РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2017Справа №910/22059/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мобілком"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт Ф.К.А.У."

про стягнення 19 303,23 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Коваль Д.І.- представник за довіреністю; Левицька О.Л. - представник за довіреністю

від відповідача - Стовбух Д.В. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мобілком" до товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт Ф.К.А.У." про стягнення 19 303,23 грн., з яких 8 463,04 грн - сума основного боргу, 4344,20 грн - пеня, 5890,19 грн - інфляційні втрати, 605,80 грн - 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2016 року порушено провадження у справі № 910/22059/16.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язань за Договором поставки № П4643 від 01.06.2013 року.

Відповідачем у відзиві на позов заявлено про застосування наслідків пропущення строку позовної давності щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 4344,20 грн., в частині інших позовних вимог відповідач не заперечував.

В судовому засіданні 31.01.17р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт Ф.К.А.У." (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Мобілком» (постачальник) укладено договір поставки №П4643 від 01.06.2013 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору за даним договором постачальник зобов'язався поставляти покупцеві на зазначений ним об'єкт продукцію, а покупець зобов'язався приймати та оплачувати продукцію, перелічену в Специфікації та замовлену в обсягах і на умовах, передбачених цих Договором (далі - товар).

Згідно з п.2.1. Договору вартість (ціна) договору складається з загальної суми товарів придбаних у постачальника за даним договором та за цінами згідно Специфікації.

Відповідно до п.3.1. Договору оплата за поставлений товар здійснюється покупцем з відстрочкою 45 календарних днів з дати прийому товару за наявності належним чином заповненої товарної накладної, податкової накладної (а при необхідності, в тому числі, коригуючої податкової накладної), але не раніше першого четверга, що слідує за датою спливу строку платежу. Якщо такий четвер припадає на вихідний день, то вищезазначений платіж здійснюється на найближчий четвер, що слідує за ним.

Згідно п.6.1. Договору вважається, що Постачальник поставив товар, якщо він доставив товари, згідно Замовлення, точно в строк на об'єкт Покупця.

Відповідно до п. 6.2. Договору момент прийому товарів підтверджується відповідною відміткою Покупця в накладній на товари.

Судом встановлено, що постачальник поставив, а покупець отримав товар на загальну суму 8 463,04 грн згідно видаткових накладних №РН-0000025 від 25 лютого 2014р. на суму 5572,55 грн. та №РН-0000038 від 25 березня 2014р. на суму 2890,49 грн.

Видаткові накладні №РН-0000025 від 25 лютого 2014р. та №РН-0000038 від 25 березня 2014р. підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками, в зв'язку з чим приймаються судом в якості належних доказів на підтвердження поставки позивачем відповідачу товару.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач отриманий згідно зазначених накладних товар не сплатив.

Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті поставленого позивачем товару згідно видаткових накладних №РН-0000025 від 25 лютого 2014р. та №РН-0000038 від 25 березня 2014р. відповідачем не виконано, доказів оплати поставленого позивачем за договором товару відповідачем суду не надано, наявність заборгованості не спростовано, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 8 463,04 грн - суми основного боргу.

У зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 4344,20 грн за загальний період з 04.04.2015 по 03.04.2016 року, 3 % річних в розмірі 605,80 грн за загальний період з травня 2014 року по жовтень 2016 року , інфляційні втрати в розмірі 5890,19 грн. за загальний період з травня 2014 року по жовтень 2016 року

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно видаткової накладної №РН-0000025 від 25 лютого 2014р. товар на суму 5572,55 грн. відповідачем отримано 25.02.2014 року, а відтак 45 календарний день з дати прийому товару - 11.04.2014 року (п'ятниця).

Згідно видаткової накладної №РН-0000038 від 25 березня 2014р. товар на суму 2890,49 грн. відповідачем отримано 25.03.2014 року, а відтак 45 календарний день з дати прийому товару - 09.05.2014 року (п'ятниця).

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.1. Договору сторонами передбачено, що оплата за поставлений товар здійснюється не раніше першого четверга, що слідує за датою спливу строку платежу.

Таким чином, з врахуванням положень п.3.1. Договору, строк оплати товару згідно видаткової накладної №РН-0000025 від 25 лютого 2014р. настав 17.04.2014 року, а прострочення має місце з 18.04.2014 року, а строк оплати згідно видаткової накладної №РН-0000038 від 25 березня 2014р. настав 15.05.2014 року, прострочення має місце з 16.05.2014 року.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок позивача 3 % річних за період з 18.04.2014 року по 31.10.2016 року з суми боргу 5572,55 грн та з суми боргу 2890,49 грн за період з 16.05.2014 року по 30.06.2016 (згідно розрахунку позивача останній здійснював нарахування 3 % річних за 6 місяців у 2016 році), в зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення 3 % річних в розмірі 605,80 грн.

Судом перевірено розрахунок позивача інфляційних втрат з суми боргу 5572,55 грн за період з травня 2014 року по жовтень 2016 року та з суми боргу 2890,49 грн за період з червня 2014 року по жовтень 2016 року (оскільки згідно вказаної накладної прострочення має місце з 16.05.2014 року, якщо період прострочення має місце з с 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця), в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в заявленому позивачем розмірі 5890,19 грн.

Відносно позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 4344,20 грн за загальний період з 04.04.2015 по 03.04.2016 року суд зазначає наступне.

Згідно з п.13.7. Договору за недотримання строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, пеня нараховується за перші шість місяців з дня наступного, коли зобов'язання мало б бути виконано.

Отже, позивач мав право на нарахування пені згідно видаткової накладної №РН-0000025 від 25 лютого 2014р. з період з 18.04.2014 року по 18.10.2014 року, та згідно видаткової накладної №РН-0000038 від 25 березня 2014р. за період з 16.05.2014 року по 16.11.2014 року, в зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 4344,20 грн, нарахованої позивачем за період з 04.04.2015 по 03.04.2016 року слід відмовити.

З огляду на те, що у задоволенні позовним вимог в частині стягнення з відповідача пені, нарахованої за період з 04.04.2015 по 03.04.2016 року відмовлено, заява про застосування наслідків пропущення строку позовної давності до вимог про стягнення пені судом не розглядається.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт Ф.К.А.У." (04073, м.Київ, проспект Степана Бандери, будинок 15-А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мобілком" (02121, м.Київ, Харківське шосе, будинок 201/203, ) 8 463 (вісім тисяч чотириста шістдесят три) грн 04 коп - суми основного боргу, 605 (шістсот п'ять) грн 80 коп - 3 % річних, 5890 (п'ять тисяч вісімсот дев'яносто) грн 19 коп - інфляційні втрати та 1067 (тисячу шістдесят сім) грн 88 коп - витрати по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 03.02.2017 р.

Суддя Шкурдова Л.М.