РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Справа № 9/48-38

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Саврій В.А. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: ОСОБА_1 (довіреність №б/н від 29 листопада 2016 року)

розглянувши апеляційну скаргу позивача ТОВ фірма "Журавлина" на ухвалу господарського суду Волинської області від 30 листопада 2016 року у справі №9/48-38 (суддя Бондарєв С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина"

до Відкритого акціонерного товариства "Луцьке автотранспортне підприємство 10754"

про стягнення 41 534,14 грн. (з врахуванням допущеної при підрахунку арифметичної помилки 49562,05 грн.)

Судом розяснено представнику відповідача права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області (суддя Бондарєв С.В.) від 30 листопада 2016 року у справі №9/48-38 за позовом ТОВ фірма "Журавлина" до ВАТ "Луцьке АТП 10754" про стягнення заборгованості в розмірі 41534,14 грн. (з врахуванням допущеної при підрахунку арифметичної помилки 49562,05 грн) було задоволено заяву ВАТ "Луцьке АТП 10754" вих.№ 01-111 від 18 листопада 2016 року (вх.№01-70/38/16) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Визнано наказ господарського суду Волинської області від 07 червня 2010 року №9/48-1 про примусове виконання рішення господарського суду Волинської області від 25 травня 2010 року у справі № 9/48-38 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Луцьке АТП 10754" (43300, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, , р/р 5900 у АКІБ УкрСиббанк, МФО 351005) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" (34500 Рівненська обл., Сарненський район, м. Сарни, вул. Варшавська,9-А, р/р 623 у філії Укрексімбанку м. Рівне, МФО 333539, ) 49562,05 грн., в тому числі: 18540,22 грн. основного боргу, 8027,91 грн. індексу інфляції, 20212,89 грн. 50% річних, 2781,03 грн. 15% штрафу та 415,34 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита і 236 грн. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, таким, що не підлягає виконанню.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що наказ господарського суду Волинської області від 07 червня 2010 року на виконання рішення суду від 25 травня 2010 року у даній справі є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги ТОВ Фірма "Журавлина", які підтверджені вказаним рішенням господарського суду Волинської області та цим наказом, є погашеними на підставі частини 2 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, стягувач - ТОВ фірма "Журавлина" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 30 листопада 2016 року у справі №9/48-38 про задоволення заяви ВАТ "Луцьке АТП 10754" від 18 листопада 2016 року про визнання наказу господарського суду Волинської області №9/48-1 від 07 червня 2010 року таким, що не підлягає виконанню та прийняти нове рішення у справі №9/48-38, яким відмовити у задоволенні заявлених у заяві вих.№01-111 від 18 листопада 2016 року вимог ВАТ "Луцьке АТП 10754" в повному обсязі. ТОВ фірма "Журавлина" вважає, що ухвала господарського суду Волинської області від 30 листопада 2016 року у справі №9/48-38 не відповідає вимогам статей 4-2, 27, 33, 34, 38, 41, 43 ГПК України, пунктам 1, 2, 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року "Про судове рішення", та в порушення вищезазначених вимог винесена без викладення всіх доводів та доказів без наведення належного правового обґрунтування і тих доведених фактичних обставин, з огляду на які доводи та докази відповідача судом не взято до уваги. Зокрема, апелянт зазначає, що судом не було встановлено чи скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2010 року ВП №21292716 державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, як і не було встановлено чи скасовано постанову про зупинення виконавчого провадження від 16 вересня 2010 року. Також судом не досліджувалось чи передавався виконавчий документ ліквідаційній комісії чи ліквідатору, як це передбачено пунктом 7 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції 2010 року. Також судом не було встановлено чи звертався відповідач до другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції із заявою про закриття виконавчого провадження у зв'язку із порушенням справи про банкрутство. З огляду на те, що відповідач протягом 6-ти років не заперечував проти заявлених вимог та беручи до уваги та, що загальний строк позовної давності складає 3 (три роки) ТОВ фірма "Журавлина" заявляє про те, що ВАТ "Луцьке АТП 10754" пропустило строк позовної давності для подання такої заяви.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23 січня 2017 року у справі №9/48-38 було поновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу позивача та призначено дату судового засідання на 07 лютого 2017 року.

Від ВАТ "Луцьке автотранспортне підприємство 10754" надійшов відзив №01-08 від 30 січня 2017 року на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.

Безпосередньо в судовому засіданні представник відповідача повністю підтримав вимоги і доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, водночас ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із перебуванням представника ТОВ фірма "Журавлина" ОСОБА_2 у відрядженні із 03 лютого 2017 року. Також, апелянт зазначає, що ТОВ фірма "Журавлина" за об'єктивних причин не має можливості забезпечити участь іншого представника ТОВ фірми "Журавлина" у судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду із розгляду апеляційної скарги, оскільки в штаті підприємства тільки один юрист.

Клопотання позивача колегією суддів відхилене як необґрунтоване, оскільки представництво в господарському процесі не обмежується певним колом осіб, тому позивач зобовязаний добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та забезпечити явку свого представника в судове засідання, таким представником може бути сам керівник, головний бухгалтер, бухгалтер, інші працівники підприємства або представники на підставі доручення, які не перебувають з ним у трудових відносинах.

Крім того, відповідно до пункту 4 ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 23 січня 2017 року у справі №9/48-38 явка представників сторін визначалась на їх розсуд.

З огляду на викладене, нез'явлення представника відповідача через його відрядження не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Враховуючи положення статті 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 101 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів, 14 квітня 2010 року ухвалою господарського суду Волинської області у справі №8/38-Б було порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Луцьке АТП 10754".

