ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Справа № 905/3260/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіШвеця В.О.,
суддівКорсака В.А., Сибіги О.М.
розглянувши касаційну скаргуДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 04.10.2016
у справі№905/3260/15 Господарського суду Донецької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Ясинуватський машинобудівний завод"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод"
простягнення коштів

Представники сторін та скаржника - ДВС в судове засідання не з'явилися, належно повідомлені про час та місце розгляду касаційної скарги.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Ясинуватський машинобудівний завод" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод", в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило стягнути з відповідача на користь позивача 24 392 404,26 грн. заборгованості за поставлену продукцію, 3 456 359,56 грн. пені за період з 22.07.2015 по 12.11.2015, 204 715,69 грн. 3% річних за період з 22.07.2015 по 12.11.2015 та 712 149,52 грн. відшкодування вартості витрат на транспортування товару.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.12.2015 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 23 428 059,39 грн. основного боргу, 3 456 359,56 грн. пені, 204 464,47 грн. 3% річних, а також сплаченого судового збору в розмірі 172 050,43 грн. У решті позову відмовлено.

11.01.2016 на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 10.12.2015 було видано відповідний наказ.

26.04.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" звернулось до Господарського суду Донецької області зі скаргою, в якій, з урахуванням уточнень вимог, просило:

- визнати протиправними (незаконними) дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо стягнення виконавчого збору з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" на користь держави за виконавчим провадженням ВП №49975980 у сумі 2 726 093,38 грн.;

- визнати незаконною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" на користь держави виконавчого збору в сумі 2 726 093,38 грн. за виконавчим провадженням ВП №49975980 від 08.02.2016;

- зобов'язати посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вчинити дії за виконавчим провадженням ВП№49975980;

- вжити заходи, передбачені статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" щодо: зняття арешту з рухомого та/або нерухомого майна боржника, а також з коштів, що містяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" (ідентифікаційний код 37133410) у наступних банківських установах: Публічному акціонерному товаристві "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", код банку 300012, Акціонерному товаристві "Сбербанк Росії", код банку 320627, Публічному акціонерному товаристві "Райффайзен Банк Аваль", код банку 380805, Публічному акціонерному товаристві "МЕГАБАНК", код банку 351629, Публічному акціонерному товаристві "Європейський промисловий банк", код банку 377090, Публічному акціонерному товаристві "ВТБ БАНК", код банку 321767, Публічному акціонерному товаристві "Перший український міжнародний банк" (ПУМБ), код банку 334851, Публічному акціонерному товаристві "Укрсоцбанк", код банку 300023, Публічному акціонерному товаристві "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", код банку 300614, Публічному акціонерному товаристві "ТАСКОМБАНК", код банку 339500, Публічному акціонерному товаристві "БМ БАНК", код банку 380913, Публічному акціонерному товаристві "ОТП БАНК", код банку 300528, Публічному акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК", код банку 300346, Публічному акціонерному товаристві комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК", код банку 380838, Публічному акціонерному товаристві "Укргазбанк", код банку 320478, Публічному акціонерному товаристві "УКРСИББАНК", код банку 351005, Публічному акціонерному товаристві "ДІАМАНТБАНК", код банку 320854, Акціонерному товаристві "Ощадбанк", код банку 335106;

- скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення за виконавчим провадженням ВП №49975980 (арешт та розшук рухомого та нерухомого майна, арешт коштів у касі підприємства, тощо);

- повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" стягнутий на користь держави за виконавчим провадженням ВП №49975980 виконавчий збір в сумі 823 053,13 грн. на будь-який поточний рахунок товариства у вищеозначених банківських установах;

- провести інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження;

- проінформувати про вжиті заходи сторони виконавчого провадження ВП №49975980, а також банківські установи, державні реєстри та органи, через які накладався арешт та вживалися інші запобіжні заходи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.07.2016, винесеною суддею Кротіновою О.В., скаргу задоволено частково:

- визнано протиправними (незаконними) дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо стягнення виконавчого збору з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" на користь держави за виконавчим провадженням ВП №49975980 у сумі 2 726 093,38 грн.;

