донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

01.02.2017 справа № 913/901/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за дов. б/н від 15.09.2016,
від відповідача:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Трейд Сервіс", м. Київ,
на рішення Господарського суду Луганської області
від01.11.2016
у справі№ 913/901/16 (суддя Корнієнко В. В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Трейд Сервіс", м. Київ,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області,
про та зустрічним позовомстягнення 139 364, 90 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області,
до проТовариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Трейд Сервіс", м. Київ, стягнення 31 177, 70 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фін-Трейд Сервіс» (далі ТОВ «Фін-Трейд Сервіс») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (далі ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит») про стягнення основного боргу у розмірі 134 622, 97 грн., пені в сумі 3 795, 64 грн., 3 % річних у розмірі 424, 50 грн. та інфляційних втрат у сумі 521, 79 грн.

ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» також звернулося до Господарського суду Луганської області із зустрічним позовом до ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» про стягнення штрафу в розмірі 8 629, 13 грн. та пені в сумі 22 548, 57 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 01.11.2016 у справі № 913/901/16 первісний позов ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» задоволено частково та стягнуто з ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» пеню в розмірі 3 787, 06 грн., 3 % річних у сумі 423, 34 грн., інфляційні втрати в розмірі 521, 79 грн. та судовий збір у сумі 1 442, 42 грн. У частині позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 43 000, 00 грн. провадження у справі припинено, а в іншій частині позову відмовлено.

Позовні вимоги ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» за зустрічним позовом задоволено у повному обсязі.

ТОВ «Фін-Трейд Сервіс», не погодившись з винесеним рішенням, звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 01.11.2016 у справі № 913/901/16 та ухвалити нове, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити. Апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм як матеріального, так і процесуального права, а також неповне зясування місцевим господарським судом фактичних обставин, що мають значення для справи. Зокрема, заявник апеляційної скарги зазначає, що умовами спірного Договору передбачено стягнення штрафних санкцій тільки за попередньою письмовою вимогою сторони. Оскільки така вимога не була направлена відповідачу за зустрічним позовом, у ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» не виникло обовязку щодо сплати штрафу та пені.

В апеляційній скарзі наведено також інші доводи і заперечення, які на думку апелянта є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Представник ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» у судовому засіданні просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення місцевого господарського суду скасувати в частині задоволення позовних вимог за зустрічним позовом.

Представник ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи за його відсутності, з чим погодився представник ТОВ «Фін-Трейд Сервіс».

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В :

Між ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» (Постачальник) та ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» (Покупець) 08.04.2015 було укладено Договір поставки № 52/15-4РА (далі Договір), за умовами якого Постачальник зобовязується поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення в асортименті, кількості, у строки, за ціною та з якісними характеристиками, погодженими сторонами у Договорі та Специфікаціях, які є невідємними частинами чинного Договору (а. с. 14-20).

Відповідно до пункту 4.1 Договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та у строки, погоджені сторонами у Специфікаціях до Договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яка супроводжується одним документом про якість та/або товаросупровідним документом.

Умови поставки Продукції DDP, відповідно до «Інкотермс-2000», з урахуванням умов та застережень, що містяться у цьому Договорі та/або відповідних Специфікаціях (пункт 4.2 Договору).

Згідно з пунктом 5.2 Договору ціни за продукцію, що поставляється Постачальником, встановлюються сторонами у відповідних Специфікаціях до цього Договору.

У пункті 5.3 Договору сторони узгодили, що розрахунки за продукцію, яка поставляється Постачальником за цим Договором, здійснюються Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів з дати поставки відповідної продукції, якщо інший строк і порядок оплати не погоджено у Специфікаціях до чинного Договору.

Відповідно до пункту 6.2 Договору у разі непоставки (у тому числі недопоставки бракуючої та/або некомплектної) Продукції у строки, передбачені Договором або відповідною Специфікацією, Постачальник за письмовою вимогою Покупця сплачує Покупцю неустойку у виді штрафу в розмірі 5 % від вартості Продукції, що поставляється за відповідною Специфікацією. У випадку порушення Постачальником своїх зобовязань за Договором більше 10 календарних днів, Постачальник додатково, за письмовою вимогою Покупця, сплачує неустойку у розмірі 0,1 % від вартості непоставленої (недопоставленої, бракуючої та/або некомплектної) у строк Продукції за кожний день прострочення. Неустойка нараховується за весь період порушення зобовязання. Крім того, відшкодовує всі збитки Покупця, спричинені затримкою виконання Постачальником зобовязань за цим Договором.

