ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року Справа № 24/5005/10848/2012

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Чимбар Л.О.

секретар: Мацекос І.М., Логвіненко І.Г.

за участю:

від ТОВ "Кей-Колект": Габрусев В.М., довіреність № 8171 від 01.01.2017 р.;

арбітражний керуючий: Колошин В.П., посвідчення № 1799 від 01.11.2016 р.;

інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги ліквідатора Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 арбітражного керуючого Колошина Вадима Петровича

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 року

у справі № 24/5005/10848/2012

за заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м. Павлоград

до боржника Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Тернівка

про визнання банкрутом

З оголошеною в судовому засіданні 30.01.2017 року перервою до 01.02.2017 року.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 року у справі № 24/5005/10848/2012 (суддя - Полєв Д.М.) задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" № 144-19015 від 31.08.2015 року (із уточненнями). Визнано недійсним результати аукціону від 03.09.2013 року, проведеного Українсько-Російським товариством з обмеженою відповідальністю торгівельною компанією "ЮГОС" з продажу майна Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, а саме: нежитлової будівлі торгового павільйону "Експресс" з будівлями і спорудами, загальною площею 122,0 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35; земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35; продовольчого магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 257,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35; земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35. Визнано недійсним акт № 3 від 03.09.2013 року про передачу права власності на куплене нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним акт № 4 від 03.09.2013 року про передачу права власності на куплене нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство № 2274 від 12.09.2013 року щодо нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі торгового павільйону "Екпресс", загальною площею 122,0 кв. м. з будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна в провадженні у справі про банкрутство № 2308 від 16.09.2013 року щодо нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство № 2273 від 12.09.2013 року щодо нерухомого майна, а саме: продовольчого магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство № 2309 від 16.09.2013 року щодо нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Зобов'язано гр. ОСОБА_6 АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути ліквідатору Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 арбітражному керуючому Колошину Вадиму Петровичу придбане на аукціоні 03.09.2013 року нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю торгового павільйону загальною площею 122,0 кв. м. з будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; продовольчий магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ліквідатор Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 арбітражний керуючий Колошин Вадим Петрович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- ухвала господарського суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та необґрунтованою;

- дотримання порядку організації проведення аукціону з продажу активів банкрута ліквідатором було встановлено в рішеннях трьох інстанцій адміністративних судів, а саме - в постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/9907/14 від 07.10.2014 року, в ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 року та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.08.2016 року;

- під час проведення торгів всі умови, передбачені чинним законодавством були дотримані та документи оформлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги скаржник посилається на те, що:

- ТОВ "Кей-Колект" не було доведено допустимими та належними доказами його прав як на грошові вимоги до боржника, так і не було надано підтвердження наявності в них прав на розпорядження предметом застави, що стало підставою для відмови ліквідатора у визнанні цих вимог;

- грошові вимоги ТОВ "Кей-Колект" були визнані господарським судом Дніпропетровської області лише 25.02.2014 року;

- оскільки на момент реалізації майна в реєстрі вимог кредиторів був відсутній заставний кредитор, то не повідомлення ТОВ "Кей-Колект" про продаж майна не порушило його права як заставного кредитора;

- єдиним правомірним засобом захисту інтересів кредитора у даній справі було б оскарження дій ліквідатора (ліквідаційної комісії) щодо віднесення іпотечного майна до ліквідаційної маси, але цього зроблено не було;

- безпідставним є зауваження господарського суду першої інстанції у винесеній ухвалі з приводу того, що ліквідатор в процесі ліквідаційної процедури не отримував кошти при реалізації майна. Основним завданням ліквідаційної процедури на думку арбітражного керуючого є не отримання коштів, а саме погашення боргів перед кредиторами, задля чого і проводиться реалізація майна банкрута.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.01.2017 року колегією суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Дармін М.О., Чимбар Л.О. апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 30.01.2017 року.

Розпорядженням керівника апарату суду № 189/17 від 30.01.2017 року призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі в зв'язку із відпусткою судді Дарміна М.О.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Антонік С.Г., Чимбар Л.О.

В судовому засіданні 30.01.2017 року оголошено перерву до 01.02.2017 року.