- зобов'язано посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вчинити дії за виконавчим провадженням ВП №49975980: скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення за виконавчим провадженням ВП №49975980 (розшук рухомого та нерухомого майна);

- зобов'язано посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вчинити дії за виконавчим провадженням ВП№49975980: повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" стягнутий на користь держави за виконавчим провадженням ВП №49975980 виконавчий збір в сумі 821 511,80 грн. на будь-який поточний рахунок товариства у вищеозначених банківських установах;

- зобов'язано посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вчинити дії за виконавчим провадженням ВП№49975980: проінформувати про вжиті заходи сторони ВП №49975980, а також банківські установи, державні реєстри та органи, через які накладався арешт та вживалися інші запобіжні заходи;

- припинено провадження в частині вимог скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" №837/28 від 26.04.2016 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у межах справи №905/3260/15 (з урахуванням заяви №1079/28 від 30.05.2016 про уточнення (доповнення) до скарги на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за ВП №49975980 за вих. №837/28 від 26.04.2016) про визнання незаконною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" на користь держави виконавчого збору в сумі 2 726 093,38 грн. за виконавчим провадженням ВП №49975980 від 08.02.2016; про зобов'язання посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вчинити дії за виконавчим провадженням ВП№49975980: вжити заходи передбачені статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" щодо: зняття арешту з коштів, що містяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" (ідентифікаційний код 37133410) у наступних банківських установах: Публічному акціонерному товаристві "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", код банку 300012, Акціонерному товаристві "Сбербанк Росії", код банку 320627, Публічному акціонерному товаристві "Райффайзен Банк Аваль", код банку 380805, Публічному акціонерному товаристві "МЕГАБАНК", код банку 351629, Публічному акціонерному товаристві "Європейський промисловий банк", код банку 377090, Публічному акціонерному товаристві "ВТБ БАНК", код банку 321767, Публічному акціонерному товаристві "Перший український міжнародний банк" (ПУМБ), код банку 334851, Публічному акціонерному товаристві "Укрсоцбанк", код банку 300023, Публічному акціонерному товаристві "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", код банку 300614, Публічному акціонерному товаристві "ТАСКОМБАНК", код банку 339500, Публічному акціонерному товаристві "БМ БАНК", код банку 380913, Публічному акціонерному товаристві "ОТП БАНК", код банку 300528, Публічному акціонерному товаристві "АЛЬФА-БАНК", код банку 300346, Публічному акціонерному товаристві комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК", код банку 380838, Публічному акціонерному товаристві "Укргазбанк", код банку 320478, Публічному акціонерному товаристві "УКРСИББАНК", код банку 351005, Публічному акціонерному товаристві "ДІАМАНТБАНК", код банку 320854, а також в частині зобов'язання скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення за виконавчим провадженням ВП №49975980 (арешт коштів у касі підприємства тощо). У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Донецький апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Дучал Н.М. - головуючий, Геза Т.Д., Мартюхіна Н.О., постановою від 04.10.2016 перевірену ухвалу місцевого господарського суду залишив без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині задоволених вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити повністю. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник вказує на те, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання судового наказу у даній справі, а саме при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.02.2016, постанов про арешт коштів боржника, майна боржника та оголошення розшуку майна боржника, діяв в межах і у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Водночас, на думку скаржника, обов'язок щодо повернення стягнутих коштів покладено на боржника, а не на державного виконавця. При цьому скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій приписів статей 28, 47, 49, 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою від 23.01.2017 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого судді - Швеця В.О., суддів - Корсака В.А., Сибіги О.М., касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.02.2017.

