Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" січня 2017 р. Справа № 906/1208/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 23.12.16.)

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 база України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирщина-Агро"

про стягнення 162672,52 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 162672,52 грн., що складається з 108291,25 грн. боргу, 10168,76 грн. інфляційних, 36635,08 грн. пені та 7580,43 грн. штрафу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.22 ГПК України, бути присутнім у судовому засіданні та надати свої заперечення по суті позову.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов'язковою не визнавалась, надання письмового відзиву відповідно до вимог ст.59 ГПК України є правом відповідача, а не його обов'язком, господарський суд вважає, що неявка відповідача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 УКРАЇНИ" (покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРЩИНА-АГРО" (продавець/відповідач) укладено договір купівлі-продажу № 15, відповідно до якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця зерно українського походження врожаю 2015 року (надалі - Товар), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного Договору.

Відповідно Специфікації № 7 від 22 грудня 2015 року до Договору, Продавець зобов'язався поставити 120 тонн сої по ціні 8 750,00 грн. за тонну, в т. ч. ПДВ на умовах ЕХW ФРАНКО-СКЛАД ТОВ "Андрушівський елеватор" згідно Правил ІНКОТЕРМС-2010 за адресою: Україна, Житомирська обл., м. Андрушівка, вул. Лисенка, 22 (а.с.15).

Відповідно до п. 3 Специфікації № 7 від 22 грудня 2015 року , строк поставки: 23 грудня 2015 року - 40 тонн, 24 грудня 2015 року - 40 тонн, 25 грудня 2015 року - 40 тонн.

Відповідно до п. 1.4. Специфікації № 7 від 22 грудня 2015 року, здійснюється передоплата, а саме: 22 грудня 2015 року - 350 000,00 грн. , 23 грудня 2015 року - 350 000,00 грн. , при умові поставки 40 тонн, 24 грудня 2015 року - 350 000,00 грн. при умові поставки 80 тонн (сумарно).

Згідно платіжних доручень Покупцем було здійснено передоплати: 22 грудня 2015 року - 350 000,00 грн., 24 грудня 2015 року - 350 000,00 грн., 28 грудня 2015 року - 270 000,00 грн. (а.с.16-18) в загальному розмірі 970 000,00 грн. за поставку 110 тонн 858 кг. сої.

Відповідно до Актів приймання-передачі продавець поставив товар в кількості 98 тонн 481 кг на суму 861708,75грн. : 26 грудня 2015 року - 70 тонн; 30 грудня 2015 року -28 тонн 481 кг (а.с.19,20).

22.04.16 позивач направив відповідачу претензію №19, в якій просив повернути кошти в розмірі 108291,25грн. за недопотавку товару в кількості 12тонн 377кг., яку відповідач отримав 25.04.16 та залишив її без відповіді та задоволення (а.с.21-26).

У зв'язку з недопоставкою оплаченого товару, позивач просить повернути кошти в розмірі 108291,25грн. 08,75) та стягнути з відповідача 10168,76 грн. інфляційних, 36635,08 грн. пені та 7580,43 грн. штрафу. .

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

За нормами ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до п. 8.5. Договору Сторони погодили, що у випадку прострочення зобов'язання по поставці Товару, визначеного Специфікацією більш як на 30 календарних днів. Покупець може частково або в повному обсязі відмовитися від Договору і вимагати від Продавця повернення оплачених коштів по даному Договору (у випадку їх здійснення). В цьому випадку Продавець зобов'язаний протягом 3 (трьох) банківських днів, з моменту отримання письмової та/або факсової вимоги Покупця про повернення коштів, повернути Покупцю всі оплачені кошти по даному Договору, а також сплатити Покупцю штраф в розмірі 7 % (семи відсотків) від загальної вартості непоставленої партії Товару.

Згідно ст. 693 ЦК України, на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8.4. Договору у випадку не поставки або несвоєчасної поставки Товару згідно умов даного Договору продавець сплачує покупцеві на вимогу останнього пеню у розмірі 0,1 % загальної вартості непоставленої партії Товару за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку позивача, пеню нараховно за період з 25.12.15 (дата, коли мала відбутися поставка товару) по 01.12.16 та становить 36635,08грн.(а.с.5).

Суд не погоджується з розрахунком позивача, з огляду на те , що у відповідача був обов'язок поставити товар у строк до отримання претензії позивача про повернення коштів (25.04.16), оскільки після 25.04.16 у відповідача виникло зобов'язання повернути кошти за недопотавлений товар на вимогу позивача (п.8.5 договору), до цього ж мало місце невиконання негрошового зобовязання щодо поставки решти товару на отриману суму передплати.

Таким чином, проценти за недопотавку товару мають нараховуватись з дня, коли мала відбутися поставка товару (25.12.16) по день отримання відповідачем претензії про повернення коштів (25.04.16) за 122 дня .

З розрахунку 108291,25х0,1%х122, розмір процентів становить 13211,53грн. та підлягають стягненню з відповідача.

Вимога про стягнення 7 % штрафу за прострочення виконання зобов'язання , підлягає задоволенню частково на суму 7580,39грн., що становить 7% від загальної вартості непоставленої партії Товару (108291,25).

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Як встановлено судом, грошове зобов'язання у відповідача виникло з дня отримання претензії про повернення коштів (25.04.16) тому розмір інфляційних може бути нараховано за період з травня 2016 по жовтень 2016, що становить 4469,91грн.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у судове засідання не з'явився, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 133553,08грн., з яких: 108291,25грн. боргу, 13211,53грн. пені, 7580,39грн. штрафу, 4469,91грн. інфляційних. У стягненні 23423,55грн. пені, 5698,85грн. інфляційних та 0,04 грн. штрафу слід відмовити за безпідставністю.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРЩИНА - АГРО" (12411, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Березівка, вул. Ватутіна, 31; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 УКРАЇНИ" (13300, Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Низгірецька, 111; ) - 108291,25грн. боргу, 13211,53грн. пені, 7580,39грн. штрафу, 4469,91грн. інфляційних, 2003,30грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 23423,55грн. пені, 5698,85грн. інфляційних та 0,04 грн. штрафу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 30.01.17

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- відповідачу (рек. з повідом.)