ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.17р. Справа № 904/12421/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

до Приватного підприємства "Кусто" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об'єм природного газу у загальному розмірі 220 719 грн. 13 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - головний юрисконсульт (довіреність № 183-Д від 13.12.2016)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Кусто" (далі - відповідач) заборгованість за необлікований (донарахований) об'єм природного газу у загальному розмірі 220 719 грн. 13 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 219 417 грн. 70 коп. - вартість необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу за період з 24.05.2016 по 14.09.2016;

- 1 301 грн. 43 коп. - витрати, пов'язані з проведенням експертизи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.09.2016 представниками позивача було зафіксовано факт порушення відповідачем ОСОБА_2 газорозподільних систем, а саме: пошкодження охоронної пломби, подряпини зверху на корпусі лічильника - наявність ознак несанкціонованого відбору природного газу, шляхом втручання в роботу лічильника газу, що є порушенням розділу 10, глави 9, пункту 7, розділу 10, глави 5, пункту 5 Кодексу газорозподільних систем, про що було складено акт про порушення № 277 від 14.09.2016. Протоколом № 7774 від 14.09.2016 лічильник газу було направлено на експертизу та позачергову повірку, яка буде проводитися в лабораторії з повірки побутових та промислових лічильників за адресою: проспект Металургів, будинок 1 в м. Кривий Ріг, 21.09.2016 о 09:00 год. Відповідно до акту експертизи лічильника газу № 2408 від 21.09.2016 було виявлено наступні порушення: "Охоронна пломба-наліпка "Бар'єр" ЮЛ 6629859, встановлена на з'єднанні корпусу лічильника та коробки відлікового механізму, пошкоджена, а саме: проявився прихований напис Opened; заводська пломба та коробка відлікового механізму повторно зафарбовані; пластмаса коробки відлікового механізму містить пошкодження, а саме: непередбачений заводом-виробником отвір у місті встановлення лівого фіксатора. Дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання в роботу лічильника, що призвело до недостовірності його показів. Лічильник непридатний до експлуатації та підлягає заміні.". У зв'язку з вказаними обставинами, 21.09.2016 Державним підприємством "Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" було видано довідку № Т-ДН-2664/16, згідно з якою лічильник газу визнано непридатним. У зв'язку з цим, позивачем складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості від 12.10.2016, в якому визначено, що в період з 24.05.2016 по 14.09.2016 він становить 31 673 куб.м. та його вартість складає 219 417 грн. 70 коп. Як зазначає позивач, відповідачем виставлений ним рахунок № 000009949 від 12.10.2016 на суму 219 417 грн. 70 коп. не оплачено, що і є причиною спору. Крім того, відповідно до пункту 7 глави 9 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем позивачем було складено акт надання послуг № 2408 від 21.09.2016, згідно з яким вартість проведення комплексу робіт з експертизи побутового газового лічильника складає 1 301 грн. 43 коп. Вказана сума також не була сплачена відповідачем.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 18.01.2017.

Від позивача надійшло клопотання (вх.суду 4683/17 від 25.01.2017), в якому він просив суд долучити до матеріалів справи додаткові докази.

У судове засідання 18.01.2017 з'явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 18.01.2017 не з'явився, причин неявки суду не повідомив, витребуваних судом документів не надав.

При цьому, судом було зауважено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи.

У зв'язку з викладеним, ухвалою суду від 18.01.2017 в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 06.02.2017, у зв'язку з необхідністю повторного виклику сторін, витребування документів по справі.

У судове засідання 06.02.2017 з'явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 06.02.2017 вдруге не з'явився, причин нез'явлення суду не повідомив, відзиву на позов та інші витребувані судом документи не надав, з приводу чого суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 50001, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Солдатська, будинок 56-А, на вказану адресу і направлялась кореспонденція господарського суду для відповідача.

При цьому, поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилася, зокрема, ухвала суду від 18.01.2017, не було повернуто за зворотною адресою, не повернулося також і поштове повідомлення про його отримання відповідачем.

Слід зазначити, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011).

Так, судом здійснені всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а саме: юридична адреса, на яку надсилалась кореспонденція суду, підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; судом було здійснено відстеження поштового відправлення суду на адресу відповідача, шляхом формування витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання вказаного поштового відправлення суду, а також виготовлялась копія реєстру № 126 на відправку рекомендованої пошти з повідомленням від 20.01.2017, які долучені до матеріалів справи. При цьому, із вказаних доказів вбачається, що ухвала суду від 18.01.2017 була вручена відповідачу - 01.02.2017.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду від 29.12.2016 та від 18.01.2017 були надіслані сторонам у справі завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду були надіслані на адресу відповідача, яка підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримані ним завчасно.

