ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.01.2017 Справа № 910/15410/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 з управління активами "Парангон", 03028, м. Київ, вул. Оскольська, 29

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест", 49000, м. Дніпро, вул. Князя Володимира, 16

про визнання договору факторингу від 01.12.2014 року №01/12/14-3 недійсним

Головуючий колегії, суддя Панна С.П.

Суддя Золотарьова Я.С.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 20/09 від 20.09.2016 року

від відповідача не заявився

від третьої особи ОСОБА_3 довіреність вих.№11/01 від 11.01.2017 представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 з управління активами "Парангон" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест" про визнання договору факторингу від 01.12.2014 № 01/12/14-3 недійсним, посилаючись на те, що

- у директора ТОВ "ОСОБА_1 з управління активами "Парангон" ОСОБА_4 відсутні повноваження на підписання договору факторингу від 01.12.2014 № 01/12/14-3.

- відступлення права вимоги по вищезазначеному договору факторингу суперечить вимогам ч.1 ст. 516 ЦК України, та пункту 6.2 договору про надання фінансової позики № 2/2010-3 від 25.08.2010.

- заміна позикодавця за договором про надання фінансової позики №2/2010-з від 25.08.2010 р. мала відбутись тільки за умови наявності письмової згоди позичальника чого не було зроблено.

- компанія з управління активами повинна мати при отриманні ліцензії на провадження професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з управління активами інституційних інвесторів (діяльності з управління активами) не менше трьох сертифікованих фахівців (у тому числі керівник), які здійснюють діяльність з управління активами, а для провадження діяльності з управління активами інституційних інвесторів відокремленими підрозділами - не менше двох сертифікованих фахівців у кожному відокремленому підрозділі (у тому числі керівник відокремленого підрозділу).

- директор ОСОБА_4 відсутній в реєстрі сертифікованих осіб, які мають право на здійснення професійної діяльності з цінними паперами в Україні, тобто призначення ОСОБА_4 на посаду директора ТОВ "КУА"ПАРАНГОН" було здійснено в порушення норм чинного законодавства.

Відповідно до преамбули договору факторингу ТОВ «КУА «ПАРАНГОН» в особі ОСОБА_4 діяв на підставі ліцензії АГ № 579842 від 01.09.2011 р. Згідно даної ліцензії місцезнаходження ліцензіата визначено як місто Севастополь, вул. Вакуленчука, будинок 33-А/3-1, але після незаконного захоплення Товариства учасники змінили місцезнаходження Товариства (на місто Дніпродзержинськ, потім - Дніпропетровськ), то така ліцензія, відповідно до вимог чинного законодавства, повинна була бути переоформлена, чого не було зроблено.

Загальні збори учасників Товариства, відповідно до п.п. «о» п.10.2.3. не надавали згоди ОСОБА_4 на укладення від імені ОСОБА_1 правочину на суму, що перевищує 1 000 000,00 грн., в подальшому його не схвалювали, отже ОСОБА_4 на момент укладення договору факторингу не мав достатнього обсягу повноважень і діяв поза межами представництва.

Відповідач позов не визнає (відзив на позовну заяву від 05.12.2016 року за № б/н) посилаючись на те, що:

- відповідач не знав, що рішення загальних зборів позивача від 03.11.2014 року оформлених протоколами № 1/2014, № 2/2014 буде визнано в судовому порядку недійсним;

- договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження;

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2015 року по справі № 904/9897/14 було доказано законність переуступки права вимоги, яке відбулося на підставі договору факторингу 01/12/14-3 від 01.12.2014 року.

24.10.2016 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРЛІЗІНВЕСТ" надійшла заява від 20.10.2016 року про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у зв'язку з тим, що за договором факторингу від 01.12.2014 року № 01/12/14-3 позивач відступає за плату відповідачу усі права на грошові вимоги, що виникли у позивача на підставі договору про надання фінансової позики № 2/2010-з від 25.08.2010 року, укладеного позивачем з ТОВ "ІНТЕРЛІЗІНВЕСТ".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2016 року залучено до участі у справі в якості Третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ТОВ "ІНТЕРЛІЗІНВЕСТ".

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ТОВ "ІНТЕРЛІЗІНВЕСТ" з позовними вимогами погоджується та підтримує їх.

Позивачем 14.12.2016 року подано до суду клопотання № 14/12/16-1 від 14.12.2016 року про забезпечення позову у справі № 910/15410/16, яке не задовільняється судом.

Відповідач з клопотанням не згоден (заперечення на забезпечення позову від 23.12.2016 року), оскільки вважає, що своїм клопотанням позивач просить фактично зупинити виконавче провадження, яке було порушення по іншій справі і не має відношення до справи, яка розглядається наразі Господарським судом Дніпропетровської області, а тому не підлягає задоволенню.