Арбітражний керуючий Колошин В.П. в засіданнях суду 30.01.2017 та 01.02.2017 року надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

ТОВ "Кей-Колект" у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судових засіданнях просили залишити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 року у даній справі без змін, в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що не явка в судове засідання інших учасників провадження у справі не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про розгляд справи у відсутності інших учасників провадження у справі.

27.01.2017 року на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від представника боржника - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 надійшло клопотання про припинення провадження у справі про банкрутство.

Розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки це клопотання не було предметом розгляду в суді першої інстанції, на який згідно із статтею 15 Господарського процесуального кодексу України покладено повноваження з розгляду справ про банкрутство.

Заслухавши пояснення скаржника та представника ТОВ "Кей-Колект", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2012 року порушено провадження у справі про банкрутство Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 за заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2012 року Фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Колошина Вадима Петровича.

08.09.2015 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ТОВ "Кей-Колект" про визнання недійсними результатів аукціону від 03.09.2013 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2015 року у справі № 904/8092/15 заяву (позовну заяву) повернуто без розгляду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 року ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2015 року скасовано, заяву (позовну заяву) ТОВ "Кей-Колект" передано до суду першої інстанції для вирішення питання про наявність підстав для її прийняття до розгляду в межах справи про банкрутство Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.02.2016 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 року залишено без змін.

04.04.2016 року ТОВ "Кей-Колект" подало до господарського суду Дніпропетровської області заяву про уточнення до заяви про визнання результатів аукціону недійсними.

05.04.2016 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ТОВ "Кей-Колект" про забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року заяву ТОВ "Кей-Колект" про визнання недійсними результатів аукціону прийнято до розгляду суддею Полєвим Д.М., призначено до розгляду заяву ТОВ "Кей-Колект" про забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року заяву ТОВ "Кей-Колект" про забезпечення вимог кредиторів задоволено частково, накладено арешт на нежитлову будівлю торгового павільйону "Експресс" з будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35; земельну ділянку площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35; продовольчий магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35; земельну ділянку площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 року ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2016 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 року залишено без змін.

Іншою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року залучено гр. ОСОБА_6 та Українсько-Російське ТОВ "Югос" до участі у справі.

16.06.2016 року, 05.12.2016 року та 14.12.2016 року до господарського суду Дніпропетровської області від ТОВ "Кей-Колект" надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 року задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" № 144-19015 від 31.08.2015 року (із уточненнями). Визнано недійсним результати аукціону від 03.09.2013 року, проведеного Українсько-Російським товариством з обмеженою відповідальністю торгівельною компанією "ЮГОС" з продажу майна Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, а саме: нежитлової будівлі торгового павільйону "Експресс" з будівлями і спорудами, загальною площею 122,0 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35; земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35; продовольчого магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 257,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35; земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 35. Визнано недійсним акт № 3 від 03.09.2013 року про передачу права власності на куплене нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним акт № 4 від 03.09.2013 року про передачу права власності на куплене нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство № 2274 від 12.09.2013 року щодо нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі торгового павільйону "Екпресс", загальною площею 122,0 кв. м. з будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна в провадженні у справі про банкрутство № 2308 від 16.09.2013 року щодо нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство № 2273 від 12.09.2013 року щодо нерухомого майна, а саме: продовольчого магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство № 2309 від 16.09.2013 року щодо нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Зобов'язано гр. ОСОБА_6 АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути ліквідатору фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 арбітражному керуючому Колошину Вадиму Петровичу придбане на аукціоні 03.09.2013 року нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю торгового павільйону загальною площею 122,0 кв. м. з будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; продовольчий магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість винесеної місцевим господарським судом ухвали від 27.12.2016 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до пункту 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що набрала чинності з 19.01.2013 року) (надалі - Закон) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Таким чином, в ході здійснення ліквідаційної процедури, введеної щодо підприємства-боржника постановою від 21.12.2012 року повинні застосовуватись положення Закону, які регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство в редакції Закону, що діє з 19.01.2013 року.

Згідно із статтею 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

За вимогами частини 1 статті 2 Закону провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

В частині 8 статті 44 Закону встановлено, що спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсним договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

У відповідності із частиною 3 статті 55 Закону результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.09.2015 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ТОВ "Кей-Колект" про визнання недійсними результатів аукціону від 03.09.2013 року.

