ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Справа № 922/1623/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О. - головуючого (доповідач),
Кондратової І.Д.,
Могила С.К.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 14.11.2016
у справі№ 922/1623/16 Господарського суду Харківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Схід Компані"
про та за зустрічним позовом до про за участю від позивача: від відповідача:стягнення коштів в розмірі 54028,53 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Схід Компані" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" стягнення коштів в розмірі 15436,54 грн., Севрук В.О., не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.08.2016 у справі № 922/1623/16 (суддя Денисюк Т. С.) первісні позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Схід Компані" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" 27832,67 грн. основної заборгованості, 24285,70 грн. інфляційних втрат, 1910,16 грн. 3% річних та 1378,00 грн. витрат з оплати судового збору. Зустрічні позовні вимоги частково задоволено. Стягнуто із Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Схід Компані" 1138,37 грн. інфляційних втрат, 5474,38 грн. 3% річних та 590,31 грн. витрат з оплати судового збору. В решті зустрічного позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 922/1623/16 (у складі колегії суддів: Тихого П. В. - головуючого, Гетьман Р. А., Ільїн О. В.) рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2016 у справі № 922/1623/16 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 922/1623/16, Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 922/1623/16 щодо часткового задоволення зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Схід Компані" про стягнення із Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" інфляційних втрат та 3 % річних за договором про закупівлю послуг № 126000323 від 07.06.2012, і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Схід Компані" 11.11.2013 укладено договір поставки № (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався передати у власність покупцю трубу б/в (далі - товар), а покупець зобов'язався прийняти та оплати товар.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за договором, визначаються специфікацією (додаток № 1).

Момент виникнення права власності на партію товару у покупця відповідно до п. 1.3. договору настає після підписання документів про отримання партії товару, а саме: видаткових накладних.

Загальну вартість товару, що поставлено за договором визначено у п. 3.2 договору - 412833,28 грн., у тому числі ПДВ.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що розрахунки за договором здійснюються протягом 30 календарних днів з моменту фактичного отримання кожної окремої партії товару шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника або в інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству України.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31.05.2014 (п. 7.1 договору).

ТОВ "Атлантіс Схід Компані" прийнято від позивача у власність товар на загальну суму 412832,64 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними. Проте його вартість відповідачем не оплачено.

Між ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Схід Компані" 07.06.2012 укладено договір про закупівлю послуг № (договір 2), відповідно до умов якого виконавець зобов'язався надати послуги - вибірковий ремонт ізоляційного покриття до ГРС Станіслав на ділянці 0-9,6 км - загальною довжиною 230 м. Херсонське ЛВУМГ, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги.

Пунктом 2.3. договору 2 передбачено, що після закінчення ремонту виконавцем складаються та передаються замовнику документи відповідно до вимог ВБН В.3.1-:2008, СНИП ІІІ-42-80 та ін. нормативних документів.

Відповідно до п. п. 3.1.- 3.2. договору 2 сума цього договору становить 384999,97 грн. у т.ч. ПДВ. Загальна вартість договору є кінцевою і не може бути збільшена.

Відповідно до п. п. 4.1.- 4.2. договору розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів замовником на розрахунковий рахунок виконавця. Умови оплати: оплата здійснюється поетапно за фактом надання послуг протягом 60 календарних днів після підписання відповідного акта наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця.

На виконання умов договору 2 та вимог законодавства України між замовником та виконавцем 25.09.2012 складено та підписано довідку про вартість виконаних робіт і витрати (форма КБ-3) та акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за вересень 2012 року на загальну суму 384999,97 грн.

Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що строком сплати за договором про закупівлю послуг № від 07.06.2012 слід вважати 24.11.2012. (тобто з 25.09.2012 + 60 днів).

Проте відповідачем за зустрічним позовом жодних платежів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Схід Компані" не проведено.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Схід Компані" (сторона-1) та Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (сторона-2) 30.12.2016 укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, де сторони, маючи одна до одної зустрічні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з договорів, у яких сторона-1 і сторона-2 є сторонами.

Пунктом 1.1. угоди передбачено, що за договором надання послуг з ремонту ізоляційного покриття від 07.06.2012 № сторона-2 є боржником, а сторона-1 - кредитором під час виконання грошового зобов'язання в сумі 384999,97 грн.

