ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р.Справа № 922/4787/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації ДЕКМ Харківської міської ради, м. Харків
до Фірми "Мир" товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків
про стягнення 3 596,86 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 за довіреністю №368 від 10.01.2017

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації ДЕКМ Харківської міської ради (позивач) звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з ТОВ фірми "МИР" (відповідач) заборгованість по орендній платі за договором оренди №1290 від 03.10.2011 в сумі 3512,21 грн. та виселити відповідача з нежитлової одноповерхової відокремленої будівлі площею 25,4 кв.м. за адресою м. Харків, пр. Тракторобудівників, 102-А, літ. Б-1 та передати цю будівлю позивачу.

Розгляд справи було відкладено на 30 січня 2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Також, позивачем були надані суду пояснення (вх. № 2832 від 30.01.2017), які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав.

Судом перевірено адресу відповідача, згідно з наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 20.01.2017 року, місцезнаходження відповідача - м. Харків, пр. Тракторобудівників, 102, літ. А-1, та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Норми ст.22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги, що відповідач, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах селища, села, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями. 04.07.2007р. рішенням 14 сесії 5 скликання Харківської міської ради затверджено Статут територіальної громади м. Харкова, в якому зазначено, що територіальна громада є первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій та повноважень.

Відповідно до Положення про управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 №7/15. управління є виконавчим органом міської ради, підзвітне і підконтрольне Харківській міській раді, підпорядковане міському голові, виконавчому комітету і Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради. Метою діяльності Управління є збереження та примноження власності територіальної громади м. Харкова, створення умов для ефективного її використання.

Згідно договору оренди від 03.10.2011 № 1290 (далі-Договір) нежитлову одноповерхову відокремлену будівлю, загальною площею 25.4 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, просп. Тракторобудівників, 102-А, літера «Б-1», передано у користування фірмі «МИР» Товариство з обмеженою відповідальністю.

Додатковою угодою № 3 від 03.10.2014 договір оренди № 1290 від 03.10.2011 викладено в новій редакції.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата з урахуванням її індексації, страхування орендарем взятого ним в оренду майна, обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна є істотними умовами договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно пункту 3.5 Додаткової угоди № 3 від 03.10.2014 орендаря зобов'язано щомісяця не пізніше 15 числа наступного місяця сплачувати орендну плату за орендовані приміщення.

П. 3.10 Додаткової угоди № 3 від 03.10.2014 передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь Орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплави).

П. 3.11 Додаткової угоди № 3 від 03.10.2014 передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, першочергово погашається пеня, а у другу чергу сплачується основна сума боргу з орендної плати.

П. 4.9 Додаткової угоди № 3 від 03.10.2014 передбачено, звернутися до податкової інспекції відповідного району м. Харкова (за місцем розташування об'єкту), стати на облік, як платник податку на землю та сплачувати плату у вигляді податку на землю. Коли об'єктом оренди є нежитлова будівля в цілому, у встановленому порядку оформити договір оренди земельної ділянки, на якій розміщено об'єкт оренди та протягом оформленого договору оренди земельної ділянки сплачувати плату у вигляді податку на землю.

Відповідно до п. 7.3 Додаткової угоди № 3 від 03.10.2014 - у разі прострочення орендарем виконання зобов'язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної суми боргу у встановленому п.3.10. порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов'язання повинно було бути виконано.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Строк дії Договору закінчився 03.10.2016р.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар, який належним чином виконував прийняті за договором зобов'язання, має право на продовження строку договору оренди після закінчення його дії.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

При поданні позовної заяви позивачем було нараховано орендну плату, включаючи повністю жовтень 2116 року та листопад 2016 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, заборгованість по орендній платі за договором оренди № 1290 від 03.10.2011р. та Додаткової угоди № 3 від 03.10.2014 фактично на момент подачі позовної заяви становила 1363,11 грн., яка виникла за період з 01.08.2016 року по 04.10.2016 року.

Як вказав позивач в своїх поясненнях, у грудні 2016 року відповідачем сплачено заборгованість по орендній платі у сумі 1117,89 грн., що підтверджується відомістю оплат по договору № 1290 від 03.10.2011р. станом на 17.01.2017. Вказана оплата була здійснена відповідачем 21 грудня 2016 року, тобто до звернення позивачем з позовом до господарського суду Харківської області. Заборгованість по пені відповідачем також була сплачена.

Таким чином, станом на 27.01.2017 несплаченою є заборгованість по орендній платі у сумі 245,22 грн., згідно предмету спору по справі №922/4787/16.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 245,22 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 3512,21 грн. та пені у сумі 84,65 грн., суд не вбачає підстав для припинення провадження по справі, оскільки, припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе лише в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Стосовно позовних вимог щодо виселення відповідача з нежитлової одноповерхової відокремленої будівлі площею 25,4 кв.м. за адресою м. Харків, пр. Тракторобудівників, 102-А, літ. Б-1 та передати цю будівлю позивачу, суд зазначає наступне.

Управлінням комунального майна та приватизації в порядку ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", на адресу відповідача було направлено листа (вих. № 17324 від 25.10.2016р.) про непролонгацію договору, в якому було зазначено про необхідність звільнити займане приміщення у 10-ти денний термін та передати його Управлінню комунального майна та приватизації за актом прийому - передачі.

У листі наголошено, що протягом дії Договору орендарем порушено його суттєву умову, а саме: до сьогодні не укладено договір оренди земельної ділянки, на якій розміщено об'єкт оренди.

Положеннями ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму на наймача покладено обов'язок негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Статтею 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна визначено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, останній зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Суд зазначає, що аналіз вказаної норми свідчить, що особа на підтвердження виконання зобов'язання за договором найму вправі в судовому порядку вимагати передачі їй майна, що було предметом договору, за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 4.14 договору оренди - у разі припинення або розірвання договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду.

На теперішній час, як вказує позивач та, що не було спростовано відповідачем по справі, нежитлову одноповерхову відокремлену будівлю, загальною площею 25,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, просп. Тракторобудівників, 102-А, літера «Б-1» не звільнено та Управлінню комунального майна та приватизації не передано, що тягне за собою неможливість власника розпоряджатися своїм майном та спричиняє збитки місцевому бюджету.

Таким чином, суд визнав позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору, покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фірми «МИР» Товариство з обмеженою відповідальністю (адреса: 61118, м. Харків, просп. Тракторобудівників, 102, літ. А-1, ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16, , р/р 2208 ГУДКС України у Харківській області, МФО 851011) заборгованість по орендній платі за договором оренди № 1290 від 03.10.2011 у сумі 245,22 грн.

Виселити Фірму «МИР» Товариство з обмеженою відповідальністю (адреса: 61118, м. Харків, просп. Тракторобудівників, 102, літ. А-1, ) з нежитлової одноповерхової відокремленої будівлі, загальною площею 25,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, просп. Тракторобудівників, 102-А, літера «Б-1» та передати Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16, ).

В решті позову відмовити.

Стягнути з Фірми «МИР» Товариство з обмеженою відповідальністю (адреса: 61118, м. Харків, просп. Тракторобудівників, 102, літ. А-1, ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16, , р/р 3770 ГУДКС України у Харківській області, МФО 851011) - 1471,95 грн. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.02.2017 р.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя ОСОБА_1