Крім того, будь-яких клопотань чи заперечень відповідач не подав.

При цьому, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

У судовому засіданні 06.02.2017 представником позивача було викладено зміст позовних вимог, наведено доводи в їх обґрунтування.

Крім того, представник позивача наполягав на тому, що причини для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Також, представником позивача у судовому засіданні 06.02.2017 повідомлено, що з моменту порушення провадження у даній справі відповідач жодних проплат не здійснював. Також представник позивача наголошував на тому, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для розгляду справи.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Отже, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Так, 01.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "Криворіжгаз" (далі - оператор ГРМ, позивач) та Приватним підприємством "Кусто" (далі - споживач, відповідач) було укладено Заяву-приєднання № 09420U4P5SAP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) на постачання природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (а.с.12).

Згідно з пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, суміжні суб'єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об'єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем Оператор газорозподільної системи - це суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Пунктом 7.1. глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про пошкодження пломб, наявності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави (пункт 1 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу ХІ кодексу газорозподільних систем акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Так, 14.09.2016 представником позивача - контролером відділу по роботі з вимірювальним комплексом ОСОБА_3, за участю споживача (відповідача) (його представника) ОСОБА_4 була проведена перевірка стану обліку природного газу на об'єкті відповідача по вулиці Урицького (Старовокзальна), будинок 56 в м. Кривому Розі, за результатами якої складено акт про порушення № 277 від 14.09.2016. У вказаному акті вказано, що під час обстеження лічильника газу встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: пункту 7, глави 9, розділу 10, глави 5, пункту 5 розділу Х - несанкціонований відбір природного газу споживача (несанкціонованого споживача), шляхом несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, а саме: пошкоджені охоронні пломби ПАТ "Криворіжгаз" ПГ101952, ЮЛ 6629859, подряпини зверху на корпусі лічильника. Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання акта: Metrix G10 001303, 2006 року випуску, 37534 куб.м. Лічильник було знято, запаковано в мішок для проведення позачергової повірки та експертизи (а.с.16).

Протоколом № 7774 від 14.09.2016 лічильник газу було направлено на експертизу та позачергову повірку, яка проводитиметься в лабораторії з повірки побутових та промислових лічильників за адресою: проспект Металургів, будинок 1 в м. Кривий Ріг, 21.09.2016 о 09:00 год. (а.с.17).

21.09.2016 комісією у складі: голова комісії - ОСОБА_5; Держстандарт - ОСОБА_6, Нач. від. обсл. ВОГ - ОСОБА_7; ОСОБА_8; гол. менеджер - ОСОБА_9; Пров. фах. ВЕБ - ОСОБА_10; Юр. упр. - ОСОБА_11; Начальник від. - ОСОБА_12; Слюсар КВП та А - ОСОБА_13, в присутності споживача (або уповноваженої ним іншої особи) - заступника директора ОСОБА_4, була проведена експертиза лічильника газу типу Metrix G10, заводський № 001303, покази 37 354 куб. м., який знято відповідно до акта від 14.09.2016 № 7774. За результатами вказаної експертизи було встановлено таке, що пломба С27105730 ціла; за результатами зовнішнього огляду лічильника газу: цілісність заводської пломби та повірчого тавра - ціла; цілісність відлікового механізму - пошкоджений; механічні пошкодження та інше - присутні. Отже, за результатами проведення експертизи виявлено такі порушення:

- охоронна пломба-наліпка Бар'єр ЮЛ 6629859, встановлена на з'єднанні корпусу лічильника та коробки відлікового механізму, пошкоджена, а саме: проявився прихований напис Opened;

- заводська пломба та коробка відлікового механізму повторно зафарбовані;

- пластмаса коробки відлікового механізму містить пошкодження, а саме: не передбачений заводом-виробником отвір у місті встановлення лівого фіксатора.

Дані порушення є наслідком несанкціонованого втручання в роботу лічильника, здійсненне шляхом прихованих заходів, що призвело до недостовірності його показів. Лічильник непридатний до експлуатації та підлягає заміні (а.с.18).

