ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.02.2017 Справа № 904/8358/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграф Дженерал Україна", м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: фірми Heidelberg Print Finance Osteuropa Finanzierungsvermittlung GmbH, ОСОБА_1

відповідача-3: Zinfadel Services Limited, Лондон

про визнання недійсними договорів про заставу майна

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 10.08.2015 року, представник;

від відповідача-1: ОСОБА_3, дов. від 15.06.2015 року, представник;

від відповідача-2: ОСОБА_4, дов. від 06.09.2016 року, представник;

від відповідача-3: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліграф Дженерал Україна", м. Черкаси звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт-Сервіс", м. Дніпропетровськ, відповідача 2: фірми Heidelberg Print Finance Osteuropa Finanzierungsvermittlung GmbH, ОСОБА_1, відповідача 3: Zinfadel Services Limited, Лондон про визнання недійсними договорів про заставу майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на дату підписання договорів застави майна №01/7 від 20.06.2006 року та №01/08 від 20.06.2006 року, більша частина майна переданого в заставу була отримана позивачем, а ТОВ "Прінт-Сервіс" не має до цього майна ніякого відношення.

02.06.2016 року відповідач 2 надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посиланням на пропуск позивачем строків позовної давності та необґрунтованості позовних вимог.

Ухвалою господарського суду від 07.10.2015 року розгляд справи відкладено на 23.05.2016 року з метою дотримання вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) із заявами та застереженнями та належного повідомлення сторін.

До господарського суду надійшов лист Королівського суду Судової колегії королівської лави, в якому повідомлено господарський суд про те, що компанію Zinfadel Services Limited, Лондон ліквідовано 25.08.2015 року.

У судовому засіданні 02.06.2016 року оголошувалась перерва до 09.06.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 09.06.2016 року розгляд справи відкладено на 30.06.2016 року.

09.06.2016 року до господарського суду надійшов відзив відповідача 1, в якому останній зазначає, що оскільки майно було відвантажено та поставлено на ЗАТ "Паліграф Дженерал Україна", договори застави є недійсними.

Ухвалою господарського суду від 30.06.2016 року розгляд справи відкладено на 23.01.2017 року з метою дотримання вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) із заявами та застереженнями та належного повідомлення сторін.

23.01.2017 року відповідачем 2 подано заяву про застосування строків позовної давності.

23.01.2017 року представник позивача подав до суду письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 23.01.2017 року оголошувалась перерва до 02.02.2017 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 02.02.2017року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2006 року між фірмою Heidelberg Print Finance Osteuropa Finanzierungsvermittlung GmbH (далі-відповідач 1, заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс» (далі-позивач, заставодавець) в особі директора ОСОБА_5, який діє на підставі статуту - "Майновий поручитель" фірми "Зінфадел Сервісиз Лімітед", м.Лондон, Великобританія, з другого боку, і фірмою "Зінфадел Сервісиз Лімітед", м. Лондон, Великобританія, яка є Основним боржником за Генеральним Договором №2006-1-К від 20.06.2006 року укладено договір про заставу майна №01/8.

Відповідно до п. 1.1. договору, у відповідності з положеннями Договору Заставодавець передає, а Заставодержатель приймає Предмет застави в якості забезпечення виконання "Основним боржником" зобов'язань згідно з Генеральним Договором №2006-1-К від 20.06.2006р. (далі-Контракт) "Заставодавець" та "основний боржник" є солідарними відповідачами перед "Заставодержателем" по зобов'язанням "Основного боржника" згідно з "Контрактом". У випадку неналежного виконання. Основним боржником своїх зобов'язань за Контрактом, та Заставодавцем за цим Договором Заставодержатель має право отримати задоволення за рахунок Предмета застави (майна), заставленого на умовах цього Договору.

Пунктом 1.2. договору, Згідно з Контрактом Заставодержатель здійснює поставку обладнання ("Товару") фірми "Heidelberg Druckmaschinen AG" на зазначених в Контракті умовах. "Основиний боржник" має сплатити загальну суму Контракту в розмірі Евро (€) 18.738.778,74 (вісімнадцять мільйонів сімсот тридцять вісім тисяч сімсот сімдесят

вісім ЄВРО 74 цента) - перерахувати відповідно до Плану платежів Контракту.

Відповідно до п. 13. договору, як гарантію виконання зобов'язань згідно з Контрактом Заставодавець передає Заставодержателю в заставу Предмет застави (далі по тексту "Майно"), найменування та вартість якого зазначені у Додатку №1, до цього Договору, який є складовою частиною цього Договору. Майно знаходиться за адресою: Україна, 61060, м.Харків, проспект 50 Річчя СРСР, 171 Б.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що заставлене ОСОБА_6 знаходиться у Заставодавця по факту митного оформлення цього ОСОБА_6, отримання з належною документацією та переходу права власності на ОСОБА_6 до Заставодавця. Таким чином, перелік і вартість заставленого ОСОБА_6 наведені у Додатку №1, до Договору.

