ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" лютого 2017 р.Справа № 924/1142/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Заярнюк І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури, м Хмельницький в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

про стягнення 204 609,75 грн. збитків

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1;

від прокуратури: ОСОБА_2 (службове посвідчення №031942 від 02.02.2015р.)

Рішення виноситься 06.02.2017р., оскільки в судовому засіданні 02.02.2017р. було оголошено перерву.

У судовому засіданні 06.02.2017р., відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради звернувся до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 204 609,75 грн. збитків. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ФОП ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень площею 497,2 кв.м. за адресою м. Хмельницький, вул. Міцкевича, буд. 35 згідно договору про поділ майна від 17.02.2009р. №783614. Для обслуговування вказаного нерухомого майна рішенням 30-ї сесії міської ради від 25.11.2009р. відповідачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2314 кв.м., але ФОП ОСОБА_1 у відповідності до вимог законодавства земельну ділянку не оформив, договору оренди не уклав, орендної плати за договором не сплачував, хоча вищевказана земельна ділянка використовується ним для обслуговування вищевказаних об'єктів нерухомого майна. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №562 від 11.08.2016р. затверджено акт визначення розмірів збитків за фактичне протиправне використання ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки, згідно якого територіальній громаді міста Хмельницького внаслідок використання земельної ділянки площею 0,2314 га у м. Хмельницькому, по вул. Міцкевича, буд. 35 без правовстановлюючих документів за період з 01.06.2013р. по 01.06.2016р. заподіяно збитки в розмірі 204 609,75 грн. Хмельницькою міською радою 17.08.2016р. відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам направлено ФОП ОСОБА_1 акт з визначення збитків від 02.06.2016р., рішення виконавчого комітету та пропозицію добровільно відшкодувати збитки. Проте відповідачем вказані збитки не відшкодовані. Відповідач своєю протиправною поведінкою, яка виразилась у використанні земельної ділянки без правовстановлюючих документів, позбавив власника земельної ділянки права отримувати дохід в розмірі орендної плати, внаслідок чого до місцевого бюджету не надішли кошти за користування земельною ділянкою.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що термін дії дозволу на розробку відведення земельної ділянки за рішенням Хмельницької міської ради №25 від 25.11.2009р. становив один рік, за встановлений термін договір між позивачем та відповідачем укладений не був, тому відповідач вважає дозвіл на відведення земельної ділянки анульованим. Вказує, що з 2009 року ПП "Укрсервіс-Поділля" не припиняло сплачувати податок за земельну ділянку по вул. Міцкевича,буд. 35. Оскільки договір оренди земельної ділянки між Хмельницькою міською радою та ФОП ОСОБА_1 відсутній, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У письмових поясненнях №02-15-4160 від 02.02.2017р. позивач позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі. Зазначає, що відповідач є власником обєкта нерухомого майна на земельній ділянці по вул. Міцкевича, буд. 35, а отже фактично користується даною земельною ділянкою. Рішенням Хмельницької міської ради №25 від 25.11.2009р. було надано дозвіл ФОП ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2314 кв.м. по вул. Міцкевича, буд. 35 для обслуговування нежитлових приміщень, проте відповідачем проект землеустрою для прийняття рішення міською радою для його передачі в оренду поданий не був, договір оренди земельної ділянки не укладений. Відповідач користується спірною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та плати за оренду не вносить. Пояснення відповідача з приводу того, що за дану земельну ділянку сплачував попередній користувач позивачем не беруться до уваги, оскільки фактичним користувачем є відповідач. Позивач просить задовольнити позовні вимоги прокурора в повному обсязі.

Прокурор у письмових пояснення від 02.02.2017р. надав розяснення з приводу наданих відповідачем відомостей про сплату земельного податку за користування земельною ділянкою 0,2314 га по вул. Міцкевича, буд. 35, що здійснювалась іншим субєктом господарювання. Прокурор вважає, що відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про сплату саме ним як фактичним землекористувачем земельного податку. Крім того, із наведених відповідачем доводів не вбачається, що у нього були обєктивні перешкоди для укладення договору оренди землі, не надано доказів звернення до органів місцевого самоврядування з приводу укладення такого договору, тому з матеріалів справи не вбачається, що відповідач не міг укласти договір оренди земельної ділянки з незалежних від його волі причин.

Прокурор зявився в судове засідання 06.02.2017р., позовні вимоги підтримав.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання 06.02.2017р. не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується розпискою від 02.02.2017р., наявною в матеріалах справи.

Відповідач зявився в судове засідання 06.02.2017р., проти позову заперечив.

З огляду на положення ст. 69 ГПК України, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

ФОП ОСОБА_1 є власником 72/100 часток нежитлового приміщення за адресою м. Хмельницький, вул. Міцкевича, буд. 35 згідно договору про поділ майна, що є в спільній частковій власності від 17.02.2009р.

Рішенням 30-ої сесії Хмельницької міської ради №25 від 25.11.2009р. надано дозвіл ФОП ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2314 кв.м. за адресою м. Хмельницький, вул. Міцкевича, буд. 35.

Згідно пункту 5 рішення 30-ої сесії Хмельницької міської ради №25 від 25.11.2009р. визначено строк дії дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки та вимог щодо її відведення один рік. У разі якщо протягом встановленого строку проект відведення земельної ділянки не подано на затвердження до міської ради, дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки та вимог щодо її відведення вважаються анульованими.

26.01.2010р. ФОП ОСОБА_1 звернувся до Хмельницької міської ради листом із проханням надати в оренду земельну ділянку площею 2314 кв.м. по вул. Міцкевича, буд. 35.

