ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

"09" лютого 2017 р.Справа № 916/3223/16

За позовом: Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради

До відповідачів: Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернути земельну ділянку

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від прокуратури: не з'явився

Від позивача: не з'явився

Від відповідачів: ОСОБА_2, від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адвокат, витяг з договору), ОСОБА_3, за довіреністю від Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради

СУТЬ СПОРУ: Заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у якій просить суд:

- визнати недійним Договір оренди земельної ділянки водного фонду, загальною площею 1500 кв.м., яка розташована між траверсами №9 та №10 другої черги ПОС, укладений 26.10.2015р. між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, шляхом підписання сторонами удаваного правочину договору оренди від 26.10.2015р. №119-ор берегозахисної споруди у вигляді ділянки піщаного пляжу загальною площею 1500 кв.м., розташованої між траверсами №9 та №10 другої черги ПОС, у місті Одесі на узбережжі Чорного моря, район пляжу „Курортний";

- зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути до комунальної власності Одеської міської ради земельну ділянку, загальною площею 1500 кв.м., вартістю 2025195 грн., розташовану між траверсами №9 та №10 другої черги ПОС район пляжу „Курортний", яка використовується згідно договору оренди берегозахисної споруди, укладеного 26.10.2015р. за №119-ор між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.11.2016р. порушено провадження у справі №916/3223/16 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

18.01.2017р. до господарського суду Одеської області представником позивача надані письмові пояснення, відповідно до яких позивач - Одеська міська рада не підтримує позовні вимоги прокуратури.

18.01.2017р. представником позивача у справі - Одеською міською радою надано клопотання про відкладення розгляду справи в порядку ст. 22 ГПК України.

18.01.2017р. представником Одеської міської ради надано клопотання про продовження строку розгляду справи в порядку ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.01.2017р., в порядку ст. 69 ГПК України, продовжено строк розгляду справи №916/3223/16 до 09.02.2017р. та ухвалою господарського суду Одеської області від 18.01.2017р. в порядку п.п. 1,2 ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 08.02.2017р. 0 09 год. 30 хв.

30.01.2017р. до господарського суду Одеської області представником прокуратури надані пояснення по справі.

08.02.2017р. до господарського суду Одеської області представником Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує порти задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Таким чином, приписами даної правової норми передбачено, що господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, на підставі поданих доказів.

Правила щодо належності і допустимості доказів встановлені ст.34 ГПК України, згідно ч.2 якої, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст.36 ГПК України, письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Впродовж розгляду справи №916/3223/16, ухвалами суду від 28.11.2016р., 23.12.2016., 18.01.2017р. у прокуратури витребувались докази, необхідні для встановлення усіх обставин справи, визначення кола спірних правовідносин сторін, а саме: оригінали документів, наданих в копіях до позовної заяви для огляду у судовому засіданні; матеріали переписки-листування сторін щодо предмету спору (з доказами надіслання іншій стороні/отримання нею такої кореспонденції); відомості щодо власника земельної ділянки, відносно якої заявлено позовні вимоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.02.2017р. у прокуратури, враховуючи письмову позицію, надану з боку Одеської міської ради для залучення до матеріалів справи, було витребувано судом докази, необхідні для встановлення усіх обставин справи, задля визначення кола спірних відносин сторін і надання відповідної оцінки вимогам прокуратури, а саме: оригінали документів, наданих в копіях до позовної заяви для огляду у судовому засіданні; матеріали переписки-листування сторін щодо предмету спору (з доказами надіслання іншій стороні/отримання нею такої кореспонденції); відомості щодо власника земельної ділянки, відносно якої заявлено позовні вимоги; письмові пояснення щодо реагування на звернення позивача від 30.12.2016р., з викладенням своєї позиції щодо заявлених прокуратурою вимог; додаткове письмове обгрунтування наявності порушення інтересів держави з урахуванням письмової позиції Одеської міської ради, викладеної в зазначеному зверненні від 30.12.2016р.; письмові відомості щодо нерухомого майна, розташованого на ділянці, переданій відповідачу в оренду за спірним договором, а також власників такого майна, в разі його наявності; письмові пояснення з урахуванням наданого відповідачем письмового відзиву.

Однак, на вимоги суду, прокуратурою витребувані судом документи не надано, поважності причин такого неподання суду не пояснено, у судове засідання, яке відбулось 09.02.2017р., представник прокуратури не з'явився, про поважність причин відсутності або про можливість представлення витребуваних доказів, суд не повідомив.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази та позовні вимоги, суд приходить до висновку про неможливість встановити кола спірних правовідносин сторін, усіх обставини справи без витребуваних у прокуратури відповідних доказів.

За таких умов, суд позбавлений можливості розглянути спір в порядку ст.75 ГПК України, невиконання вимог суду перешкоджає розгляду даної справи повно і всебічно, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

При цьому, суд враховує те, що положення ГПК України не надають суду право самостійно збирати докази на підтвердження позиції тієї чи іншої сторони спору, що порушуватиме принцип об'єктивності судового розгляду господарської справи. Одночасно, прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав невірного обрання способу їх захисту чи недоведеності, позбавить позивача можливості в подальшому захистити свої права та інтереси в спірних правовідносинах, а залишення позову без розгляду, як процесуальна можливість звернутись до суду із позовом повторно, забезпечуватиме збалансованість прав та інтересів усіх сторін спору, а також відповідатиме п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., яка передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.5 ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Так, п.п.4.8, 4.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.01.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (ст.81 ГПК України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування п.5 ч.1 цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку ст.38 ГПК України, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто, не залежних від позивача обставин, унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому, береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст.41 ГПК України. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними доказами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, неможливість вирішення господарського спору без встановлення усіх обставин спірних правовідносин сторін та подання прокуратурою витребуваних господарським судом матеріалів, суд доходить до висновку щодо достатності підстав для залишення без розгляду позову Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради у даній справі.

Залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду в загальному порядку, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду.

Керуючись п.5 ст. 81, ст.86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Одеської міської ради у справі №916/3223/16 - залишити без розгляду.

Копію ухвали від 09.02.2017р. направити на адресу:

- Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №1: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 10;

- Одеської міської ради: 65004, м. Одеса, пл. Думська, 1.

Суддя Т.Г. Д'яченко