.2017 року за вх. № 175/17 відповідач подав клопотання про продовження строку розгляду справи понад такий, що встановлений ст. 69 ГПК України.

Клопотання відповідача задоволено. Продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

08.02.2017 року за вх. № 566/17 відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи, згідно якого зазначає, що оскільки позивачем не надавались відповідачу окреслені умовами Договору № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р. консультаційні послуги - правові підстави отримання винагороди за надання таких послуг у позивача відсутні. Умовами Договору визначено розмір винагороди за надання сукупності передбачених у ньому послуг (агентських та консультаційних) та встановлено її в розмірі 5% від суми грошових коштів, що надійшли у поточному місяці від учасників залучених до кооперативу в межах Договору (пункти 4.1 та 4.3 Договору). У договорі не встановлено методики визначення розміру винагороди за надання кожного із цих видів послуг окремо.

Разом з тим, предметом доказування у справі охоплюється питання про те, якою є вартість агентських послуг, що надавались відповідачем в межах договору. Згідно з приписами частини 4 статті 632 ЦК України, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Без застосування спеціальних знань з'ясування даного питання неможливо, а тому, відповідно до приписів статті 41 ГПК України, для його роз'яснення слід провести судову експертизу.

Враховуючи наведене, відповідач просить призначити судову товарознавчу експертизу, поставивши на вирішення експерта питання:

- Яка дійсна ринкова вартість агентських послуг, обсяг яких визначено у Договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р., станом на 01.09.2015 р.?"

- Яку частку у загальному розмірі винагороди виконавця, що визначений у Договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р., становить винагорода за надання виконавцем агентських послуг, виходячи із дійсної (ринкової) вартості цих послуг, що склалась на ринку станом на 01.09.2015 р.?

Як роз'яснено у п.п. 2, 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 "Про деякі,питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 р. (із змінами і доповненнями), рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 ГПК, зазначаються, зокрема: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи; підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи; організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи; перелік питань, що потребують роз'яснення; мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи; об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження; обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 42 ГПК; сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи; про попередження судового експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

Згідно ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу. Сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п'ятій і шостій статті 31 цього Кодексу.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому, в силу ст. 41 ГПК України господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Призначаючи судову експертизу та зупиняючи провадження у справі, суд виходить з того, що для вирішення спору необхідно встановити документальну підтвердженість та правильність здійсненого позивачем розрахунку позовних вимог, що, враховуючи суперечливий характер розрахунку та пояснень сторін з цього приводу, а також враховуючи значний об'єм самого розрахунку та документів, які підлягають дослідженню, потребує значного часу та спеціальних знань.

Як вбачається із матеріалів справи позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов Договору № 3/004-09-2015 від 01.09.2015 р. своєчасно не оплатив вартості наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 33651,73 грн. Крім того, у зв'язку з несвоєчасним погашенням боргу, відповідачу нараховано пеню у розмірі 2030,14 грн., 3% річних у розмірі 206,88 грн., інфляційних втрат у розмірі 1564,94 грн. та штрафу у розмірі 5047,76 грн.

Відповідач заперечує проти поданого позову. Зокрема, зазначає, що не надавши передбачених консультаційних послуг, позивач позбавив відповідача благ, які він розраховував отримати при укладенні договору та за отримання яких зобов'язався сплатити винагороду, виходячи із погодженого при укладенні договору розміру. На думку відповідача, хибними є доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості у межах Договору про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р. На час виникнення спору в межах даного Договору відповідачем було надлишково сплачено позивачу 189250,76 грн., що відображено у акті звірки за період 01.09.2015-07.06.2016 р.р. Даний акт було надіслано позивачу разом із листом відповідача № 10 від 08.06.2016. Відображений у акті звірки стан взаєморозрахунків, за твердженням відповідача, підтверджується первинними документами - актами виконаних робіт та платіжними дорученням, що додаються.

З урахуванням наведеного, дослідженню підлягають обставини встановлення ринкової вартості наданих послуг за умовами Договору № 3/004-09-2015 від 01.09.2015 р. Таким чином, суд задовольняє клопотання відповідача про призначення експертизи. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити судову товарознавчу експертизу та зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 41, 79, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання відповідача за вх. № 566/17 від 08.02.2017 року про призначення судової експертизи - задоволити.

2. Провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Львів) до Житлово-будівельного кооперативу «Аурум III» про стягнення суми основного боргу в розмірі 33651,73 грн., пені у розмірі 2030,14 грн., 3% річних у розмірі 206,88 грн., інфляційних втрат у розмірі 1564,94 грн. та штрафу у розмірі 5047,76 грн. - зупинити до отримання результатів судової експертизи.

3. Призначити судову експертизу, доручити її проведення Львівському науково-дослідному інституту судової експертизи (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54).

4. Поставити на вирішення судової експертизи наступні питання:

- Яка дійсна ринкова вартість агентських послуг, обсяг яких визначено у Договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р., станом на 01.09.2015 р.?"

- Яку частку у загальному розмірі винагороди виконавця, що визначений у Договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р., становить винагорода за надання виконавцем агентських послуг, виходячи із дійсної (ринкової) вартості цих послуг, що склалась на ринку станом на 01.09.2015 р.?

- Які вимоги звичайно ставляться до оформлення результатів консультаційних (агентських) послуг з питань, що зазначені у відповідному Договорі № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р.?

- Які критерії щодо якості та обсягу досліджень звичайно застосовуються при оцінці надання консультаційних (агентських) послуг з питань, що зазначені у відповідному Договорі № 4/004/09-2015 від 01.09.2015 р.?

5. Надіслати Львівському науково-дослідному інституту судової експертизи Міністерства юстиції України (79054, м. Львів, вул. Липинського, 54) для проведення судової експертизи матеріали справи № 914/3036/16.

6. У відповідності до ст.ст. 31, 41 ГПК України, попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

7. Витрати по проведенню судової експертизи покласти на відповідача - Житлово-будівельний кооператив «Аурум ІІІ».

8. Зобов'язати сторони надати оригінали усіх необхідних для проведення експертизи документів, на вимогу експерта, а також терміново повідомити суд про завершення експертизи для поновлення провадження у справі.

Суддя Пазичев В.М.