Згідно з пунктом 7 глави 9 розділу Х кодексу Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення факту дії спрямованого постійного магнітного поля на лічильник газу (ЗВТ), що підтверджується спрацюванням магнітного індикатора, Оператор ГРМ має довести, що встановлений мінімальний поріг спрацювання цього магнітного індикатора був достатнім для зміни допустимої похибки цього лічильника газу (ЗВТ).

Згідно з довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № Т-ДН-2664/16 21.09.2016 Державним підприємством "Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" лічильник газу Metrix G10, заводський № 001303, було визнано непридатним до застосування (пошкодження відлікового механізму) (а.с.19).

Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об'єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Як вбачається з акту контрольного огляду ВОГ № 1176, останню перевірку представниками ПАТ "Криворіжгаз" було проведено 23.05.2016 (а.с.20).

При цьому, відповідно до акту про відключення газоспоживного обладнання від газових мереж шляхом опломбування запірної арматури, 14.09.2016 було припинено газопостачання ПП "Кусто" за адресою: вулиця Урицького , будинок 56 в м. Кривому Розі (а.с.21).

У зв'язку з цим, позивачем складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості від 12.10.2016, в якому визначено, що в період з 24.05.2016 по 14.09.2016 він становить 31 673 куб.м. та його вартість складає 219 417 грн. 70 коп. (а.с.30).

В оплату вказаного обсягу газу позивачем було виставлено відповідачу рахунок № 000009949 від 12.10.2016 на суму 219 417 грн. 70 коп. (а.с.30). Вказаний рахунок, разом з актом від 12.10.2016 та листом від 26.10.2016 було направлено на юридичну адресу відповідача 28.10.2016 (а.с.24-25) та 02.11.2016 (а.с.26-27).

Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем вартість донарахованого об'єму природного газу в повному обсязі має бути компенсована споживачем Оператору ГРМ.

Відповідач розрахунок за донарахований обсяг природного газу згідно умов договору та вимог Кодексу газорозподільних систем не здійснив. Таким чином, основний борг відповідача становить 219 417 грн. 70 коп.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статті 33 та статті 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Крім того, суд враховує те, що відповідач відзив на позов не надав, позовні вимоги позивача не спростував. За весь час після виявленого порушення (з 14.09.2016) відповідач не заперечив щодо змісту складеного акту про порушення, результатів експертизи лічильника газу, розрахунків вартості необлікованого об'єму газу.

Крім того, відповідно до пункту 7 глави 9 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем позивачем було складено акт надання послуг № 2408 від 21.09.2016, згідно з яким вартість проведення комплексу робіт з експертизи побутового газового лічильника складає 1 301 грн. 43 коп. Вказана сума також не була сплачена відповідачем.

Отже, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив також із наступного.

Статтею 12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 статі 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань.

Згідно з підпунктом 4.2.3. ДСТУ 2708:2006 "Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення" періодичній повірці підлягають засоби вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації, в тому числі ті, які видають напрокат.

Підприємства, установи та організації, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які експлуатують, виробляють, ремонтують, продають і видають напрокат засоби вимірювальної техніки, що підлягають повірці, зобов'язані своєчасно подавати зазначені засоби вимірювальної техніки на повірку (абзац 1 підпункту 5.1.1. ДСТУ 2708:2006).

Засоби вимірювальної техніки подають на повірку укомплектованими, разом з необхідними допоміжними пристроями та, за вимогою наукового метрологічного центру, територіального органу або повірочної лабораторії, експлуатаційними документами, свідоцтвами про попередню повірку або державну метрологічну атестацію (підпункт 5.1.3. ДСТУ 2708:2006).

Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, в тому числі ті, які видають напрокат, підлягають періодичній повірці через встановлені міжповірочні інтервали (підпункт 5.4.2. ДСТУ 2708:2006).

Періодичну повірку проводять у календарні терміни, встановлені переліком засобів вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації та підлягають повірці, або за письмовим зверненням заявників (підпункт 5.4.4. ДСТУ 2708:2006).

Відповідно до підпункту 5.6.2. ДСТУ 2708:2006 позитивні результати первинної, періодичної та позачергової повірки засобів вимірювальної техніки засвідчують відбитком повірочного тавра на засобі вимірювальної техніки і (або) свідоцтвом про повірку чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів. Порядок засвідчення зазначають у методиці повірки засобу вимірювальної техніки конкретного типу.

За погодженням з заявником дозволено оформлювати одне свідоцтво про повірку на декілька однотипних засобів вимірювальної техніки з обовязковим зазначенням загальної кількості та заводських номерів всіх повірених засобів вимірювальної техніки.