Згідно з пунктом 6.8 Договору у випадку несвоєчасної оплати Продукції, Покупець, за письмовою вимогою Постачальника, сплачує останньому неустойку у виді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно не оплаченої Продукції, однак не більше 5 % від вартості своєчасно не оплаченої Продукції.

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у разі належного виконання обома сторонами своїх зобовязань строк дії Договору встановлюється до 31.12.2015 включно.

У випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами своїх зобовязань за цим Договором строк дії Договору продовжується до повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобовязань.

У передбаченому Договором порядку сторони склали низку Специфікацій, в яких узгодили найменування, кількість, вартість продукції, а також порядок її поставки: Специфікація № 4/4 від 12.05.2015 на суму 15 384, 00 грн. зі строком поставки продукції протягом 10 календарних днів з моменту підписання Специфікації (а. с. 22); Специфікація № 5/4 від 26.05.2015 на суму 157 198, 50 грн. зі строком поставки продукції протягом 10 календарних днів з моменту підписання Специфікації (а. с. 83-84); Специфікація від 26.10.2015 на суму 34 038, 42 грн. зі строком поставки продукції листопад 2015 року (а. с. 23-24).

На виконання умов укладеного між сторонами Договору ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» поставило ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» продукцію за видатковими накладними: № 26 від 11.06.2015 на суму 15 384, 00 (а. с. 85), № 88 від 10.11.2015 на суму 34 038, 42 грн. та № 19 від 23.03.2016 на суму 121 618, 94 грн. (а. с. 86). Усього на загальну суму 171 041, 36 грн.

За твердженням ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» Покупець розрахувався за поставлену продукцію частково на суму 36 418, 39 грн., у звязку з чим Постачальник звернувся до місцевого господарського суду з позовом про стягнення основної заборгованості у розмірі 134 622, 97 грн. і нарахованих на неї пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

У свою чергу, через порушення ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» строків поставки продукції ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» звернулося до місцевого господарського суду із зустрічним позовом про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки продукції.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає частковому скасуванню, виходячи з такого.

Апеляційний господарський суд, оцінивши зміст спірного договору, дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 ЦК України та статей 264-271 ГК України.

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що продукція за видатковою накладною № 26 від 11.06.2015 була поставлена на виконання Специфікації № 4/4 від 12.05.2015, за видатковою накладною № 88 від 10.11.2015 Специфікації від 26.10.2015, а за видатковою накладною № 19 від 23.03.2016 Специфікації № 5/4 від 26.05.2015.

При цьому основна заборгованість за спірним Договором була погашена ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № НОМЕР_1 від 12.08.2016 на суму 43 000, 00 грн. (а. с. 69) та № НОМЕР_2 від 23.08.2016 на суму 91 622, 97 грн. (а. с. 70).

Оскільки основна заборгованість за Договором відсутня, то за приписами пункту 11 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо предмет спору відсутній.

При цьому, відповідно до пункту 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, господарський суд припиняє провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у звязку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Отже, ураховуючи, що провадження у справі було порушено Господарським судом Луганської області 17.08.2016, а частина основної заборгованості у сумі 91 622, 97 грн. була сплачена ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» пізніше, тобто 23.08.2016, то в цій частині позовних вимог провадження слід припинити на підставі пункту 11 частини першої статті 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмету спору.

Оскільки ж частина основної заборгованості у розмірі 43 000, 00 грн. була сплачена ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» 12.08.2016, тобто до порушення провадження у справі, то у цій частині позовних вимог за первісним позовом слід відмовити за безпідставністю.

Такі висновки викладені й у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, однак, остаточно вирішуючи спір по суті, у резолютивній частині рішення суд першої інстанції помилково зазначив про припинення провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 43 000, 00 грн.

Ураховуючи викладене вище, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що провадження у справі підлягає припиненню саме в частині вимог за первісним позовом про стягнення основного боргу в сумі 91 622, 97 грн., а тому рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає зміні.

Також на підставі пункту 6.8 Договору ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» просить стягнути з ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» пеню у розмірі 3 795, 64 грн. у звязку з порушенням строків оплати поставленої продукції.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами і договором.

