ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" лютого 2017 р. Справа № Б-39/134-10

вх. № 9026/2-39

Суддя господарського суду Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання Лук'янчук О.І.

За участю сторін:

скаржник - ОСОБА_1 (особисто);

ліквідатор - Панасюк І.В.

прокурор - Ткаченко К.О. (посв. № 036249 від 12.11.15 р.)

Розглянувши скаргу гр. ОСОБА_1 на дії ліквідатора

по справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота", м. Харків

до Спільної українсько-російської фірми "Інек" у формі ТОВ, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду надійшла скарга колишнього працівника банкрута гр. ОСОБА_1 на дії ліквідатора, в якій скаржник просить суд визнати перед ним загальну суму заборгованості з невиплаченої заробітної плати, компенсаційних виплат та вихідної допомоги при звільненні в сумі 61357,36 грн, з якої: сума в розмірі 45208,74 грн підтверджено рішеннями районних судів м. Харкова, а заборгованість в розмірі 16148,62 грн була нарахована за період з жовтня 2010 р. по червень 2011 р. бухгалтером, який був залучений колишнім ліквідатором банкрута ОСОБА_5

Ухвалою суду від 16.09.16 р. скаргу гр. ОСОБА_1 на дії ліквідатора призначено до розгляду в судовому засіданні. Цією ж ухвалою суд залучив до розгляду скарги колишнього ліквідатора ОСОБА_5, зобов'язавши його надати письмові пояснення по суті скарги, а ліквідатора Панасюка І.В. розглянути скаргу та надати відзив.

Ліквідатором Панасюк І.В. були розглянуті грошові вимоги гр. ОСОБА_1, та визнано суму в розмірі 45208,74 грн., яка вноситься арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів в другу чергу.

Скаржник надав додаткові пояснення, які по суті є уточненням до скарги на дії ліквідатора, в яких просив суд внести суму в розмірі 16148,62 грн. до реєстру вимог кредиторів, а також просив зобов'язати ліквідатора вирішити питання з Пенсійним фондом України щодо внесення страхових платежів.

Ухвалою суду від 26.01.17 р. розгляд скарги відкладено, зобов'язавши ліквідатора надати суду свою правову позицію.

Ліквідатор Панасюк І.В. на виконання вимог ухвали надав суду заперечення на скаргу гр. ОСОБА_1 (вх. № 4034), в яких, зокрема, скаргу ОСОБА_1 визнав частково та просив внести до реєстру вимог кредиторів вихідну допомогу в сумі 1537,85 грн. у першу чергу, компенсацію за всі не використані дні щорічної відпустки в сумі 6848,78 грн. в першу чергу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора, скаржника, суд дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_1частково, виходячи з наступного.

Постановою господарського суду Харківської області по справі №Б-39/134-10 від 20.10.2010 р. Спільну українсько-російську фірму "Інек" у формі ТОВ було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5, відповідно до приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.13 р. (далі - Закон про банкрутство). Ухвалою суду від 20.01.15 р. ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Панасюка І.В., зобов'язавши його завершити ліквідаційну процедуру.

Згідно зі ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що господарські суду розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зазначене вище говорить про те, що форма здійснення (проведення) судового процесу у справі про банкрутство суттєво відрізняється від судового процесу, яке відбувається у позовному провадженні. Основна мета провадження у справі про банкрутство - є відновлення платоспроможності боржника та задоволення сукупного кола його кредиторів, яке передбачає послідовне виконання сторонами та учасниками процесу, арбітражним керуючим обов'язків, що визначені та передбачені положеннями Закону про банкрутство. А крім того, порядок провадження у справі про банкрутство, що визначений нормами Закону про банкрутство, передбачає, що наявність прав у кредиторів повинно узгоджуватися з положеннями тієї чи іншої процедури банкрутства та враховуючи особливості провадження у справі про банкрутство окремих суб'єктів підприємницької діяльності.

Вищевказане говорить про те, що після винесення постанови про визнання боржника банкрутом, призначений судом ліквідатор здійснює ліквідаційну процедури у порядку ст.ст. 22-32 Закону про банкрутство.

Згідно ст. 23 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можлиовсті її продажу; строк виокнання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому цим розділом.

Невизнання ліквідатором Панасюк І.В. вимог скаржника щодо нарахування заробітної плати після 21.12.10 р., на думку суду, повністю відповідають змісту ч. 2. ст. 23 та ч. 1. ст. 25 Закону про банкрутство, відповідно до яких з дня прийняття постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури припиняється повноваження органів управління банкрута…керівник боржника звільняється з роботи, про що робиться запис у його трудовій книжці, ліквідатор повідомляє працівників боржника про звільнення та здійснює його відповідно до вимог законодавства про працю, виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута проводиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів одержаних від продажу майна банкрута.

Отже, враховуючи, що після визнання СУРФ "Інек" у формі ТОВ банкрутом припинилась його підприємницька діяльність, тому будь-які нарахування після оголошення юридичної особи банкрутом є безпідставними. Крім того, суду не надано скаржником доказів, які б підтверджували, що підприємство СУРФ "Інек" у формі ТОВ після оголошення його банкрутом працювало в звичайному режимі і співробітники продовжували виконувати свої функціональні обов'язки.

