Господарський суд Чернігівської області
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"08" лютого 2017 р. № 927/172/17

Суд у складі судді Мурашко І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви № 02/02 від 01.02.17

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопромсоюз", пр-т. ОСОБА_1, 2 Б, м. Київ, 03148

Відповідач: Товариство зобмеженою відповідальністю "ПВК "КБ "Пожспецмаш", вул. Костянтинівська, 199 А, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівська область, 17500

Предмет спору: про стягнення 3941400,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підстави повернення позовної заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[1...0], де [1...0] - відповідні п.п.1...10 статті 63 ГПК України.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергопромсоюз» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПВК «КБ «Пожспецмаш» про стягнення 3941400,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви від 01.02.2017 за № 02/02, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню на підставі п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням наступного.

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Належними доказами надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий відправникові оператором поштового зв'язку при прийнятті реєстрованого поштового відправлення для пересилання та опис вкладення до цього листа, з якого вбачається які саме документи направлені на адресу відповідача.

Судом встановлено, що в порушення зазначених вимог, позивачем в якості доказів на підтвердження відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, доданий до позовної заяви лише фіскальний чек № 7881 від 02.02.2017. Опису вкладення до рекомендованого листа 277, надісланого відповідачу згідно вказаного фіскального чеку, позивачем до матеріалів позовної заяви не надано.

Фіскальний чек № 7881 від 02.02.2017 без додання опису вкладення до цінного листа не може бути прийнятий судом як належний доказ на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, оскільки суд позбавлений можливості встановити, які саме документи були направлені на його адресу.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позивачем не надано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У відповідності до ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за розгляд даної позовної заяви позивачем мав бути сплачений судовий збір у розмірі 59121,00 грн. (1,5% від ціни позову).

Позивачем, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, доказів на підтвердження сплати судового збору в сумі 59121,00 грн. за розгляд даної позовної заяви до матеріалів справи не додано.

При цьому, останнім заявлено письмове клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки на рахунки підприємства накладено арешт згідно постанови від 09.09.2016, винесеної державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження № 52077669. Накладення арешту на рахунки підприємства позивача позбавляє останнього можливості сплатити судовий збір за розгляд даної заяви.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як зазначено у пункті 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господаського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 за № 7, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Виходячи зі змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд наділений правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин та з урахування того що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, що не вбачається із заявленого клопотання ТОВ «Енергопромсоюз». Аналогічної правової позиції дотримався Вищий господарський суд України в постанові від 02.12.2015 по справі № 910/12806/15, від 08.07.2016 по справі № 914/2771/15.

Жодних доказів на підтвердження можливості позивача у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір за розгляд даної справи до матеріалів позовної заяви не надано. Разом з тим, наведені позивачем обставини для відстрочення сплати судового збору не є винятковими, а тому підстави для задоволення заявленого клопотання відсутні.

Враховуючи вищевикладене, а також керуючись принципом рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відхилено.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Таким чином, у відповідності до пунктів 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Суд роз'яснює позивачу, що згідно ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що останнім в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, не вказано у позовній заяві повного найменування відповідача, що є самостійною підставою для повернення позовної заяви згідно п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України. При повторному зверненні позивачем має бути надано нормативно правове обґрунтування вимоги про стягнення 3941400,00 грн.

Керуючись п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопромсоюз" про відстрочення сплати судового збору за розгляд позову ТОВ "Енергопромсоюз" до ТОВ "ПВК "КБ "Пожспецмаш" про стягнення 3941400,00 грн.

2. Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток на 76 арк.

Суддя Мурашко І.Г.