Листом від 04.02.2010р. Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради повідомили ФОП ОСОБА_1, що для винесення на розгляд виконавчого комітету та сесії міської ради питання стосовно надання в оренду земельної ділянки площею 2314 кв.м. по вул. Міцкевича, буд. 35 необхідно подати в управління земельних ресурсів та земельної реформи відповідну документацію із землеустрою, розроблену ліцензованою землевпорядною організацією.

20.05.2016р. Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради складено акт обстеження земельної ділянки по вул. Міцкевича, буд. 35, яким встановлено, що документи щодо надання вказаної земельної ділянки в оренду в управління не надходили, земельна ділянка огороджена бетонним парканом, площа ділянки 2314 кв.м.

26.05.2016р. відповідача було повідомлено листом №1435/02-01-14, що 02.06.2016р. о 10:00 год. Відбудеться засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам за використання земельної ділянки без оформлених документів площею 2314 кв.м. по вул. Міцкевича, буд. 35 за період з 01.06.2012р. по 01.06.2016р. у розмірі 204 609,75 грн.

02.06.2016р. комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, яка діє на підставі рішення Хмельницької міської ради від 26.07.2012р. №657, встановлено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 2314 кв.м. за адресою м. Хмельницький, вул. Міцкевича, буд. 35, яка використовується ФОП ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів, становить на 2013-2014рр. 824 грн., на 2015р. 1029 грн., на 2016р. 1473 грн. за 1 кв.м. Період використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів з 01.06.2013р. по 01.06.2016р. Комісією встановлено розмір збитків територіальній громаді в сумі 204 609,75 грн.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №562 від 11.08.2016р. затверджено акт визначення розміру збитків внаслідок використання земельної ділянки площею 2314 кв.м. за адресою м. Хмельницький, вул. Міцкевича, буд. 35.

17.08.2016р. ФОП ОСОБА_1 направлено повідомлення №2051/02-01-14 з проханням у 10-денний термін з дня надходження цього повідомлення розглянути акт комісії щодо визначення розміру збитків за користування земельною ділянкою по вул. Міцкевича, буд. 35 без правовстановлюючих документів від 02.06.2016р., затвердженого рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №562 від 11.08.2016р.

Прокурор звернувся із позовом до суду про примусове стягнення збитків, з огляду на порушення інтересів держави, оскільки до місцевого бюджету не надійшли кошти за користування земельною ділянкою. Стверджує, що відповідач своєю протиправною поведінкою, яка виразилася у використанні земельної ділянки без правовстановлюючих документів, позбавив власника земельних ділянок права отримувати дохід у вигляді орендної плати, внаслідок чого Хмельницькій міській раді завдано збитки на суму 204 609,75 грн.

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у сукупності, до уваги приймається наступне:

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відшкодування заподіяних збитків.

Загальні підстави позадоговірної відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - шкоди (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Аналогічні положення зазначені і у ЗК України.

Згідно з частинами першою та другою ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно статті 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Для визначення розміру вказаних збитків постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 затверджено "Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам".

Відповідно до п. 1 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п. 2 Порядку).

В пункті 3 Порядку зазначено, що відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до пп. 14.1.147, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; платою за землю є обов'язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п.п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п.п. 288.4 - 288.5.2. ст. 288 ПК України).

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93р. № 284 (п. 3.7).

В пункті 3.8. Постанови вказано, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України. Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

У розгляді таких справ господарські суди мають докладно з'ясовувати причини неоформлення чи несвоєчасного оформлення відповідного землекористування та обставини, пов'язані із вжиттям господарюючими суб'єктами усіх залежних від них заходів щодо одержання документів, які посвідчують право землекористування. При цьому суду слід враховувати вимоги частини другої статті 120 ЗК України, якою передбачено що у разі коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Якщо у розгляді справи буде з'ясовано обставини, зазначені в абзаці третьому підпункту 3.4 пункту 3 цієї постанови, і що суб'єкт господарювання вживав необхідних заходів до оформлення свого права землекористування, то відсутність у нього переоформлених на його ім'я правовстановлюваних документів на земельну ділянку не може розцінюватися як правопорушення.

Судом встановлено, що відповідачем вживались заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом від 26.01.2010р., адресованим голові Хмельницької міської ради.

Крім того, в звязку із неукладенням договору оренди земельної ділянки, який був би підставою для нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою, відповідачем долучено до матеріалів справи документи податкової звітності, де вказано, що земельний податок за користування земельною ділянкою по вул. Міцкевича, буд. 35 сплачувався з огляду на нормативно-грошову оцінку земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Згідно п.п. 1.2.2., 1.2.3., 1.2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" передбачено, що з положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 ЗК України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно з частиною другою статті 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб.

Відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

За змістом ст.ст. 13, 14 Конституції України, статті 11 ЦК України, статей 123, 124, 127, 128 ЗК України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності).

Прокурором та позивачем не надано нормативно-правове обґрунтування причин виникнення обовязку саме у орендаря здійснювати дії по укладенню договору оренди земельної ділянки (розробка та підписання проекту, направлення його іншій стороні, звернення до суду з позовом про спонукання до укладення договору тощо); обовязку саме орендаря здійснювати державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок; право орендодавців органів державної влади чи місцевого самоврядування листами встановлювати такий обовязок для орендарів. Адже орган місцевого самоврядування у спірних правовідносинах виступає як рівний учасник договірних земельно-орендних відносин.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність в діях відповідача вини та протиправної поведінки, наявність яких є обов'язковим та необхідним елементом для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, приймаючи до уваги що суб'єкт господарювання вживав необхідних заходів до оформлення свого права землекористування, позов заявлений необґрунтовано, не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача, у зв'язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Суддя І.В. Заярнюк

Повний текст рішення складено 13.02.2017р.

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, буд. 3).