Натомість, ліквідатором визнаються вимоги скаржника в розмірі 45208,74 грн., які підтверджуються: виконавчим листом 2-3017/09 від 03.09.2009 - 17859,75 грн. (відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09.07.2009 у справі №2-3017/09), виконавчим листом 2-1857/10 від 28.04.2010 - 13151,09 грн. (відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.03.2010 у справі №2-1857/10), судовим наказом у справі №2-н-112/11 від 31.01.2011 - 14197,90 грн., які були внесені до реєстру вимог кредиторів у другу чергу. Вказана сума включає заробітну плату за весь проміжок часу до дати останнього необхідного звільнення працівників відповідно до норм Закону про банкрутство після визнання СУРФ "Інек" у формі ТОВ банкрутом, а також з урахуванням норм Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), тобто заробітну плату до 21 грудня 2010 року.

Зазначені обставини також підтверджуються ухвалою суду від 16.09.16 р. у справі № Б-39/134-10, якою було затверджено реєстр грошових вимог кредиторів СУРФ "Інек" у формі ТОВ по заборгованості перед звільненими працівниками в кількості 176 кредиторів, зокрема, ОСОБА_1 на суму 45208,74 грн..

Разом з тим, відповідно до ст. 44 Кодексу законів про працю України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Частиною 1 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А І групи.

Зазначені положення передбачені також ст. 24 Закону України "Про відпустки" (Закон від 15.11.1996 № 504/96-ВР).

Вихідна допомога в сумі 1537,85 грн. підтверджуються наданими гр. ОСОБА_1 документами, зокрема: розрахунковим листком ОСОБА_1 за червень 2011 року, та має бути внесена арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів, як безспірна в першу чергу (п. 1 ст. 31 Закону про банкрутство).

Щодо вимоги врахувати грошову компенсацію за всі не використані гр. ОСОБА_1 дні щорічної відпустки, суд зазначає, що відповідно до розрахункового листка за червень 2011 р., грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки нарахована за 99 робочих змін в сумі 7704,88 грн. (розрахунковий листок ОСОБА_1 за червень 2011 року).

Статтею 6 Закону України "Про відпустки" визначено загальну тривалість щорічної відпустки для працівників за відпрацьований робочий рік. Щорічна відпустка не може бути менше, ніж 24 календарних дні. Отже, якщо працівник відпрацював цілий календарний рік, то при звільнені він має право отримати компенсацію за 24 дні невикористаної відпустки.

Нарахування після оголошення юридичної особи банкрутом є безпідставними, оскільки ліквідатор не може врахувати заборгованість СУРФ "Інек" у формі ТОВ перед гр. ОСОБА_1 з виплати заробітної плати після 21.12.10 р., враховуючи те, що постановою господарського суду Харківської області по справі №Б-39/134-10 від 20.10.10 р. Спільну українсько-російську фірму "Інек" у формі ТОВ було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Суд не може визнати компенсацію за не використані ОСОБА_1 дні щорічної відпустки в період з 21.12.10 р. - 06.06.11 р., тобто за 167 календарних днів (де 06.06.11 р. - дата наказу № 14-к попереднього ліквідатора Спільної українсько-російської фірми "Інек" у формі ТОВ ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного спеціаліста відділу розробки управляючих систем АЕС у зв"язку з банкрутством підприємства).

При тривалості року 365 календарних днів, кількість робочих змін на 167 календарних днів з 21.12.10 р. - 06.06.11 р. складає 10,98. Отже, за 11 днів щорічної відпустки, які розраховані скаржником після 21.12.10 р., ліквідатор не може врахувати компенсацію за не використані ОСОБА_1 дні щорічної відпустки, оскільки постановою господарського суду Харківської області по справі №Б-39/134-10 від 20.10.10 р. Спільну українсько-російську фірму "Інек" у формі ТОВ було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно, компенсація за всі не використані ОСОБА_1 дні щорічної відпустки, а саме: 88 днів (99 змін - 11) складає 6848,78 грн., що підтверджується матеріалами справи, а відтак має бути внесена арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів, як безспірна в першу чергу (п. 1 ст. 31 Закону про банкрутство).

Сума ж компенсації за не використані скаржником дні щорічної відпустки в розмірі 856,10 грн. (7704,88 грн. - 6848,78 грн.) не може враховуватися при розрахунку компенсації за всі не використані ОСОБА_1 дні щорічної відпустки, оскільки нарахування проведено після визнання Спільної українсько-російської фірми "Інек" у формі ТОВ банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (20.12.10 р.).

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 є такою, що підлягає задоволенню лише частково.

Керуючись ст. ст. 22-32, 52 Закону України "Про відновлення платоспромож-ності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 на дії ліквідатора задовольнити частково.

Зобов"язати ліквідатора внести до реєстру вимог кредиторів Спільної українсько-російської фірми "Інек" у формі ТОВ вихідну допомогу гр. ОСОБА_1 в сумі 1537,85 грн. та компенсацію за всі не використані дні щорічної відпустки в сумі 6848,78 грн. в першу чергу задоволення.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

2. Ухвалу направити скаржнику, ліквідатору.

Суддя Міньковський С.В.