В своїй заяві (з наступними уточненнями) ТОВ "Кей-Колект" просило:

- витребувати у ліквідатора Колошина Вадима Петровича протоколи зборів кредиторів, договір на організацію та проведення аукціону від 03.09.2013 року, акти про передачу права власності на придбане нерухоме майно для долучення в якості доказів для огляду і дослідження у справі;

- витребувати у ОСОБА_6 свідоцтва про придбання нерухомого майна при продажі майна на аукціоні від 03.09.2013 року в провадженні у справі про банкрутство для долучення в якості доказів для огляду і дослідження у справі;

- визнати недійсними результати аукціону від 03.09.2013 року, проведеного в межах справи про банкрутство, в тому числі: визнати недійсною реалізацію нерухомого майна, а саме - нежитлової будівлі торгового павільйону "Експресс", яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; продовольчого магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати недійсним акт № 3 від 03.09.2013 року про передачу права власності на куплене нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним акт № 4 від 03.09.2013 року про передачу власності на куплене нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати недійсним акт № від 03.09.2013 року про передачу власності на куплене нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство № 2274 від 12.09.2013 року щодо нерухомого майна - нежитлової будівлі торгового павільйону "Експресс", загальною площею 112 кв. м. з будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство № 2308 від 16.09.2013 року щодо нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство № 2273 від 12.09.2013 року щодо нерухомого майна - продовольчого магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство № 2309 від 16.09.2013 року щодо нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,0477 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- зобов'язати гр. ОСОБА_6 повернути придбане на аукціоні 03.09.2013 року нерухоме майно Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 для використання виключно для задоволення вимог заставного кредитора;

- зобов'язати арбітражного керуючого Колошина Вадима Петровича повернути грошові кошти гр. ОСОБА_6, що сплачено нею за придбання вищезазначеного нерухомого майна.

Звертаючись із заявою про визнання недійсними результатів аукціону ТОВ "Кей-Колект" посилалось на те, що ліквідатором арбітражним керуючим Колошиним В.П. було реалізовано заставне майно ТОВ "Кей-Колект", яке не підлягало включенню до ліквідаційної маси, оскільки майно передано в іпотеку за підставами, не пов'язаними із здійсненням банкрутом підприємницької діяльності. Ліквідатором в порушення вимог статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не було отримано згоди заставного кредитора на продаж майна та не погоджено вартість його продажу. Також, ліквідатором не було здійснено оприлюднення оголошення про проведення торгів заставного майна на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та не було повідомлено заставного кредитора про продаж нерухомого майна, що суперечить вимогам частини 5 статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суд першої інстанції, розглянувши заяву ТОВ "Кей-Колект" про визнання недійсними результатів аукціону від 03.09.2013 року ухвалою від 27.12.2016 року, задовольнив її частково.

Оскаржувана ухвала, мотивована тим, що:

- в порушення вимог частини 2 статті 57 Закону Договір на організацію та проведення відкритих торгів (аукціону) від 21.08.2013 року укладено без зазначення майна, що підлягає продажу та його початкової вартості;

- в матеріалах справи відсутні докази надання згоди ТОВ "Кей-Колект" на продаж спірного заставного майна банкрута;

- докази сплати гарантійних внесків на рахунок організатора аукціону у визначеному статтею 61 Закону розмірі гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 до суду не надані;

- Законом не передбачено зарахування гарантійного та реєстраційного внеску в рахунок заборгованості;

- в порушення вимог статей 60, 61 Закону організатором аукціону допущено гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до участі в аукціоні без підтвердження сплати гарантійного внеску;

- оголошення про проведення аукціону опубліковано з порушенням визначеного статтею 69 Закону строку;

- зарахування зустрічних вимог, що виникли зі сплати аліментів з огляду на положення статті 602 Цивільного кодексу України законодавством не допускається;

- під час розгляду справи встановлено наявність порушень в організації та проведенні аукціону з продажу майна банкрута, що є підставою для визнання результатів аукціону недійсними.

З'ясовуючи обґрунтованість вимог ТОВ "Кей-Колект" щодо визнання результатів аукціону, проведеного 03.09.2013 року недійсними, апеляційний господарський суд враховує наступне.