20.06.2006 року між фірмою Heidelberg Print Finance Osteuropa Finanzierungsvermittlung GmbH (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс» (далі-позивач, заставодавець) в особі директора ОСОБА_5, який діє на підставі статуту - "Майновий поручитель" фірми "Зінфадел Сервісиз Лімітед", м.Лондон, Великобританця, з другого боку, і фірмою "Зінфадел Сервісиз Лімітед", м. Лондон, Великобританія, яка є Основним боржником за Генеральним Договором №2006-1-К від 20.06.2006 року укладено договір про заставу майна №01/7.

Відповідно до п. 1.1. договору, у відповідності з положеннями Договору Заставодавець передає, а Заставодержатель приймає Предмет застави в якості забезпечення виконання "Основним боржником" зобов'язань згідно з Генеральним Договором №2006-1-К від 20.06.2006р. (далі-Контракт) "Заставодавець" та "основний боржник" є солідарними відповідачами перед "Заставодержателем" по зобов'язанням "Основного боржника" згідно з "Контрактом". У випадку неналежного виконання. Основним боржником своїх зобов'язань за Контрактом, та Заставодавцем за цим Договором Заставодержатель має право отримати задоволення за рахунок Предмета застави (майна), заставленого на умовах цього Договору.

Пунктом 1.2. договору, Згідно з Контрактом Заставодержатель здійснює поставку обладнання ("Товару") фірми "Heidelberg Druckmaschinen AG" на зазначених в Контракті умовах. "Основиний боржник" має сплатити загальну суму Контракту в розмірі Евро (€) 18.738.778,74 (вісімнадцять мільйонів сімсот тридцять вісім тисяч сімсот сімдесят

вісім ЄВРО 74 цента) - перерахувати відповідно до Плану платежів Контракту.

Відповідно до п. 13. договору, як гарантію виконання зобов'язань згідно з Контрактом Заставодавець передає Заставодержателю в заставу Предмет застави (далі по тексту "Майно"), найменування та вартість якого зазначені у Додатку №1, до цього Договору, який є складовою частиною цього Договору. Майно знаходиться за адресою: Україна, 61060, м.Харків, проспект 50 Річчя СРСР, 171 Б.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що заставлене ОСОБА_6 знаходиться у Заставодавця по факту митного оформлення цього ОСОБА_6, отримання з належною документацією та переходу права власності на ОСОБА_6 до Заставодавця. Таким чином, перелік і вартість заставленого ОСОБА_6 наведені у Додатку №1, до Договору.

ЗАТ "Поліграф Дженерал Україна" є власником частини майна - поліграфічного обладнання, з переліку майна в додатку № 1 до Договору № 01/7 та додатку № 1 до Договору №01/8, отриманого протягом 2002-2005 р.р. від іноземного учасника фірми "Зінфадел Сервісиз Лімітед" в якості внесків до статутного капіталу в обмін на корпоративні права.

Отримання позивачем частини майна, яке зазначене в додатках №1 до договорів про заставу майна №01/07 та №01/08, підтверджується наступними доказами:

- рахунками-проформами № 3100-02-024/LL II від 07.03.2002 р., №3100-02-024/IPL-РS 102 від 07.03.2002 р., № 3100-02-039/5 від 07.03.2002 р., № 3100-02-024/А від 07.03.2002 р., №3100-02-039/Н8 від 07.03.2002р., №3100-02-039/TRS від 08.04.2002, №3100-02-AUTOCUT від 08.04.2002 р., №3100-02-068/3-АХ-4 від 15.07.2002 р., № 3100-02-068/2 від 23.05.2002 р., № 3100-02-024/CD від 23.05.2002 р., № 3100-02-024/СD-5 від 23.05.2002 р, № 3100-02-068/8-РТ від 21.10.2002р., № 3100-02-039/НS від 07.03.2002 р., №3100-02-068/5-АХ-2 від 15.07.2002, № 3100-03-023/3 від 01.10.2002, № 3100-03-023/1 від 01.10.2002, № 3100-03-023/FBR104 від 01.10.2002, №3100-02-068/7-АХ від 01.10.2002, №3100-04-025/2 від 04.06.2004, № 3100- 04-025/1 від 04.06.2004, № 3100-05-021 від 25.07.2005, № 3100-05-020 від 28.03.2005, №3100-04-025 від 20.07.2004, № 3100-04-025 від 03.03.2004, № 3100-04-025 від 05.02.2004, № 3100-04-025 від 11.12.2003, № 3100-04-025 від 02.12.2003, - в яких ЗАТ Поліграф Дженерал Україна визначено в якості вантажоотримувача, Відповідач-2 в якості вантажовідправника, а майно в рахунках-проформах - як інвестиції до статутного фонду;

- митними деклараціями (уніфікована форма) (далі - ВМД) № 755061, № 755149, № 755091, № 755033, № 755021, № 755022, №755023, № 755142, № 755092, № 755125, № 250034, № 755130, № 755014, №755030, № 755100, № 250069, № 250068, № 755081, № 755082 № 755124, № 755014 - де відправником/експортером визначені Зінфадел Сервісиз Лімітед, Heidelberg Print Finance Osteuropa Finanzierungsvermittlung GmbH, а одержувачем/імпортером - ЗАТ Поліграф Дженерал Україна.

