ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"27" січня 2017 р. Справа № 911/3887/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТМН-Груп Україна»,

м. Ірпінь

до товариства з обмеженою відповідальністю «Палекс Україна»,

с. Чайки, Києво-Святошинський район

про стягнення 217594,48 грн.

Суддя Христенко О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - договір б/н від 01.10.2015 (адвокат);

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТМН-Груп Україна» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Палекс Україна» (відповідач) про стягнення 217594,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що на підставі Договору про надання транспортно-експедиторських послуг № ПУ-73Е від 13.01.2015 та товарно-транспортної накладної № 38 від 10.06.2016, позивачем передано для перевезення відповідачу товар, однак станом на 22.08.2016 вказаний товар не отриманий вантажоодержувачем, у звязку з чим позивачем понесені збитки, у розмірі втраченого вантажу - 129152,21 грн. та упущеної вигоди у розмірі 88442,27 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі, витрати на послуги адвоката у розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою суду від 01.12.2016 порушено провадження у справі № 911/3887/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання 16.12.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 16.12.2016 представником відповідача наданий суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Так, відповідач вказує на те, що позивачем не доведено документально факту, який саме вантаж було передано відповідачу, оскільки товарно-транспортна накладна № 38 від 10.06.2016 не містить основних характеристик ідентифікації товару, зокрема, найменування та його кількість, а отже й визначити розмір понесених позивачем збитків неможливо. Поміж цим, відповідач вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення упущеної вигоди, оскільки, згідно із відомостей, зазначених в ТТН, вантажоодержувачем товару виступає сам позивач у м. Львові, тобто на думку відповідача вказаний товар передавався для власних потреб, а не для продажу. Крім того, відповідач вважає, що надана копія квитанції до прибуткового касового ордену № 0025 від 19.08.2016 не може бути належним доказом видачі готівки з каси підприємства позивача та оплати послуг адвоката.

Ухвалою суду від 16.12.2016 розгляд справи був відкладений.

18.01.2017 через канцелярію суду від позивача надійшла заява б/н від 18.01.2017 про призначення судової товарознавчої експертизи у справі № 911/3887/16. Мотивуючи призначення у справі судової експертизи, позивач зазначав про необхідність розяснення питань, що виникли при вирішення спору, зокрема, розміру завданої шкоди та вартості втраченого товару. Проведення вказаної експертизи, позивач пропонував доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Представник відповідача не заперечував проти призначення у справі № 911/3887/16 судової експертизи.

В судовому засіданні 18.01.2017 оголошено перерву в розгляді справи.

В судовому засіданні 27.01.2016 представником позивача підтримана заява про призначення судової товарознавчої експертизи у справі № 911/3887/16.

Представник відповідача в судове засідання 27.01.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено.

Частиною 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України визначено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 № 4, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Пунктом 5 зазначеної постанови визначено, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1.2.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, (далі - Інструкція) та п.п. 1.1, 1.2 розділу ІV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень одним з видів (підвидів) експертизи, є товарознавча експертиза, до числа об'єктів якої належать товари народного споживання, обладнання та сировина. Об'єктами експертизи цього виду можуть бути й інші товари. Основними завданнями вказаної експертизи є, зокрема, визначення вартості товарної продукції.

Враховуючи взаємну суперечливість наявних у справі доказів щодо викладених сторонами вимог та заперечень, які виникли між сторонами під час виконання умов Договору про надання транспортно-експедиторських послуг № ПУ-73Е від 13.01.2015, зокрема визначення вартості товару, для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування та потребують спеціальних знань, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової товарознавчої експертизи, проведення якої доручає Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно з абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 № 4, витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, на даній стадії розгляду справи, покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «ТМН-Груп Україна» (08202, Київська область, м. Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 152, ).

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом судової експертизи.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст. ст. 41, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 911/3887/16 судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз» (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. Винести на вирішення експертизи наступні питання:

- яка вартість вантажу, переданого товариством з обмеженою відповідальністю «ТМН-Груп Україна» товариству з обмеженою відповідальністю «Палекс Україна», на підставі Договору про надання транспортно-експедиторських послуг № ПУ-73Е від 13.01.2015 та товарно-транспортної накладної № 38 від 10.06.2016, станом на 10.06.2016 (момент передачі товару)?.

3. Для здійснення експертизи надати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз» матеріали справи № 911/3887/16.

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. Зобовязати сторін за першою вимогою експерта своєчасно подати необхідні для проведення експертизи матеріали (документи, зразки тощо).

6. Витрати на проведення експертизи на даній стадії розгляду справи покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «ТМН-Груп Україна» (08202, Київська область, м. Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 152, ).

7. По закінченню проведення експертизи висновок експерта разом з матеріалами справи № 911/3887/16, а також дані щодо витрат, повязаних з проведенням експертизи, подати господарському суду Київської області.

8. Зупинити провадження у справі № 911/3887/16 до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом висновку експертів.

9. Копію ухвали надіслати сторонам у справі та, разом з матеріалами справи № 911/3887/16, Київському науково-дослідному інституту судових експертиз» (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Суддя О.О. Христенко