При вирішенні спору про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановити чи мали місце порушення вимог Закону та інших норм законодавства при проведенні прилюдних торгів, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів учасників провадження у справі, які оспорюють результати торгів.

Згідно із частиною 6 статті 3-1 Закону (в редакції, що діяла станом на 18.01.2013 року) під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Виходячи із положень розділу ІІІ Закону (в редакції, що діяла станом на 18.01.2013 року) ліквідаційна процедура направлена на здійснення заходів щодо реалізації майнових активів банкрута та задоволення в установленому порядку вимог кредиторів.

Розділом ІV Закону (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) встановлено порядок продажу майна в проваджені у справі про банкрутство, який має застосовуватись при реалізації майна у даній справі.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 49 Закону продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обов'язків, які не можуть бути передані іншим особам.

В частині 4 статті 49 Закону встановлено, що суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники.

Статтею 58 Закону встановлено порядок оголошення та повідомлення про проведення аукціону. Так, частиною 1 зазначеної статті передбачено, що організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Відповідно до частини 3 статті 58 Закону під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні.

Згідно з частиною 4 статті 58 Закону організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитись із майном за його місцезнаходженням.

В пункті 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону встановлено, що положення щодо офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет набирають чинності через два роки з дня опублікування цього Закону. До набрання чинності цими положеннями офіційне оприлюднення відомостей про справу про банкрутство здійснюється в офіційних друкованих органах (газетах "Голос України" або "Урядовий кур'єр").

Як вбачається із матеріалів справи, 13.08.2013 року ліквідатор арбітражний керуючий Колошин В.П. в газеті "Голос України" (т. 2, а. с. 123) розмістив оголошення про проведення аукціону, в тому числі щодо продажу майна Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4: лот № 3 - нежитлова будівля торгового павільйону "Експресс" з будівлями і спорудами та земельна ділянка, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; лот № 4 - нежитлова будівля продовольчого магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" та земельна ділянка, які знаходять за адресою: АДРЕСА_2. Торги призначені на 03.09.2013 року о 09:00 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 29/13. Організатором аукціону зазначено Українсько-Російське ТОВ торгівельна компанія "Югос". Зазначено також, що гарантійні внески повинні вноситись на поточний рахунок організатора аукціону за вказаними в оголошенні реквізитами. Прийом заяв на участь в аукціоні буде проводитись організатором аукціону починаючи з дати розміщення цього оголошення на веб-сайті Міністерства юстиції України.

В матеріалах справи докази розміщення оголошення про проведення аукціону на веб-сайті Міністерства юстиції України відсутні.

21.08.2013 року, тобто після здійснення публікації оголошення про проведення аукціону, між ліквідатором банкрута та Українсько-російським товариством з обмеженою відповідальністю торгівельною компанією "Югос" укладено договір на організацію та проведення відкритих торгів (аукціону) (т. 2, а. с. 156).

Згідно з пунктом 1.3 Договору на організацію та проведення відкритих торгів (аукціону) організатор аукціону бере на себе зобов'язання по організації та проведенню відкритих торгів (аукціону) по продажу нерухомого майна, яке входить до ліквідаційної маси у справах про банкрутство.

Вказаним договором не було визначено склад майна, яке мало бути реалізовано на аукціоні.

В пункті 2.2.3 Договору на організацію та проведення відкритих торгів (аукціону) сторони погодили, що організатор аукціону забезпечує подання через засоби масової інформації оголошення про час, місце та порядок продажу майна замовника, на умовах та в строки, передбачені чинним законодавством.

Проте, таке оголошення було розміщено раніше самим ліквідатором.

Слід також звернути увагу, що одним із засновників організатора аукціону Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю торгівельної компанії "Югос" є донька Колошина Вадима Петровича - ОСОБА_8 (т. 3, а. с. 174).

Статтею 60 Закону встановлено порядок оформлення заяви на участь в аукціоні та перелік документів, які повинні до неї додаватись.

