ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 лютого 2017 року Справа № 918/592/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.,- головуючого,
Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2016
у справі№918/592/16 Господарського суду Рівненської області
за позовомСарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі - Кузнецовської міської ради
до1.Управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
провизнання договору оренди недійсним та зобов'язання повернути приміщення вартістю 14 600 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана 24.12.2016 касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про перегляд в касаційному порядку постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 у справі №918/592/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору (у встановленому порядку та розмірі).

В порушення вимог наведеної процесуальної норми до названої касаційної скарги не надано доказу сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата у 2016 році установлена у місячному розмірі з 1 січня - 1378,00 гривень.

Згідно з пп. 5 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп.2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі мінімальної заробітної плати, тобто в даному випадку 1378,00 грн.

Заявником у касаційному порядку оскаржується постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 у справі №918/592/16, що прийнята за результатами перегляду рішення господарського суду першої інстанції, яким розглянуто позов, що об'єднує дві вимоги немайнового характеру.

Як роз'яснено у п. 2.11 ч. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Отже, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги в даному випадку повинна становити 3 307, 20 грн. (120% від (1378грн. х 2)), проте скаржником згідно з наданою квитанцією №259 від 21.12.2016 сплачено лише 1653, 60 грн.

Зазначена обставина відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення касаційної скарги заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 у справі №918/592/16 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський