номер провадження справи 31/48/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.02.2017 Справа № 905/3777/14

Суддя Дроздова С.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма Донремпуть, м. Краматорськ Донецька область про розстрочення виконання судового рішення від 06.05.2015р. та матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі ТВБВ № 10004/0271 філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк (84302 Донецька область, м. Краматорськ, вул. Р. Люксембург, 54, ідентифікаційний код 09334702)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма Донремпуть (84333 Донецька область, м. Краматорськ,, вул. Сакко і ОСОБА_1, 2, ідентифікаційний код 21951449)

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017р. до господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма Донремпуть, м. Краматорськ Донецька область надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення від 06.05.2015р. у справі № 905/3777/14.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2017р. та розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справи № П-105/17 від 08.02.2017р., заяву передано на розгляд судді Дроздовій С.С., у звязку із звільненням з посади судді-доповідача ОСОБА_1

Суд вважає за необхідне заяву повернути заявнику виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки ст. 121 ГПК України не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи. Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання другій стороні копії цієї заяви і доказів на її обґрунтування, сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Такі самі вимоги розповсюджуються і на відповідача при подачі відповідних заяв.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Не надання позивачем опису вкладення, який би свідчив про надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є безумовним порушенням приписів ст. 56 ГПК України.

Належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до позовної заяви.

До зазначеної заяви, яка надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма Донремпуть, м. Краматорськ Донецька область, позивачем додано опис вкладення від 31.01.2017р. до ц/л на імя Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, відповідно до якого направлено заяву з додатками, кількість предметів 1 предмет. При цьому в даному описі не зазначено, які саме додатки до позовної заяви направлені відповідачу. У додатках до позовної заяви, яка надійшла до суду, зазначено кількість додатків 8. Таким чином, зазначений документ (опис вкладення до цінного листа) не може бути прийнятий судом в якості доказів направлення позивачу у справі копії заяви від 30.01.2017р. № 30/01-17 та доданих до неї документів.

Суд звертає увагу заявника на те, що застереження з приводу можливості не надсилання на адресу сторони документів, які у сторони є, в новій редакції ст. 56 ГПК України відсутнє.

Тобто, за приписами закону, при поданні заяви заявник зобовязаний надіслати сторонам та суду разом з копією заяви однакові (тотожні) документи, що і повинно бути відображено у відповідних описах вкладення.

У підпункті 3.5. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. № 18 розяснюється, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України.

Відсутність належним чином оформленого оригіналу опису вкладення не дозволяє ідентифікувати, що саме ця позовна заява та долучені до неї матеріали були направлені позивачу у справі, а відтак заявником не надано належних доказів направлення позовної заяви відповідно до вимог ст. 56 ГПК України.

Згідно з п. 6 ст. 63 ГПК України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Господарський суд звертає увагу заявника на те, що до повноважень суду не віднесено надсилання сторонам у справі та учасникам судового процесу копії заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи вищевикладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма Донремпуть, м. Краматорськ Донецька область про розстрочення виконання судового рішення від 06.05.2015р. підлягає поверненню без розгляду заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма Донремпуть, м. Краматорськ Донецька область про розстрочення виконання судового рішення від 06.05.2015р. у справі № 905/3777/14 повернути заявнику.

Суддя С.С. Дроздова