Згідно з пунктом 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Частиною першою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

За приписами частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до умов пункту 5.3 Договору розрахунки за поставлену продукцію здійснюються протягом 60 календарних днів з дня поставки відповідної продукції.

Отже, строк оплати продукції, поставленої за видатковою накладною № 88 від 10.11.2015 сплив 15.01.2016, за видатковою накладною № 19 від 23.03.2016 22.05.2016.

За вказаний період заборгованість ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» за накладною № 88 від 10.11.2015 складала 13 004, 03 грн., а за накладною № 19 від 23.03.2016 121 618, 94 грн.

Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок заявленої до стягнення неустойки, колегія суддів вважає його арифметично правильним, а тому з ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» на користь ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» підлягає стягненню пеня в сумі 3 787, 06 грн. за період з 15 січня по 17 червня 2016 року.

При розгляді справи в суді першої інстанції відповідач за первісним позовом заявив клопотання про зменшення розміру заявленої до стягнення пені. В обґрунтування зазначеного клопотання представник ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» посилається на тяжке фінансове становище підприємства, та значні складнощі у провадженні господарської діяльності внаслідок проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Статтями 83 ГПК України, 233 ГК України, 551 ЦК України суду надано право у виняткових випадках зменшити розмір пені.

Відповідно до статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, як встановлено статтею 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

У пункті 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 розяснено, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків).

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (штрафу, пені).

Суд першої інстанції відхилив клопотання відповідача за первісним позовом з огляду на те, що спірний Договір було укладено 08.04.2015, тобто в період проведення антитерористичної операції, а тому ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» мало можливість передбачити повязані з цим підприємницькі ризики та визначити, чи буде виконано зобовязання належним чином.

Оскільки місцевий господарський суд надав належну правову оцінку доводам представника ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» з цього приводу, а зменшення розміру належної до сплати неустойки є правом, а не обовязком суду, колегія суддів вважає, що клопотання відповідача за первісним позовом про зменшення розміру пені було обґрунтовано відхилено судом першої інстанції.

Крім того, ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» заявляє до стягнення 3 % річних у розмірі 424, 50 грн. за період з 16 лютого по 17 червня 2016 року.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши здійснений судом першої інстанції арифметичний розрахунок 3 % річних, вважає, що він є арифметично правильним, а тому з ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» на користь ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» підлягають стягненню відсотки річних у розмірі 423, 34 грн.

Крім того, ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» просить стягнути з ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» інфляційні втрати у розмірі 521, 79 грн. за період з лютого по травень 2016 року.

Колегія суддів, ураховуючи лист Верховного Суду України № 62-97 від 03.04.1997 та пункт 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17.12.2013 № 14, перевіривши арифметичний розрахунок, здійснений судом першої інстанції, вважає, що з ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» на користь ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 521, 79 грн., а тому рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» за первісним позовом підлягають задоволенню частково, а тому з ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» підлягають стягненню пеня в розмірі 3 787, 06 грн., 3 % річних у сумі 423, 34 грн. та інфляційні втрати у розмірі 521, 79 грн. Що стосується позовних вимог за первісним позовом про стягнення основної заборгованості у розмірі 91 622, 97 грн., то провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, а в частині суми 43 000, 00 грн. слід відмовити за безпідставністю позовних вимог з мотивів, викладених вище.

Стосовно вимог ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» за зустрічним позовом колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

На підставі пункту 6.2 Договору ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» просить стягнути з ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» пеню у загальному розмірі 22 548, 57 грн., з яких: 292, 30 грн. за період з 23.05.2015 по 10.06.2015 за прострочення поставки за видатковою накладною № 26 від 11.06.2015 та 22 256, 27 грн. за прострочення поставки за видатковою накладною № 19 від 23.03.2016 за період з 06.06.2015 по 22.03.2016.

Крім того, ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» заявляє до стягнення штраф у загальному розмірі 8 629, 13 грн., з яких: 769, 20 грн. за прострочення поставки за видатковою накладною № 26 від 11.06.2015 та 7 859, 93 грн. за прострочення поставки за видатковою накладною № 19 від 23.03.2016.