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходило.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Вищий господарський суд України, заслухавши суддю Швеця В.О., переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Як убачається із матеріалів справи, на виконання рішення суду у даній справі Господарським судом Донецької області 11.01.2016 було видано відповідний наказ. На підставі заяви стягувача, 28.01.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49975980 з виконання наказу у даній справі. Зазначеною постановою боржнику запропоновано самостійно виконати рішення у термін до 02.02.2016 та попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк його буде виконано в примусовому порядку із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. В подальшому, 08.02.2016 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, на підставі статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", в межах виконавчого провадження ВП № 49975980, у зв'язку з невиконанням боржником рішення, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2 726 093,38 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" не погодилося з такими діями органу виконання та звернулося до Господарського суду Донецької області з цією скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вимоги по якій уточнені (доповнені) заявою №1079/28 від 30.05.2016. В обґрунтування скарги заявником зазначено, що стягнення виконавчого збору порушує його права, оскільки є наслідком неналежного виконання посадовими особами відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України положень Закону України "Про виконавче провадження" в частині гарантування виконання права боржника самостійно виконати рішення суду. Статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону (зокрема, судового наказу), за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (стаття 6 Закону України "Про виконавче провадження"). Відповідно до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження") державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. За приписами статті 31 наведеного Закону постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Матеріали справи містять супровідний лист № 2324-0-33-16/20-1/9 від 28.01.2016 про направлення на адресу боржника копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2016. Судами установлено, що копії наявних у справі фіскального чеку та штрихкодового ідентифікатору (скриншот) свідчать про отримання адресатом кореспонденції 04.02.2016 (тобто після закінчення строку для добровільного виконання рішення). Наведене свідчить, що станом на 02.02.2016 (останній день для самостійного виконання рішення суду) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" була відсутня інформація про відкриття виконавчого провадження та про термін для самостійного виконання судового рішення, що виключає дотримання заявником (відповідачем) встановленого строку для добровільного виконання означеного виконавчого документа, не з його винних дій чи бездіяльності. Між тим, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Враховуючи наведене, дії органу виконання з винесення постанови від 08.02.2016 ВП №49975980 про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 2 726 093,38 грн. та сама постанова є передчасними, оскільки у державного виконавця була відсутня інформація про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та здійснення дій, спрямованих на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк. Відповідно до статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, стягнення виконавчого збору є наслідком невиконання боржником виконавчого документу у строк, встановлений державним виконавцем. Втім, як установлено судами, оскільки станом на 02.02.2016 (останній день для самостійного виконання рішення суду) боржник не мав інформації про відкриття виконавчого провадження та про термін для самостійного виконання судового рішення, відсутній факт невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" виконавчого документу у встановлений виконавцем термін. З огляду на що, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення скарги в частині визнання протиправними (незаконними) дій посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо стягнення виконавчого збору з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" за виконавчим провадженням ВП №49975980 у сумі 2 726 093,38 грн. визнається правомірним. Також судами встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.01.2016 ВП №49975980; постанови про скасування процесуального документа від 28.01.2016, про арешт коштів боржника від 28.01.2016, від 04.02.2016, від 10.02.2016, від 15.02.2016, від 18.02.2016, від 22.02.2016, від 26.02.2016, від 02.03.2016, 18.03.2016, від 12.04.2016, від 18.04.2016, від 27.04.2016, постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 08.02.2016, постанову про арешт коштів, що перебували у касі боржника та надходять до каси від 18.03.2016, постанову про розшук майна боржника від 01.04.2016. В подальшому, 29.04.2016, у зв'язку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого документу, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Постановою від 04.05.2016 відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 49975980 від 08.02.2016. З матеріалів справи убачається, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.05.2016 у даній справі визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Донецької області, виданий 11.01.2016 на виконання рішення у даній справі, що за приписами пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для закінчення виконавчого провадження. Постановою про перевірку законності виконавчого провадження, що винесена 20.05.2016 заступником директора