ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

06.02.2017 Справа № 914/2168/16

Суддя Львівського апеляційного господарського суду Гриців В.М. член колегії суддів: Гриців В.М. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянув клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2016 року у справі №914/2168/16 за позовом приватного підприємства «Левус» до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2016 року у справі №914/2168/16 разом із клопотаннями про відновлення строку на апеляційне оскарження ухвали та про відстрочення сплати судового збору.

До апеляційної скарги додано, зокрема, копії: наказу №10-К від 06 квітня 2016 року про скасування довіреностей, виданих від імені ТзОВ «Компанія ЛЦ» за підписом ОСОБА_3, ОСОБА_4; листа від 03 травня 2016 року, адресованого відділенню поштового звязку Львів, 68 Поштамт-центу поштового звязку №1 про уповноваження на отримання поштової кореспонденції лише директора товариства ОСОБА_5

У поновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2016 року у справі №914/2168/16 необхідно відмовити з наступних підстав.

Конституцією України (ст. 6, ч. 2 ст. 19) установлено обовязок органів державної влади (законодавчої, виконавчої, судової), їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.

За визначенням статті 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного судового рішення.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 53 ГПК України господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Як розяснив Пленуму Вищого господарського суду України у постанові від 17 травня 2011 року N7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» з наступними змінами і доповненнями (пункт 4), клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

За приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, у силу закону апелянт повинен обґрунтувати та довести наявність поважних причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Вищий господарський суд України в Інформаційному листі від 22.04.2016р. N 01-06/1444/16 «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикцію та практику Європейського суду з прав людини» з огляду на необхідність у подальшій всебічній імплементації практики Європейського суду з прав людини у здійсненні господарського судочинства зазначив, що господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

У додатку до цього листа Вищий господарський суд України навів систематизований відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України виклад правових позицій Європейського суду з прав людини в окремих справах. Зокрема, до статті 93 ГПК України, яка регулює строк подання апеляційної скарги, викладено правові позиції Європейського суду з прав людини у рішенні в справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010 та в рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008.

У рішенні в справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010 Європейський суд з прав людини вказав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008 зазначив, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими (у цій справі складне економічне становище перешкоджало відповідачу, за його доводами, сплатити державне мито), таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Поважність причини пропуску строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2016 року у справі №914/2168/16 апелянт обґрунтовує тим, що не отримував повного тексту рішення суду та не ознайомлювався з мотивами прийняття цього рішення. Стверджує, що отримання ОСОБА_6 пощтового конверту з Господарського суду Львівської області не означає отримання кореспонденції уповноваженою особою товариства, підтвердженням чого є довідка і копія наказу про скасування довіреностей. Лише 12 січня 2017 року директор ТзОВ «Компанія ЛЦ» ОСОБА_5 ознайомився із матеріалами справи та дізнався про мотиви, з яких суд виходив при прийнятті оскаржуваного рішення.

Такі твердження товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» не є переконливими і спростовується наступним.

З наявних у справі доказів слідує, що товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» було належним чином повідомлено про призначення і розгляд Господарським судом Львівської області справи №914/2168/16, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.4), клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с.39-42).

Рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2016 року у справі №914/2168/16 відправлено відповідачу 03 жовтня 2016 року. У матеріалах справи є повідомлення про вручення 04 жовтня 2016 року бух. ОСОБА_6 поштового відправлення Господарського суду Львівської області, відправленого товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» за адресою: 79068, м. Львів, вул. Уманська, 25 (а.с.65).

При цьому обидва поштові повідомлення, відправлені судом першої інстанції ТзОВ «Компанія ЛЦ» за адресою: 79068, м. Львів, вул. Уманська, 25, отримувала одна і та ж особа ОСОБА_6 (а.с.4, 65).

Також 17 жовтня 2016 року представник ТзОВ «Компанія ЛЦ» ОСОБА_7 (довіреність на представництво від 04 квітня 2016 року а.с.40) подала Господарському суду Львівської області заяву про видачу копії рішення від 28 вересня 2016 року у справі №914/2168/16. Суд першої інстанції листом від 01 листопада 2016 року повідомив відповідача, що копія рішення скерована 03 жовтня 2016 року ТзОВ «Компанія ЛЦ» за адресою: 79068, м. Львів, вул. Уманська, 25 і отримана ОСОБА_6 04 жовтня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.67, 68).

Отже, 04 жовтня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» отримало рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2016 року у справі №914/2168/16 і вправі було подати апеляційну скаргу у строки, визначені статтею 93 ГПК України.

Апеляційна скарга рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2016 року у справі №914/2168/16 подана 20 січня 2017 року - більш, ніж через три місяців з дня прийняття рішення і набрання ним законної сили.

У матеріалах справи немає повідомлення про скасування з 06 квітня 2016 року довіреностей, виданих від імені ТзОВ «Компанія ЛЦ» за підписом ОСОБА_3, ОСОБА_4, листа від 03 травня 2016 року, адресованого відділенню поштового звязку Львів, 68Поштамт-центу поштового звязку №1 про уповноваження на отримання поштової кореспонденції лише директора товариства ОСОБА_5 і доказів скерування цього листа адресату.

Натомість у матеріалах справи є довіреність, видана ТзОВ «Компанія ЛЦ» 04 квітня 2016 року у місті Львові, якою ТзОВ «Компанія ЛЦ» уповноважила ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11 представляти інтереси товариства. Довіреність підписав директор ТзОВ «Компанія ЛЦ» ОСОБА_5 (а.с.40).

Крім того, ні ТзОВ «Компанія ЛЦ», ні представник товариства ОСОБА_10, яка 20 вересня 2016 року ознайомлювалася із матеріалами справи (а.с.39), не вказали суду про неповідомлення ТзОВ «Компанія ЛЦ» про розгляд справи з мотивів вручення поштового відправлення неналежному представникові.

Необхідно наголосити, що Господарський суд Львівської області скеровував ухвали і рішення у справі №914/2168/16 не представнику ТзОВ «Компанія ЛЦ» ОСОБА_6, а ТзОВ «Компанія ЛЦ» за адресою: 79068, м. Львів, вул. Уманська, 25.

Питання кому саме (директору, бухгалтеру чи іншому представникові) вручались поштові відправлення стосується відносин поштового відділення з ТзОВ «Компанія ЛЦ», а також ТзОВ «Компанія ЛЦ» з ОСОБА_6

Отже, наведені апелянтом обґрунтування поважності причин пропуску строку подання апеляційної скарги спростовуються наведеними вище обставинами, є сумнівними і надуманими.

За наведеного вище, ознайомлення 16 січня 2017 року директором ТзОВ «Компанія ЛЦ» ОСОБА_5 із матеріалами уже на той час архівної справи №914/2168/16 не може розцінюватись, як поважна причина пропуску стоку апеляційного оскарження.

Таким чином, звертаючись про поновлення процесуального строку товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» не довело поважності причин пропуску встановленого законом процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2016 року у справі №914/2168/16.

Тому законні підстави для поновлення строку відсутні.

Керуючись ст. 86, ч. 2 ст. 93 ГПК України, суддя Львівського апеляційного господарського суду

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2016 року у справі №914/2168/16.

Суддя Гриців В.М.