Згідно із частиною 1 статті 61 Закону рішення організатора аукціону про допуск заявників до участі в торгах приймається за наслідками розгляду представлених заяв на участь в аукціоні і оформляється протоколом про визначення учасників аукціонів. До участі в торгах допускаються заявники, що подали заяви на участь в аукціоні і документи, що додаються до них, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення торгів. Заявники, допущені до участі в торгах, визнаються учасниками аукціону. Рішення про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні приймається у разі, якщо: заява на участь в аукціоні не відповідає вимогам, що встановлені цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення аукціону; подані заявником документи не відповідають встановленим до них вимогам; на дату складання протоколу про визначення учасників аукціону не підтверджено надходження гарантійного внеску на рахунки, вказані в повідомлені про проведення аукціону.

В частинах 2-4 статті 61 Закону встановлено, що розмір гарантійних внесків становить десять відсотків початкової вартості. Якщо початкова вартість не перевищує десяти прожиткових мінімумів, гарантійний внесок не встановлюється, крім випадків проведення електронних торгів. Організатор аукціону протягом п'яти днів з дня підписання протоколу про визначення учасників аукціонів повідомляє всіх заявників про результати розгляду представлених заяв на участь в аукціоні шляхом відправлення заявникам у письмовій чи електронній формі копій цього протоколу.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.08.2013 року до організатора аукціону УР ТОВ ТК "Югос" надійшла заява гр. ОСОБА_6 про участь в торгах з придбання лотів № 3 та № 4 (т. 2, а. с. 139). В своїй заяві гр. ОСОБА_6 зазначила, що вона є заінтересованою особою стосовно боржника, а саме перебуває в родинних відносинах з боржником та не має заінтересованості щодо кредиторів, замовника і організатора аукціону. Також, гр. ОСОБА_6 просила розмір гарантійних внесків за лот № 3 в сумі 24 031,50 грн., лот № 4 в сумі 48 292,10 грн. та розмір реєстраційного внеску в сумі 94 грн. вирахувати із заборгованості першої черги боржника перед нею.

22.08.2013 року до організатора аукціону надійшла заява гр. ОСОБА_7 на участь в аукціоні з придбання лотів № 3 та № 4 (т. 2, а. с. 140). В зазначеній заяві ОСОБА_7 просив розмір гарантійних внесків за лот № 3 в сумі 24 031,50 грн., лот № 4 в сумі 48 292,10 грн. та розмір реєстраційного внеску в сумі 94 грн. вирахувати із заборгованості першої черги боржника перед кредитором ОСОБА_6, згода останньої додана до заяви.

Таким чином, учасниками аукціону гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 гарантійні внески за участь в аукціоні у встановленому Законом порядку не було сплачено.

Із протоколу організатора аукціону № 1-08/13 від 24.08.2013 року (т. 2, а. с. 144) вбачається, що ним прийнято рішення про допущення до участі в торгах (аукціону), що відбудеться 03.09.2013 року з продажу лотів № 3 та № 4 гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7

Згідно із статтею 69 Закону протокол про проведення аукціону складається організатором аукціону негайно після оголошення переможця або закінчення аукціону без виявлення переможця. У разі, якщо переможець аукціону відмовився від негайної сплати запропонованої ним ціни та аукціон було поновлено, про це зазначається у протоколі. Організатор аукціону зобов'язаний повідомити про запропоновану переможцем ціну або про закінчення аукціону без визначення переможця для розміщення цих відомостей на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України, на яких було розміщене оголошення про проведення аукціону не пізніше, ніж через три дні після закінчення аукціону.

Відповідно до протоколу № 1 від 03.09.2013 року за результатами аукціону з продажу майна банкрута лотів № 3 та № 4 визначено переможця - гр. ОСОБА_6 Ціна лоту № 3 складає 280 315,00 грн., ціна лоту № 4 складає 522 921,00 грн.

03.09.2013 року гр. ОСОБА_6 звернулась до організатора аукціону із заявою про зарахування зустрічних вимог в рахунок сплати за об'єкти торгів та раніше внесених гарантійних внесків в розмірі 803 236,00 грн. (т. 2, а. с. 145).

Як свідчать матеріали справи та встановлено місцевим господарським судом, грошові вимоги ОСОБА_6 до банкрута виникли на підставі рішення Постійно діючого міжрегіонального третейського суду при Асоціації "Українська третейська організація підприємств та фінансових установ" від 01.07.2010 року № 22/06/10, відповідно до якого визнано дійсним шлюбний договір подружжя в частині надання утримання (виплата аліментів) на дитину від 19.04.2007 року, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 без наступної його нотаріальної реєстрації, та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 1 300 000,00 грн. на утримання (аліментів) дитини за шлюбним договором подружжя.