Пунктом 1.2. угоди передбачено, що за договором поставки труби б/н від 11.11.2013 № сторона-1 є боржником, а сторона-2 - кредитором під час виконання грошового зобов'язання в сумі 412832,64 грн.

Вказані зобов'язання припинено: за договором від 07.06.2012 № на суму 384999,97 грн.; за договором від 11.11.2013 № на суму 384999,97 грн. З моменту набрання чинності цієї угоди, сторони не є зобов'язаними у сумі 384999,97 грн. за договором від 07.06.2012 № , та частково за договором від 11.11.2013 № у сумі 384999,97 грн. (п. 2. угоди).

У первісному позові позивачем зазначено, що неоплаченим за договором поставки № від 11.11.2013 залишається товар на суму 27832,67 грн.

З метою досудового врегулювання спору Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс Схід Компані" претензію № 27 від 03.11.2015 з вимогою про сплату заборгованості за договором № від 11.11.2013, з урахуванням індексу інфляції, суми 3% річних та пені. Проте зазначені у претензії вимоги залишено відповідачем без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з первісним позовом.

Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку про задоволення первісних позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги зазначених норм, а також враховуючи, що відповідачем за первісним позовом у встановленому ст. ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, про які повідомлено позивачем не спростовано, доказів остаточної оплати отриманого за договором № від 11.11.2013 товару суду не надано, суди дійшли до правильного висновку, що сума основного боргу у розмірі 27832,67 грн. підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та підлягає задоволенню.

Позивач, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань за договором № від 11.11.2013, просить стягнути 24285,70 грн. інфляційних втрат та 1910,16 грн. 3 % річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, тому такі кошти нараховуються незалежно від вини боржника та входять до складу грошового зобов'язання, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3%, нарахованих ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" відповідачу за первісним позовом є обґрунтованими, відповідають вимогам чинного законодавства України,тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає правомірним висновок господарських судів щодо часткового задоволення зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що позивач за зустрічним позовом, посилаючись на порушення відповідачем за зустрічним позовом зобов'язань за договором № від 07.06.2012 в частині своєчасної сплати ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" прийнятих за договором послуг (фактично оплату здійснено 30.12.2013 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог) просить стягнути 2684,08 грн. інфляційних втрат та 12752,46 грн. 3% річних за період з 23.11.2012 по 30.12.2013.

Колегія суддів вважає правомірним висновок господарських судів про застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо частини заявлених вимог.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність -це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (п. 1 ст. 261 ЦК України).

З огляду на вказані норми законодавства та виходячи із встановленого нормами ст. 625 ЦК України порядку нарахування інфляційних витрат та 3 % річних (за весь час прострочення), суд апеляційної інстанції правомірно звернув увагу, що порушення прав позивача за зустрічним позовом є триваючим.

За таких обставин господарські суди правомірно вважають, що у позивача за зустрічним позовом збереглося право на стягнення 3 % річних та інфляційних витрат лише в частині, тобто в даному випадку з 11.07.2013 по 30.12.2013 (з урахуванням дати звернення із зустрічним позовом - 11.07.2016).

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що на дату звернення з зустрічним позовом до суду, строк позовної давності для стягнення 3% річних та інфляційних витрат які виникли раніше 11.07.2013 сплив у зв'язку з чим стягненню підлягають 5474,38 грн. 3 % річних та 1138,37 грн. інфляційних втрат за період з 11.07.2013 по 30.12.2013.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що при виготовленні тексту рішення, судом першої інстанції допущено технічну помилку, а саме зазначено: щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 12794,77 грн., судом відмовлено в їх задоволенні, як безпідставно нарахованих. Перевіркою матеріалів справи вставлено, що позивачем за зустрічним позовом вимоги щодо стягнення пені не заявлено. Дана технічна помилка не вплинула на правильність висновків місцевого суду, викладених в резолютивній частині рішення.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 922/1623/16 Господарського Харківської області прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Інші доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими, і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Таким чином постанова Харківського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 922/1623/16 Господарського Харківської області підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 922/1623/16 Господарського суду Харківської області залишити без задоволення..

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі №

922/1623/16 Господарського суду Харківської області залишити без змін.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж.О.
Судді:Кондратова І.Д.
Могил С.К.