Ухвалою господарського суду Волинської області від 16 червня 2010 року у справі №8/38-Б затверджено реєстр вимог кредиторів боржника і визнано погашеними вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в строк встановлений для їх подання.

З вищевказаної ухвали судами вбачається, що 06 травня 2010 року в газеті "Голос України" було опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Луцьке АТП 10754".

28 січня 2010 року до господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" до Відкритого акціонерного товариства "Луцьке АТП 10754" про стягнення заборгованості в розмірі 41534,14 грн. (з врахуванням допущеної при підрахунку арифметичної помилки 49562,05грн.).

Рішенням господарського суду Волинської області від 25 травня 2010 року у справі №9/48-38 було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" до Відкритого акціонерного товариства "Луцьке АТП 10754" про стягнення заборгованості в розмірі 41534,14 грн. (з врахуванням допущеної при підрахунку арифметичної помилки 49562,05грн.) та присуджено до стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Луцьке АТП 10754" (43300, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, , р/р 5900 у АКІБ УкрСиббанк, МФО 351005) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Журавлина (34500 Рівненська обл., Сарненський район, м. Сарни, вул. Варшавська,9-А, р/р 623 у філії Укрексімбанку м. Рівне, МФО 333539, ) 49562,05 грн., в тому числі: 18540,22 грн. основного боргу, 8027,91 грн. індексу інфляції, 20212,89 грн. 50% річних, 2781,03 грн. 15% штрафу та 415,34 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита і 236 грн. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

07 червня 2010 року господарським судом Волинської області на виконання рішення від 25 травня 2010 року у справі №9/48-38 було видано наказ про примусове виконання рішення за номером 9/48-1.

26 липня 2010 року державною виконавчої службою Луцького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №21292716 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області №9/48-1 виданого 07 червня 2010 року, яке у подальшому було зупинено на підставі ухвали господарського суду Волинської області від 14 квітня 2010 року у справі №8/38-Б про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ "Луцьке автотранспортне підприємство 10754".

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Згідно з пунктом 15 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 14.05.1992 р. № 2343-XII (зі змінами і доповненнями) після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника відповідно до ст. 14 цього Закону.

Статтею 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникають до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом 30 днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Правові наслідки неподання заяви з грошовими вимогами до боржника у передбачений строк встановлені частиною 2 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої вимоги конкурсних кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або взагалі не заявлені, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів, а зазначений строк є граничним і поновленню не підтягає.

З дослідженого місцевим господарським судом та перевіреного судом апеляційної інстанції вбачається, що грошові вимоги ТОВ фірма "Журавлина" до ВАТ Луцьке АТП 10754 підтверджені рішенням господарського суду Волинської області від 25 травня 2010 року у справі № 9/48-38 і виникли до 14 квітня 2010 року, тобто до дня порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ "Луцьке АТП 10754", а тому грошові вимоги ТзОВ фірма "Журавлина" відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є конкурсними.

Судами обох інстанцій встановлено, що ТОВ фірма "Журавлина", як конкурсний кредитор по стягненню заборгованості, яка виникла до порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ "Луцьке АТП 10754", не зверталося до господарського суду із заявою про визнання його кредитором боржника та про включення його вимог до реєстру вимог кредиторів. Докази, якими б ці обставини спростовувалися, в матеріалах справи відсутні.

Наявність судового рішення та наказу про його виконання не звільняло позивача від обов'язку звернення із заявою про визнання його грошових вимог до боржника.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 25 липня 2016 року провадження у справі про банкрутство відповідача - ВАТ "Луцьке АТП 10754" припинено у зв'язку із затвердженням між боржником та кредиторами мирової угоди.

Таким чином, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що заборгованість відповідача у справі, відповідно до частини 2 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вважається погашеною, у зв'язку з чим підстави для здійснення виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 07 червня 2010 року відсутні.

Згідно із статтею 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом.

Поряд із Законом України "Про виконавче провадження" до виконавчого провадження підлягає застосуванню Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, до відносин, які мати місце в справі про банкрутство, норми ГПК України застосовуються з урахуванням особливостей Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", як спеціального нормативно-правового акта.

В даному випадку Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлює додаткові підстави для закінчення виконавчого провадження, зокрема, в зв'язку з припиненням грошових зобов'язань в силу закону відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у зв'язку з чим стаття 117 ГПК України піддягає застосуванню з урахуванням особливостей цього Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною 4 статті 117 ГПК України господарський суд визнає наказ таким, що не підтягає виконанню, також і з інших причин.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, до таких інших підстав слід відносити погашення грошових вимог відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" погашеними визнаються задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вважаються погашеними.

Отже, у справі про банкрутство вимоги кредиторів є погашеними внаслідок оплати боргу; обміну вимог кредиторів на активи боржника та (або) його корпоративні права; прощення; новації (укладання мирової угоди у справі про банкрутство), а також застосування граничного строку для подання заяви з вимогами до боржника, встановленого частиною 2 статті 14, частиною 5 статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи вищевикладене, господарський суд Волинської області дійшов правильного висновку, що наказ господарського суду Волинської області від 07 червня 2010 року на виконання рішення суду від 25 травня 2010 року у даній справі є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги ТОВ Фірма "Журавлина", які підтверджені вказаним рішенням господарського суду Волинської області та цим наказом, є погашеними на підставі частини 2 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судами враховано правові позиції Верховного Суду України, зокрема, викладені в постановах від 02 жовтня 2007 року у справі № 6/73, від 19 серпня 2008 року у справі № 3/321.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 30.11.16 року у справі №9/48-38 залишити без змін, апеляційну скаргу ТОВ фірма "Журавлина" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 9/48-38 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.