Третьою особою без самостійних вимог на стороні позивача 14.12.2016 року подано до суду клопотання № б/н від 13.12.2016 року про забезпечення позову у справі № 910/15410/16.

Відповідно до розпорядження керівника апарату від 27.12.2016 р. № 1055 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу", відповідно до пункту 4 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" призначено повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів для розгляду справи № 910/15410/16.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 27.12.2016 р. визначено наступний склад колегії: головуючий колегії, суддя Панна С.П., судді - Золотарьова Я.С., Ніколенко М.О.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КУА «ПАРАНГОН» (далі по тексту позивач, товариство, Товариство з обмеженою відповідальністю «КУА «ПАРАНГОН»), яка діяла в інтересах та за рахунок Пайового недеверсіфікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «ІНТЕР КАР» (Код ЄДРІСІ 2331267) та відповідачем було укладено договір факторингу № 01/12/14-3 (далі договір факторингу). За даним договором факторингу позивач відступає за плату відповідачу усі права на грошові вимоги в розмірі 3 665 032, 75 грн., що виникли у позивача на підставі Договору про надання фінансової позики № 2/2010-з від 25.08.2010р., укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛІЗІНВЕСТ» ().

Єдиними законними учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «КУА «ПАРАНГОН» з 2009 року є КОМПАНІЯ «МЕТИГЛОУ ХОЛДИНГС ЛТД» та ОСОБА_5.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства (протоколи№1/2014 та № 2/2014 від 03.11.2014 року) ОСОБА_5 та ОСОБА_1 "МетиглоуХолдингс ЛТД" виключені зі складу учасників позивача, їх частки в статутному фонді передані ОСОБА_1 Партнерс, внесені зміни до Статуту Товариства та затверджено його нову редакцію від 03.11.2014 року, а також прийнято рішення призначити директором Товариства з обмеженою відповідальністю «КУА «ПАРАНГОН» ОСОБА_4.

05.11.2014 року державним реєстратором здійснена державна реєстрація змін до Статуту Товариства та внесені зміни до відомостей про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

04.04.2016 р. рішенням Господарського суду Дніпропетровської області було визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «КУА «ПАРАНГОН» від 03.11.2014р. щодо виключення зі складу учасників Товариства ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Метиглоу Холдинг та призначення ОСОБА_4 директором Товариствата визнано недійсними зміни до статуту ТОВ «КУА «ПАРАНГОН» в новій редакції, затвердженій загальними зборами учасників від 03.11.2014 р.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2016р. дане рішення залишено без змін.

01.03.2016 року Міністерство юстиції України своїм наказом (а.с. 182) задовольнило скарги законних власників Товариства та скасувало реєстраційні дії від 05.11.2014 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно виключення КОМПАНІЇ «МЕТИГЛОУ ХОЛДИНГС ЛТД» та ОСОБА_5 зі складу учасників Товариства, зміни засновників, обрання директора та внесення змін до Статуту Товариства.

Враховуючи, що в судовому порядку рішення загальних зборів учасників Товариства від 03.11.2014 року визнані недійсними, реєстраційні дії від 05.11.2014 скасовані наказом Міністерства юстиції України, то склад учасників, яким приймалися подальші рішення загальних зборів учасників Товариства, в тому числі і стосовно обрання Директором Товариства ОСОБА_4, є неповноважним та нелегітимним. Законні власники не наділяли ОСОБА_4 повноваженнями щодо управління Товариством та розпорядження його майном.

Стаття 92 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобовязані діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Однак, ОСОБА_4, перебуваючи на посаді Директора ТОВ «КУА «ПАРАНГОН», в тому числі при укладенні договору факторингу, діяв всупереч інтересів та цілей Товариства, перевищував надані йому повноваження.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про господарські товариства" повноваження директора окреслюються, в першу чергу, межами, встановленими Законом та установчими документами.

Відповідно до п. 10.3.5. Статуту ТОВ «КУА «ПАРАНГОН», директор ОСОБА_1 без довіреності діє від імені ОСОБА_1, в межах повноважень, встановлених законодавством України і дійсним Статутом, укладає та підписує від імені ОСОБА_1 будь-які правочини (угоди, контракти, договори та інші) на суму, що не перевищує 1 000 000,00 (один мільйон гривень 00 копійок), за умови дотримання встановлених цим Статутом обмежень…

Однак, відповідно до 1.5 оспорюваного договору ТОВ «КУА «ПАРАНГОН» передає права грошової вимоги на суму, що перевищує 1 000 000,00 грн, а саме: 3 665 032,75 грн.

Загальні збори учасників Товариства, відповідно до п.п. «о» п.10.2.3. не надавали згоди ОСОБА_4 на укладення від імені ОСОБА_1 правочину на суму, що перевищує 1 000 000,00 грн., в подальшому його не схвалювали, отже ОСОБА_4 на момент укладення договору факторингу не мав достатнього обсягу повноважень і діяв поза межами представництва.

