ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"31" січня 2017 р. Справа № 911/1620/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заявуДочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України»
провідстрочку виконання рішення суду
у справі господарського суду Київської області № 911/1620/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Нафтогазгеосервіс», м. Київ
до Дочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України», м. Вишневе
про стягнення 654951,95 грн.
за участю представників:

заявника:ОСОБА_1 дов. від 30.12.2016 № 294
позивача:ОСОБА_2 дов. від 01.12.2016 № 49-д/16
встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 26.05.2015 у справі № 911/1620/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Нафтогазгеосервіс» до Дочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України» про стягнення коштів задоволені повністю. Стягнуто з Дочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Нафтогазгеосервіс» 948984,85 грн. інфляційних втрат, 43781,91 грн. 3% річних, 19855,34 грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання зазначеного рішення судом 11.06.2015 було видано відповідний наказ.

До господарського суду Київської області від Дочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України» надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду у даній справі.

Подана заява обґрунтована скрутним матеріальним становищем заявника, яке зумовлено неналежним виконанням контрагентами божника грошових зобовязань, наявністю великої кредиторської заборгованості. Також заявник зазначає, що відділом ДВС накладені арешти на майно та грошові кошти, що наявні на рахунках боржника та подальший арешт грошових коштів наявних на рахунках та майна боржника заблокує його господарську діяльність, збільшиться заборгованість перед бюджетом зі сплати податків та зборів, що у свою чергу унеможливить прийняття участі в конкурсних торгах та укладенні нових договорів, а також виникне заборгованість зі сплати заробітної плати. Враховуючи вищезазначені обставини, заявник просить суд відстрочити виконання рішення суду до 31.12.2018.

Присутній в судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги викладені в заяві про відстрочку виконання судового рішення та просив суд її задовольнити з викладених в ній мотивів.

Присутній в судовому засіданні представник позивача проти поданої заяви про відстрочку виконання рішення суду заперечив, з підстав викладених у поданому до суду запереченні, які зводяться до того, що боржник протягом тривалого часу рішення суду не виконує свідомо. Також у зазначеному запереченні стягувач зазначає про часткове надходження коштів, стягнутих рішенням суду у даній справі в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у даній справі.

Розглянувши в судовому засіданні подану заяву про відстрочку виконання судового рішення в сукупності з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників заявника і позивача, присутніх в судовому засіданні, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Згідно п. 7.1.1 Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9 відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

У п. 10 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 № 14 визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідно до п. 7.2. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, необхідною умовою для надання відстрочки виконання рішення суду є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Звертаючись з поданою заявою, ДП «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України» зазначає, що підприємство боржника перебуває в скрутному матеріальному становищі, яке зумовлено неналежним виконанням контрагентами божника грошових зобовязань, наявністю великої кредиторської заборгованості.

Відділом ДВС накладені арешти на майно та грошові кошти, що наявні на рахунках боржника та подальший арешт грошових коштів наявних на рахунках та майна боржника заблокує його господарську діяльність, збільшиться заборгованість перед бюджетом зі сплати податків та зборів, що у свою чергу унеможливить прийняття участі в конкурсних торгах та укладенні нових договорів, а також виникне заборгованість зі сплати заробітної плати. Враховуючи вищезазначені обставини, заявник просить суд відстрочити виконання рішення суду до 31.12.2018.

На підтвердження перебування ДП «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України» в скрутному матеріальному становищі, боржник надає звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2016 року (форма № 2), баланс (звіт про фінансовий стан) на 01.10.2016, які свідчать про збитковість ДП «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» НАК «Нафтогаз України».

Також, заявник вживає заходи щодо стягнення з боржників прострочених боргів, в підтвердженні чого надав суду процесуальні документи із справ про банкрутство, порушених судом за його заявами відносно боржників, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Суд враховуючи вимоги ст. 121 ГПК України, обставини справи, а також те, що рішенням в даній справі з боржника на користь позивача стягнуто не основну заборгованість, а нараховані на основний борг інфляційні втрати, 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання, та зважаючи на те, що частина стягнутої суми в розмірі 405376,05 грн. в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у даній справі погашена, про що стягувач зазначає в поданому до суду запереченні та беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства справедливості, добросовісності, розумності, баланс інтересів сторін, а також активну позицію заявника щодо стягнення з боржників належних йому боргів, за рахунок яких можливе виконання рішення суду у даній справі вважає за доцільне частково задовольнити зазначену заяву та відстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 26.05.2015 у справі № 911/1620/15 на строк три місяці, тобто до 31.04.2017.

Таким чином, заява Дочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України» про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 26.05.2015 у справі № 911/1620/15, підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ухвалив:

1. Заяву Дочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України» про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 26.05.2015 у справі № 911/1620/15 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 26.05.2015 у справі № 911/1620/15 до 31.04.2017.

3. В решті вимог Дочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України» про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 26.05.2015 у справі № 911/1620/15 відмовити.

Суддя Ю.В. Подоляк