Департаменту-начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, скасовано постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору від 08.02.2016 №49975980 та постанови про арешт коштів боржника 28.01.2016, від 04.02.2016, від 10.02.2016, від 15.02.2016, від 18.02.2016, від 22.02.2016, від 26.02.2016, від 02.03.2016, від 18.03.2016, від 12.04.2016, від 18.04.2016, від 27.04.2016 №49975980. Окрім цього, 20.05.2016 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС було винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту, зняття арешту з коштів боржника, накладеного постановами про арешт коштів боржника від 28.01.2016, від 04.02.2016, від 10.02.2016, від 15.02.2016, від 18.02.2016, від 22.02.2016, від 26.02.2016. від 02.03.2016, від 18.03.2016, від 12.04.2016, від 18.04.2016, від 27.04.2016 №49975980. Судами установлено, що 25.05.2016 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 49975980 від 08.02.2016. Наведене свідчить, що з винесенням заступником директора Департаменту-начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови про перевірку законності виконавчого провадження від 20.05.2016 на підставі частини 2 статі 83 Закону України "Про виконавче провадження", припинено існування предмету оскарження у частині визнання незаконною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" на користь держави виконавчого збору в сумі 2 726 093,38 грн. за виконавчим провадженням ВП №49975980 від 08.02.2016; про зобов'язання посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вчинити дії за виконавчим провадженням ВП№49975980: вжити заходи передбачені статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" щодо: зняття арештів з коштів, що містяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" у вищевказаних банківських установах, а також в частині зобов'язання скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення за виконавчим провадженням ВП №49975980 (арешт коштів у касі підприємства тощо). За таких обставин, оскільки постанова про перевірку законності виконавчого провадження від 20.05.2016 винесена після звернення із розглядуваною скаргою, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про для припинення провадження з розгляду скарги, у вказаній частині вимог на підставі пункту 11 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України. Водночас судами правомірно відмовлено у задоволенні вимоги скарги стосовно зобов'язання вжити заходи, передбачені статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" щодо зняття арешту з коштів, що містяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" в Акціонерному товаристві "Ощадбанк", код банку 335106, оскільки вчинення такої дії органом виконання не доведено. Стосовно вимог заявника щодо зобов'язання скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення за виконавчим провадженням ВП №49975980 (розшук рухомого та нерухомого майна) та про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" стягнутого за виконавчим провадженням ВП №49975980 виконавчого збору в сумі 823 053,13 грн. на будь-який поточний рахунок товариства у вищевказаних банківських установах, суди попередніх інстанцій виходили з наступного. Судами встановлено, що відповідно до довідки про списання коштів №41/2 від 20.04.2016, за виконавчим провадженням №49975980 з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" списано кошти у сумі 8 212 589,93 грн., з яких, згідно з розрахунком щодо стягнутих коштів №42/1 від 08.04.2016, державною виконавчою службою в рахунок виконавчого збору та пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій станом на 08.04.2016 утримано 821 511,80 грн. Зазначене, поряд із встановленою вище неправомірністю дій державного виконавця щодо винесення постанови від 08.02.2016 ВП №49975980 про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 2 726 093,38 грн., як і самої постанови, вказує на неправомірне утримання органами державної виконавчої служби в рахунок виконавчого збору суми у розмірі 821 511,80 грн. Відповідно до приписів частини 1 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Між тим судами не установлено, а у матеріалах справи відсутні відомості про скасування постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про розшук майна боржника від 01.04.2016 (транспортних засобів, згідно переліку, що належать боржнику). За таких установлених обставин, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення вимог скарги в наведеній частині ґрунтується на матеріалах справи та положеннях законодавства. Підставним є також і задоволення вимог скаржника про зобов'язання вчинити дії за виконавчим провадженням ВП№49975980 шляхом проінформування про вжиті заходи сторони ВП №49975980, а також банківські установи, державні реєстри та органи, через які накладався арешт та вживались інші запобіжні заходи, оскільки така вимога ґрунтується на положеннях Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012. Висновок судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні решти вимог скарги, є правомірним та таким, що ґрунтується на матеріалах справи, виконавчого провадження, приписах чинного законодавства, а також невизначеності заявлених вимог. Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, оскільки спростовуються встановленими судами попередніх інстанцій обставинами. Колегія суддів також зазначає, що скаржник в касаційній скарзі вказує і на питання, які стосуються оцінки доказів. Згідно з частиною другою статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Таким чином, підстав для скасування переглянутої постанови суду апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.10.2016 у справі №905/3260/15 Господарського суду Донецької області залишити без змін.

Головуючий суддя: В. Швець

Судді: В. Корсак

О. Сибіга