Якщо доступ до вимірювального механізму (органів регулювання) засобів вимірювальної техніки пломбують, відбиток повірочного тавра ставлять на пломбу. Відповідну вимогу щодо необхідності нанесення відбитка повірочного тавра на пломбу наводять у методиці повірки і (або) в експлуатаційних документах.

Як вбачається з акту контрольного огляду ВОГ № 1176, останню перевірку лічильника газу типу Metrix G10, заводський № 001303 представниками ПАТ "Криворіжгаз" було проведено 23.05.2016 (а.с.20).

При цьому, за збереження і цілісність комерційних та дублюючих вузлів обліку та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування відповідає власник (користувач), на території (у приміщенні) якого вони встановлені. В іншому випадку за збереження і цілісність комерційних та дублюючих вузлів обліку та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування відповідає газорозподільне (газотранспортне) підприємство.

У разі виявлення на комерційних вузлах обліку газу несправності ЗВТ, витоків газу з імпульсних ліній диференційних манометрів, манометрів, пошкодження пломб або захисних елементів тощо власник комерційного вузла обліку газу має терміново поінформувати про це іншу сторону договору і, за потреби вжити заходів для забезпечення функціонування комерційного вузла обліку газу в робочому стані.

Отже, безпосередню відповідальність за належний стан та належне функціонування газового лічильника несе його власник - відповідач у справі.

Відповідно до підпункту 3.12.1. пункту 3.12. Правил користування природним газом для юридичних осіб, а також пункту 5.10. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України № 618 від 27.12.2005 (далі Правила обліку природного газу) сторони договору мають право контролювати правильність експлуатації ЗВТ у будь-який час доби.

За змістом пункту 5.12. Правил користування природним газом для юридичних осіб, а також пункту 5.10 Правил обліку природного газу у разі виникнення між сторонами суперечливих питань щодо технічних, у тому числі метрологічних, характеристик ЗВТ сторони договору мають право вимагати проведення позачергової або експертної повірки ЗВТ територіальними органами Держспоживстандарту України.

Згідно з підпунктами 5.8.1., 5.8.2. ДСТУ 2708:2006 експертну повірку проводять за письмовою заявою державних органів (суду, прокуратури тощо) або юридичних та фізичних осіб. У заяві має бути зазначено мету експертної повірки і причину, що зумовила її проведення.

Під час проведення експертної повірки засобів вимірювальної техніки можуть бути присутні замовники, а також представники зацікавлених сторін.

Так, згідно з довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № Т-ДН-2664/16, 21.09.2016 Державним підприємством "Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" лічильник газу Metrix G10, заводський № 001303, було визнано непридатним до застосування (пошкодження відлікового механізму) (а.с.19).

При цьому, відповідач не скористався унормованою процедурою вирішення спору стосовно стану лічильника газу безспосередньо після видачі ДП "Кривбасстандартметрологія" довідки № Т-ДН-2664/16 від 21.09.2016 про його непридатність: доказів щодо ініціювання експертної повірки за участю всіх зацікавлених сторін відповідач суду не надав.

Пунктом 5.13. Правил обліку природного газу передбачено, що перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться у випадках, окрім іншого, непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу.

Разом з тим підпунктами 5.13.1., 5.13.2. вказаного пункту Правил обліку природного газу встановлено, що перерахунки об'єму протранспортовного газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

У разі, якщо такі перевірки не проводились або немає актів про зняття ЗВТ, перерахунки проводяться за період, починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з обліковою організацією.

Якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Так, розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості від 12.10.2016 здійснений позивачем відповідно до вимог законодавства. Отже, в період з 24.05.2016 по 14.09.2016 він становить 31 673 куб.м. та його вартість складає 219 417 грн. 70 коп.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги щодо стягнення 219 417 грн. 70 коп. вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу та 1 301 грн. 43 коп. витрат, пов'язаних із проведенням експертизи визнаються судом обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судові витрати по справі, з урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства "Кусто" (50001, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вулиця Солдатська, будинок 56-А; ідентифікаційний код 30169208) на користь Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" (50051, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Металургів, будинок 1; ідентифікаційний код 03341397) 219 417 грн. 70 коп. - вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, 1 301 грн. 43 коп. - витрат, пов'язаних із проведенням експертизи, 3 310 грн. 79 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя ОСОБА_14