Таким чином, переможцем аукціону ОСОБА_6 не було сплачено грошових коштів за придбане на аукціоні майно, а організатором аукціону зараховано в якості оплати зустрічні вимоги до боржника, які визнано у справі про банкрутство.

Також, 03.09.2013 року ліквідатором, організатором аукціону та покупцем - гр. ОСОБА_6 було складено акти № 3 та № 4 про передачу права власності на придбане майно (т. 2, а. с. 151, 152).

10.09.2013 року організатор аукціону здійснив публікацію оголошення про закінчення аукціону в газеті "Голос України" № 167 (5667) з порушенням строку, визначеного частиною 7 статті 69 Закону (т. 2, а. с. 155).

У відповідності із статтею 71 Закону переможець аукціону, учасники якого відповідно до цього Закону не сплачують гарантійних внесків, зобов'язаний сплатити запропоновану ним ціну у межах 40 прожиткових мінімумів відразу після оголошення його переможцем аукціону. Організатор аукціону зобов'язаний забезпечити технічні можливості для негайної оплати готівкою або платіжною карткою. Переможець торгів повинен протягом п'яти днів з дня одержання проекту договору підписати його та перерахувати кошти за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунку.

Статтею 602 Цивільного кодексу України визначено випадки, в яких не допускається зарахування зустрічних вимог: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, встановлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 11 та частин 4, 7 статті 12 Закону (в редакції, що діяла станом на 18.01.2013 року) мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

В пунктах 38, 39 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство" зазначено, що дія мораторію триває протягом усього строку провадження у справі про банкрутство. Включаючи усі його процедури, за винятком, передбачених Законом. Заборона на задоволення вимог кредиторів не стосується випадків, коли боржник після виявлення у встановленому порядку кредиторів одночасно задовольнив вимоги всіх конкурсних кредиторів, зокрема і шляхом зарахування зустрічних вимог.

Згідно із частиною 8 статті 45 Закону (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів) у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів. Проте, погашення вимог кредитора гр. ОСОБА_6 шляхом заліку зустрічних однорідних вимог безпосередньо порушує майнові права заставного кредитора - ТОВ "Кей-Колект".

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що організатором аукціону зарахування зустрічних вимог здійснено з порушенням норм законодавства України.

Крім цього, відповідно до вимог частини 2 статті 26 Закону (в редакції, що діяла станом на 18.01.2013 року) майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Згідно з частиною 4 статті 43 Закону (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Арбітражному керуючому-ліквідатору Колошину В.П. на час здійснення заходів по реалізації майна банкрута було відомо, що майно перебуває в заставі, про що свідчить складений ліквідатором реєстр вимог кредиторів з включеним до нього переліком заставного майна (т. , а. с. 91-96).

Крім цього, факт перебування майна боржника в іпотеці підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру іпотек від 28.05.2013 року (т. 1, а. с. 84).

Колегія суддів враховує, що майно банкрута, яке передано в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань, має особливий правовий статус під час провадження у справі про банкрутство, та знаходиться в управлінні ліквідатора, який має право реалізувати дане майно в порядку, передбаченому Законом. Проте, ліквідатор до продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, повинен спочатку звернутись до кредитора, вимоги якого забезпечено таким майном, для отримання згоди на його реалізацію. Лише у випадку ненадання останнім згоди на продаж заставного майна банкрута, ліквідатор вправі звернутись до господарського суду для отримання згоди на реалізацію майна банкрута, що перебуває в забезпеченні такого кредитора.

Таким чином, Законом, а саме частиною 4 статті 42 Закону, визначено порядок отримання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення. Проте, в матеріалах справи відсутні докази надання забезпеченим кредитором ТОВ "Кей-Колект" згоди на продаж заставного майна банкрута.

