ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р.Справа № 922/3932/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Валківський завод промислових виробів" (м. Валки)
до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (м. Харків)
про стягнення 8765,67 грн.,
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №1 від 30.11.2016 р.),

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №01-16юр/3218 від 25.04.2016 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг по договору №0561 від 31.03.2011 р. в сумі 8765,67 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0561 від 31.03.2011 р.

Відповідач у відзиві на позов, заперечує проти позовних вимог та просить в позові відмовити, посилаючись на те, що позов не містить будь-яких розрахунків сум, несвоєчасні розрахунки АК "Харківобленерго" за договором про спільне використання технологічних мереж сталися не з вини енергокомпанії, а були викликані відсутністю належної та своєчасної оплати від споживачів попри вжиті необхідні заходи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.12.2016 р., зокрема, був продовжений строк розгляду спору, за заявою представника відповідача, за межи строку, встановленого ст. 69 ГПК України, на 15 днів - до 01.02.2017 р., та розгляд справи був відкладений на 16.01.2017 р. о 14:30 год.

Відповідач у заяві про застосування строків позовної давності, просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення з відповідача коштів по договору про спільне використання технологічних електричних мереж №0561 від 31.03.2011 р. в сумі 1642,78 грн., та відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості по актам прийому-здачі виконаних робіт за період з березня 2013 р. по серпень 2013 р. включно виходять за межі встановленої ст. 257 ЦК України позовної давності та не можуть бути стягнуті з відповідача. Звернувшись із позовною заявою у жовтні 2016 р. позивач частково пропустив трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Вищевказану заяву відповідача ухвалою господарського суду Харківської області від 16.01.2017 р. суд вважає за необхідне вирішити при винесенні рішення.

16.01.2017 р. розгляд справи був відкладений на 25.01.2017 р. о 12:30 год.

Позивач надав клопотання, в якому просить додати до справи акт звірки згідно договору №0561 від 31.03.2011 р., обґрунтований розрахунок суми позову та докази відправлення обґрунтованого розрахунку відповідачу.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його.

Також, позивач надав письмове пояснення, в якому вказує, що сума заборгованості відповідача на користь позивача становить 8765,67 грн. за періоди квітень 2013 р. - серпень 2016 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

31.03.2011 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про спільне використання технологічних електричних мереж №0561 (надалі договір), за яким власник мереж (позивач) зобов'язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач (відповідач) - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору передача електричної енергії забезпечується відповідно до додатка "Однолінійна схема", наданого власником мереж з обов'язковим зазначенням місць встановлення, типів, марки обладнання, довжини ліній, які задіяні в передачі електричної енергії.

Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж, визначеної в "Актах розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" (додаток до договору про посстачання електроенергії).

Відповідно до п. 2.4 договору, власник мереж зобов'язаний до 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом надавати користувачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж, два примірники "Акта про обсяги переданої електричної енергії" та два примірники "Акта прийому-здачі наданих послуг", оформлених власником мереж.

Відповідно до п. 7.3 даного договору, оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого власником мереж рахунка та оформленого "Акта прийому-здачі наданих послуг" у десятиденний термін з дати отримання рахунка.

В додатковій угоді №1 до договору сторони домовились, що договір про спільне використання №0561 від 31.03.2011 р. набуває чинності після погодження кошторису з Харківським територіальним представництвом Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України.

Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання, складений на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності (без ПДВ), був погоджений начальником Харківського територіального представництва Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України 01.12.2011 р., що підтверджується додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж №0561 від 31.03.2011 р. (кошторис обґрунтованих витрат ТОВ "Валківський завод промислових виробів" на утримання технологічних електричних мереж спільного використання).

Також, сторони уклали додаток до договору, в якому визначили порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж згідно з "Методикою обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", затвердженого постановою НКРЕ України №691 від 12.06.2008 р.

Позивач повністю виконав свої договірні зобов'язання належним чином, надавши відповідачу послуги по спільному використанню технологічних електричних мереж за період з квітня 2013 р. по серпень 2016 р. за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0561 від 31.03.2011 р. на загальну суму 8765,67 грн., що підтверджується копіями актів прийому-здачі наданих послуг з квітня 2013 р. по червень 2016 р. (т. 1 а.с. 34-72, 131, 132), підписаними уповноваженими представниками сторін.

Відповідач не виконав обовязок зі сплати послуг за спільне використання технологічних електричних мереж у визначений договором строк, у звязку з чим виникла заборгованість перед позивачем за період з квітня 2013 р. по серпень 2016 р. в сумі 8765,67 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Посилання відповідача у відзиві на позов на те, що несвоєчасні розрахунки відповідача за договором сталися не з вини енергокомпанії, а були викликані відсутністю належної і своєчасної оплати від споживачів електричної енергії та великою кількістю боржників АК "Харківобленерго" попри вжиття відповідачем всіх можливих заходів щодо виконання умов договору належним чином, суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими документально, оскільки відсутність коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобовязання.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобовязання чітко визначені у статті 617 ЦК України.

Так особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

У заяві про застосування строків позовної давності відповідач просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення з відповідача коштів по договору про спільне використання технологічних електричних мереж №0561 від 31.03.2011 р. в сумі 1642,78 грн. та відмовити у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 9 ЦК України та ч. 1 ст. 223 ГК України позовна давність застосовується до вимог, що випливають з майново-господарських зобовязань, визначених ст. 175 ГК України.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки позивач звернувся в господарський суд Харківської області з позовною заявою 16.11.2016 р., заявлені позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості по актам прийому-здачі виконаних робіт за період з квітня 2013 р. по серпень 2013 р. включно виходять за межі встановленої ст. 257 ЦК України позовної давності і позивач не просить поновити пропущений строк, не навів об'єктивних поважних причин пропуску строку позовної давності, не надав доказів їх наявності, суд вважає за необхідне застосувати позовну давність до позовних вимог позивача.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в позові відмовити частково, у частині стягнення з відповідача заборгованості за актами прийому-здачі виконаних робіт за період з квітня 2013 р. по серпень 2013 р. включно за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0561 від 31.03.2011 р. в сумі 1410,90 грн., у звязку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 175, 223, 193 ГК України, ст.ст. 9, 256, 257, 261, 266, 267, 525, 526, 530, 629, 901 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149. Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Валківський завод промислових виробів" (63002, Харківська обл., м. Валки, вул. Грабовського, буд. 2. Код ) заборгованість за період з вересня 2013 р. - серпень 2016 р. за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0561 від 31.03.2011 р. в сумі 7354,77 грн. та судовий збір в сумі 1156,20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_3