Відповідно до пункту 6.2 Договору у разі непоставки (у тому числі недопоставки бракуючої та/або некомплектної) Продукції у строки, передбачені Договором або відповідною Специфікацією, Постачальник за письмовою вимогою Покупця сплачує останньому неустойку у виді штрафу в розмірі 5 % від вартості Продукції, що поставляється за відповідною Специфікацією. У випадку порушення Постачальником своїх зобовязань за Договором більше 10 календарних днів, Постачальник додатково, за письмовою вимогою Покупця, сплачує неустойку у розмірі 0,1 % від вартості непоставленої (недопоставленої, бракуючої та/або некомплектної) у строк Продукції за кожний день прострочення. Неустойка нараховується за весь період порушення зобовязання. Крім того, відшкодовує всі збитки Покупця, спричинені затримкою виконання Постачальником зобовязань за цим Договором.

Заперечуючи проти задоволення зустрічного позову, представник ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» посилається на те, що відповідно до пункту 6.8 Договору штрафні санкції сплачуються саме за письмовою вимогою Покупця. З огляду на відсутність доказів звернення Покупця із такою вимогою до Постачальника протягом строку дії спірного Договору, заявник апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив зустрічний позов.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, оскільки ані чинне законодавство, ані умови укладеного між сторонами Договору не передбачають додаткових передумов для покладення на боржника відповідальності у вигляді штрафних санкцій (штраф, пеня), крім факту порушення зобовязання.

Посилання заявника апеляційної скарги на приписи частини другої статті 530 ЦК України є недоречними, адже зазначена норма визначає строк виконання основного зобовязання за договором та не стосується ані штрафних санкцій, ані нарахувань, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи та умови спірного Договору, колегія суддів вважає, що строк поставки продукції за Специфікацією № 4/4 від 12.05.2015 спливає 22.05.2015, за Специфікацією № 5/4 від 26.05.2016 05.06.2015, а за Специфікацією від 26.10.2015 30.11.2015.

Водночас товар, передбачений Специфікацією № 4/4 від 12.05.2015, було поставлено 11.06.2015 за видатковою накладною № 26, а передбачену Специфікацією № 5/4 від 26.05.2015 продукцію передано Покупцю 23.03.2016 за видатковою накладною № 19.

Таким чином, колегія суддів вважає, що факт прострочення поставки продукції за спірним Договором є підставою для покладення на Постачальника передбаченої Договором відповідальності.

Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок штрафних санкцій, колегія суддів вважає його арифметично правильним та погоджується з висновком місцевого господарського суду, що з ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» на користь ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» підлягає стягненню пеня в загальному розмірі 22 548, 57 грн., з яких: 292, 30 грн. за період з 23 травня по 10 червня 2015 року за прострочення поставки за видатковою накладною № 26 від 11.06.2015 та 22 256, 27 грн. за період з 06.06.2015 по 22.03.2016 за прострочення поставки за видатковою накладною № 19 від 23.03.2016, а також штраф у загальному розмірі 8 629, 13 грн., з яких: 769, 20 грн. за прострочення поставки за видатковою накладною № 26 від 11.06.2015 та 7 859, 93 грн. за прострочення поставки за видатковою накладною № 19 від 23.03.2016.

Заперечення заявника апеляційної скарги стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо ухвалення рішення за відсутності оригіналу Специфікації № 5/4 від 26.05.2016 та оцінки доказів шляхом самостійного визначення співвідношення видаткових накладних та специфікацій, на виконання яких поставлено продукцію, колегія суддів вважає необґрунтованими виходячи з такого.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною другою статті 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного вище, сумніви сторони щодо допустимості певних доказів, не обґрунтовані належним чином, не можуть бути підставою для відхилення таких доказів та не звільняють суд від передбаченого статтею 43 ГПК України обовязку надати їм належну правову оцінку.

Ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Фін-Трейд Сервіс» задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Луганської області від 01.11.2016 у справі № 913/901/16 в частині припинення провадження у справі щодо вимог за первісним позовом про стягнення основної заборгованості у розмірі 91 622, 97 грн. підлягає зміні з наведених вище мотивів, а в іншій частині залишається без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фін-Трейд Сервіс», м. Київ, на рішення Господарського суду Луганської області від 01.11.2016 у справі № 913/901/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 01.11.2016 у справі № 913/901/16 змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини рішення Господарського суду Луганської області від 01.11.2016 у справі № 913/901/16 у такій редакції:

«У частині вимог за первісним позовом про стягнення основної заборгованості у розмірі 91 622, 97 грн. провадження у справі припинити».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3