РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 р. Справа №910/20922/16
За позовом Приватного акціонерного товариства " Київський електровагоноремонтний завод "

До Регіональної філії " Південно - Західна залізниця " публічного акціонерного товариства " Українська залізниця "

Про зобов'язання сплатити 104910,00 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

Від позивача Писанко О.І. - предст.

Від відповідача Будова Н.М. - предст.

Рішення прийняте 26.01.2017 р., оскільки в судових засіданнях 08.12.2016 р. та 12.01.2017 р. оголошувались перерви.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - приватне акціонерне товариство " Київський електровагоноремонтний завод " звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача - Регіональну філію " Південно - Західна залізниця " публічного акціонерного товариства " Українська залізниця " сплатити витрати по зберіганню металобрухту за договором № 42/2013-ЦЮ від 31.05.2013 р. в розмірі 104910,00 грн.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

31.05.2013 р. між Приватним акціонерним товариством " Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 р. " ( виконавцем ), Державною адміністрацією залізничного транспорту України ( замовником ) та Державним підприємством " Південно - Західна залізниця " ( отримувачем ) був укладений договір № 42/2013-ЦЮ на модернізацію моторвагонного рухомого складу.

Відповідно до умов вказаного договору виконавець зобов'язався надавати послуги з капітального ремонту та модернізації секції електропоїздів КРП серії ЕР9М, згідно додатку № 1 до договору.

Згідно п. 7.1 договору № 42/2013-ЦЮ від 31.05.2013 р. даним договором також регулюються відносини між виконавцем та отримувачем, пов'язані з поверненням металобрухту, який утворюється при виконанні виконавцем модернізації моторвагонного рухомого складу отримувача та не відповідає ознакам зворотних відходів і належить отримувачу.

Відповідно до п. 7.2 вказаного договору виконавець повертає ( передає ), а отримувач приймає за актом приймання - передачі металобрухт, який фактично утворюється при виконанні модернізацій МВРС отримувача, відповідно до укладеного договору на модернізацію моторвагонного рухомого складу і який не відповідає ознакам зворотних відходів.

Відповідно до п. 7.5 договору № 42/2013-ЦЮ від 31.05.2013 р. отримувач зобов'язався прийняти металобрухт за адресою виконавця та вивезти його протягом строку проведення виконавцем ремонту моторвагонного рухомого складу, вузлів та агрегатів отримувача, але не пізніше ніж 40 ( сорок ) робочих днів з моменту підписання акту приймання - передачі металобрухту.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що всі роботи за договором № 42/2013-ЦЮ від 31.05.2013 р. останнім виконанні в повному обсязі, що підтверджується актом приймання з ремонту моторвагонного рухомого складу, його вузлів та агрегатів від 04.12.2013 р.

Натомість, державне підприємство " Південно - Західна залізниця " не вивіз весь металобрухт, який утворився при наданні послуг за вказаним договором і на території приватного акціонерного товариства " Київський електровагоноремонтний завод " знаходиться металобрухт в обсязі 831 кг.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлено судом, ііж ПрАТ " Київський електровагоноремонтний завод " ( виконавцем ), Державною адміністрацією залізничного транспорту України ( замовником ) та ДТГО " Південно-Західна залізниця " ( отримувачем ) був укладений договір №42/2013-ЦЮ на модернізацію моторвагонного рухомого складу.

Розділом 7 вказаного договору врегульовані відносини між виконавцем та отримувачем, які пов'язані з поверненням металобрухту, який утворюється при виконанні виконавцем модернізацій МВРС отримувача та не відповідає ознакам зворотних відходів і належить отримувачу.

Відповідно до п. 7.2 договору №42/2013-ЦЮ від 31.05.2013 р. виконавець повертає ( передає ), а отримувач приймає за актом приймання-передачі металобрухт, який фактично утворюється при виконанні модернізацій МВРС.

Пунктом 7.4 вказаного договору передбачено, що позивач зобов'язується щомісячно письмово повідомляти ДТГО " Південно-Західна залізниця " про кількість металобрухту, фактично утвореного при виконанні модернізацій МВРС ДТГО " Південно-Західна залізниця ". Сторони підписують акти приймання-передачі металобрухту протягом 5 днів після закінчення модернізації кожної одиниці МВРС.

Згідно п. 7.5 цього договору позивач повертає ( передає ), а ДТГО " Південно-Західна залізниця " зобов'язується прийняти металобрухт за адресою позивача та вивезти його протягом строку проведення ремонту МВРС, вузлів та агрегатів, але не пізніше ніж 40 робочих днів з моменту підписання акту приймання-передачі металобрухту.

Щодо відшкодування витрат по зберіганню на території позивача металобрухту, що утворився за договором №42/2013-ЦЮ від 31.05.2013 р., суд вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки умовами вказаного договору не передбачено відшкодування витрат за зберігання металобрухту, що утворився при виконанні позивачем модернізацій МВРС.

Позивач також безпідставно посилається на ст. ст. 904, 936 ЦК України, оскільки між ДТГО " Південно-Західна залізниця " та позивачем не укладався ні договір про безоплатне надання послуг, ні договір зберігання.

Позивач зазначає, що вартість зберігання металобрухту на території заводу складає 97,50 грн., натомість договір на зберігання металобрухту з ДТГО " Південно-Західна залізниця " не укладався, вартість зберігання металобрухту не погоджувалась.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, позивач всупереч вимогам вказаної статті не надав суду доказів того, що металобрухт належить безпосередньо відповідачу і в якій кількості, не обгрунтував вартість витрат понесених позивачем на зберігання металобрухту.

Суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на зберігання металобрухту безпідставними та не обгрунтованими.

Натомість позивач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про зобов'язання відповідача вивезти металобрухт, що знаходиться на території позивача з урахуванням вимог п. 7.5 договору від 31.05.2013 р. №42/2013-ЦЮ

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

дата підписання повного тексту рішення 07.02.2017 р.

Суддя В.І.Пінчук