Щодо посилання скаржника в додаткових письмових поясненнях на те, що ТОВ "Кей-Колект" не набув статусу кредитора станом на день проведення аукціону колегія суддів враховує, що винесення ухвали про визнання кредиторських вимог ТОВ "Кей-Колект" 25.02.2014 року, тобто після реалізації майна банкрута не спростовує обов'язку ліквідатора самостійно включати заставних кредиторів до реєстру вимог кредиторів за даними боржника та в подальшому повідомити такого кредитора про проведення аукціону та погодження з ним продажу заставного майна.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що ТОВ "Кей-Колект" подало заяву з вимогами до боржника в господарський суд 13.03.2013 року, тобто до реалізації заставного майна, тоді як розгляд вказаної заяви фактично було здійснено судом 25.02.2014 року.

Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Таким чином, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Законом також визначено в який саме спосіб підлягають відновленню порушені під час продажу нерухомого майна банкрута права та законні інтереси зацікавлених осіб.

Так, в разі незгоди з організацією та проведенням аукціону зацікавлена особа має право оскаржити до суду рішення організатора аукціону про скасування аукціону, про анулювання результатів аукціону, про визнання або про відмову у визнанні заявника учасником торгів, а також результати аукціону.

При розгляді справи встановлено наявність порушень організації та проведення процедури аукціону з продажу майна банкрута, а саме - частини 3 статті 60, статті 61, частини 7 статті 69, статті 71 Закону, що є підставою для визнання результатів аукціону недійсними.

Під час проведення прилюдних торгів продавець та учасники торгів у встановленому Законом порядку певними діями (ціновими пропозиціями) визначають переможця торгів та ціну продажу майна, в результаті чого переможець торгів набуває право на придбання об'єкту. Результатом проведення прилюдних торгів є визначення покупця - переможця аукціону. Отже, проведення аукціону за своєю правовою природою є правочином, оскільки в ньому мають місце всі елементи, притаманні правочину, та він може бути визнаний недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочинів.

Так, відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Слід звернути увагу, що при вирішенні питання щодо відповідності Закону проведеного аукціону з продажу майна Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 апеляційний господарський суд враховує той факт, що за наслідком його проведення не було досягнуто його цілей, а саме реалізації майна банкрута у встановленому Законом порядку та отримання грошових коштів для задоволення вимог кредиторів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд з огляду на вищенаведене правомірно дійшов висновку про визнання недійсними: актів № 3 та № 4 від 03.09.2013 року про передачу права власності на придбане нерухоме майно; свідоцтв про придбання нерухомого майна при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство №№ 2274 від 12.09.2013 року, 2308 від 16.09.2013 року, 2273 від 12.09.2013 року, 2309 від 16.09.2013 року. Також, суд першої інстанції обґрунтовано зобов'язав гр. ОСОБА_6 повернути до ліквідаційної маси придбане на аукціоні 03.09.2013 року нерухоме майно.

Посилання скаржника на те, що в рішеннях адміністративних судів встановлено факт дотримання порядку проведення аукціону і в зв'язку з чим відсутні підстави для визнання результатів аукціону недійсними не можуть бути взяті до уваги апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Предметом розгляду адміністративного суду у адміністративній справі № К/800/43055/15 було визнання протиправним наказу Міністерства юстиції України № 1004/5 від 23.06.2014 року про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого та зобов'язання відновити дію вказаного свідоцтва.

Залишаючи без змін рішення судів першої і апеляційної інстанції у цій справі Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 17.08.2016 зазначив, що підставою для позбавлення позивача свідоцтва було одноразове грубе порушення норм законодавства про банкрутство, виявлених під час проведення двох перевірок, тоді як відповідно до пункту 7.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражний керуючих підставою для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення аналогічного раніше вчиненому.

Відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ про банкрутство покладається на господарський суд.

Згідно із частиною 8 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спори, що виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, саме господарський суд наділений повноваженнями щодо з'ясування обставин про наявність підстав для визнання аукціону недійсним.

За наведених обставин, місцевий господарський суд належним чином дослідивши матеріали справи та наявні докази, фактичні обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви ТОВ "Кей-Колект" про визнання результатів аукціону недійсними.

Доводи апеляційної скарги не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваній ухвалі у даній справі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 року має бути залишена без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ліквідатора Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 арбітражного керуючого Колошина Вадима Петровича залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 року у справі № 24/5005/10848/2012 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.02.2017 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя С.Г. Антонік

Суддя Л.О. Чимбар