Юридична особа вчиняє правочини через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобовязана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (стаття 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи директор Товариства, на момент укладення договору факторингу, всупереч ст. 203 ЦК України, не мав необхідного обсягу повноважень на його укладення, а Відповідач не міг не знати про наявність обмежень повноважень щодо представництва Товариства.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено в ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Недотримання цієї вимоги згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Як встановлено судом відповідно до Статуту Товариства (згідно зі ст. 2 п.2.1) метою діяльності ТОВ «КУА «ПАРАНГОН» є отримання прибутку від проведення діяльності з управління активами інституційних інвесторів.

Згідно п. 1 ч. 1 розділу 4 Положення про особливості здійснення діяльності з управління активами інституційних інвесторів, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперівта фондового ринку 06.08.2013 № 1414 «компанія з управління активами повинна виконувати щодо активів інституційного інвестора, які перебувають в її управлінні, такі обов'язки: діяти в інтересах інституційного інвестора (формувати інвестиційний портфель відповідно до інвестиційної декларації з метою отримання максимального доходу при мінімально можливих ризиках з урахуванням умов, зазначених у договорі про управління активами, кон'юнктури ринку цінних паперів, ризику вибору контрагента та інших факторів ризику).

Умови договору факторингу вкрай невигідні для ТОВ «КУА «ПАРАНГОН» та інституційного інвестора, в інтересах якого ніби-то укладався договір: за відступлення права грошової вимоги у розмірі 3 665 032,75 грн. ТОВ «ФК «ЕВЕРЕСТ» повинен був здійснити фінансування у розмірі 36 650,32 грн., що складає всього один відсоток від відступленої грошової вимоги.

Суд вбачає, що таке відступлення права грошової вимоги не є прибутковим ані для Товариства, ані для інституційного інвестора.

У відповідності до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недотримання цієї вимоги згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Як було з'ясовано в судовому засіданні відступлення права грошової вимоги у розмірі 3 665 032,75 грн. за фінансування у сумі 36 650,32 грн., не відбулося. Пункт 4.2. договору факторингу сторонами не виконувався.

У відповідності до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недотримання цієї вимоги згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Згідно з п. 8 розділу 2 Ліцензійних умов, компанія з управління активами повинна мати при отриманні ліцензії на провадження професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з управління активами інституційних інвесторів (діяльності з управління активами) не менше трьох сертифікованих фахівців (у тому числі керівник), які здійснюють діяльність з управління активами, а для провадження діяльності з управління активами інституційних інвесторів відокремленими підрозділами - не менше двох сертифікованих фахівців у кожному відокремленому підрозділі (у тому числі керівник відокремленого підрозділу).

Сертифікований фахівець - працівник юридичної особи, що здійснює діяльність з управління активами інституційних інвесторів, який отримав сертифікат з управління активами в порядку, встановленому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку та/або Комісією».

Відповідно до Положення про сертифікацію фахівців з питань фондового ринку, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 13.08.2013 № 1464, сертифікат на право здійснення дій, повязаних з безпосереднім провадженням професійної діяльності на фондовому ринку - документ встановленого зразка, який підтверджує факт взяття на облік сертифікованої особи та внесення її до реєстру сертифікованих осіб та надає право здійснювати дії, повязані з безпосереднім провадженням професійної діяльності на фондовому ринку.

У відповідь (а.с.49) на запит адвоката ОСОБА_3 Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомила, що ОСОБА_4 відсутній в Реєстрі сертифікованих осіб, які мають право на здійснення професійної діяльності з цінними паперами в Україні.

При укладенні договору факторингу, діючи не у власних інтересах, а в інтересах та за рахунок Пайового недеверсіфікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «ІНТЕР КАР», ОСОБА_4 не мав повноважень на безпосереднє провадження діяльності на фондовому ринку і не відповідав вимогам, установленим Ліцензійними умовами до керівника ліцензіата.

Таким чином, відсутність в момент укладення договору факторингу належним чином переоформленого сертифікату на право здійснення дій, повязаних з безпосереднім провадженням професійної діяльності на фондовому ринку у Директора ОСОБА_4, є підставою для визнання його недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки сторонами недотриманні вимоги закону, що регулює питання провадження діяльності з управління активами інституційних інвесторів.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги зодовольнити в повному обсязі.

Визнати договір факторингу від 01.12.2014 року №01/12/14-3 недійним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест"(49000, м.Дніпро, вул.Князя Володимира Великого,16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 з управління активами "Парангон"(03028, м.Київ, вул.Осокольська, 29, ) 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім) грн., про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.02.2017 року

Головуючий колегії, суддя ОСОБА_6

Суддя Суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8