- актами приймання-передачі обладнання від 28.03.2002, від 19.04.2002, від 22.07.2002, від 29.10.2002, від 29.05.2002, від 12.04.2004, від 30.12.2003, від 26.04.2005, від 19.12.2003,від 15.03.2004, від 09.08.2004, від 26.08.2005, від 14.06.2004, від 10.10.2002, від 12.02.2004, від 16.12.2003 - де зазначено про передачу обладнання, яке є внеском іноземного інвестора в статутний фонд, до ЗАТ Поліграф Дженерал Україна, місце передачі майна - м. Харків, Україна.

- реєстраціями іноземних інвестиції від 12.04.2002 р., від 15.05.2002 р., від 13.06.2002 р., від 08.08.2002 р., від 13.01.2004, від 13.01.2004, від 19.01.2004, від 09.03.2004, від 06.04.2004, від 05.07.2014, від 30.08.2004, від 17.05.2005, від 12.09.2005 - де зазначено, що обладнання внесено до ЗАТ Поліграф Дженерал Україна.

- редакцією статуту ЗАТ Поліграф Дженерал Україна, зареєстрованого за № 7000096 від 27.12.2005 р., в п.4.3. якого зазначений перелік майна - внески учасників до статутного фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна кількість обладнання, що зазначена в додатку №1 до договору застави №01/7 та додатку №1 до Договору застави №01/8, становить понад 60 одиниць, згідно вищезазначених позивачем документів, останній був отримувачем лише 40 одиниць обладнання.

Враховуючи викладене, на думку позивача, на дату підписання оскаржуваних договорів (20.06.2006 року), частина майна, яка була передана в заставу відповідачем 1 відповідачу 2, була отримана позивачем, а відповідач 1 не мав до цього майна ніякого відношення, а відтак зазначені договори мають бути визнані недійсними, що і стало причиною спору.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно із ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Вказане зазначено в абз. 4 пп.2.1 п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними № 11 від 29.05.2013 року.

Частиною 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними встановлено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Виходячи із наведених приписів, позивач, звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи визнати недійсними договорів про заставу майна, стороною якого він не є, зобов'язаний довести, яким чином оспорювані договори порушують його права та законні інтереси та які порушення законодавства допущено сторонами при укладенні договору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено належність йому на праві власності частини майна, переданого відповідачем 1 відповідачу 2 в заставу за спірними договорами, що свідчить про порушення укладенням цих договорів його прав.

Відповідачем 2 заявлено про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані договори є додатками до Генерального договору №2006-1-К від 20.06.2006 року. Згідно статуту Позивача, на дату підписання оскаржуваних договорів застави учасниками (засновниками) Позивача були, фізична ОСОБА_7, фізична особа ОСОБА_8 та Фірма Зінфадел Сервісиз Лімітед. При цьому ОСОБА_8 був офіційним представником фірми Зінфадел Сервісиз Лімітед. На момент підписання Договорів застави №01/7 та №01/8 учасниками (засновниками) ТОВ «Прінт-Сервіс» були ті ж самі особи. При цьому, згідно відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на дату припинення ЗАТ "Поліграф Дженерал Україна" шляхом його перетворення у ТОВ «Поліграф Дженерал Україна» (07.09.2009 року) директором позивача був ОСОБА_7. В той же час, ОСОБА_7 є стороною Договору особистої поруки від 20.06.2006 р., що в свою чергу є додатком №4 до Генерального договору №2006-1-К від 20.06.2006 р., відповідно до п.1.2 якого, поручитель підтверджує, що йому відомі всі умови Генерального договору 2006-1-К від 20.06.2006 р., додатків та доповнень до нього (серед яких і оскаржувані договори). Також, серед додатків до Генерального договору №2006-1-К від 20.06.2006 року наявний документ "Право на доступ", який підписаний директором позивача ОСОБА_6 та скріплений печаткою останнього.

Проаналізувавши вищезазначені документи, господарський суд дійшов висновку, що на момент підписання оскаржуваних договорів учасниками (засновниками) позивача і відповідача 1 були ті ж самі особи, ОСОБА_7А підписав договір особистої поруки від 20.06.2006 року, а відтак підтвердив, що йому відомі всі умови Генерального договору 2006-1-К від 20.06.2006 р. та додатки до нього, при цьому станом на 07.09.209 року останній був директором позивача. За таких обставин, позивач міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ще в 2006 році, а керівному органу позивача у 2009 році вже було відомо про наявність спірних договорів.

За таких обставин, позивачем пропущено строк позовної давності.

Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Провадження по справі в частині позовних вимог до відповідача 3 підлягає припиненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України, в зв'язку з ліквідацією юридичної особи.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В частині позовних вимог до Zinfadel Services Limited, Лондон провадження по справі - припинити.

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.02.2017 року

Суддя ОСОБА_9