ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року Справа № 904/8515/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Джихур О.В., Широбокова Л.П.

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 20.12.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №5 від 12.01.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2016р. у справі №904/8515/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Електромашпромсервіс", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 212748,38 грн. за договором субпідряду на виконання робіт по сервісному обслуговуванню обладнання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2016р. у справі №904/8515/16 (суддя Назаренко Н.Г.) позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" на користь основний борг у розмірі 190507,20 грн., пеню - 20045,02 грн., три проценти річних 1813,59 грн.; витрати по сплаті судового збору 3185,49 грн. В частині стягнення пені у сумі 348,95 грн. та трьох процентів річних у сумі 33,62 грн. - відмовлено.

Означене рішення вмотивоване невиконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати виконаних робіт за договором субпідряду на виконання робіт по сервісному обслуговуванню обладнання №КЗГО/245-15Пд, на дату розгляду справи борг не погашено, тому суму основного боргу 190507,20 грн. судом визнано правомірною та такою, що підлягає задоволенню. Встановивши невірно нараховані позивачем суми пені та трьох процентів річних, після перерахування суд задовольнив їх частково.

Відповідач (ПрАТ "Криворізький завод гірничого обладнання"), не погодившись з рішенням місцевого господарського суду подав апеляційну скаргу, в якій вказав на порушення судом та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права та просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2016р. у справі №904/8515/16 та прийняти нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Посилаючись на укладений договір відповідач звертає увагу на те, що виконання робіт, прийняття і оплата за товар відбуваються на виконання договору та у відповідності до специфікацій до договору. В наданих актах виконаних робіт відсутні посилання на специфікації, у зв'язку з чим неможливо встановити, що акти стосуються саме специфікацій №1 від 12.08.2015р., №2 від 26.01.2016, №3 від 29.03.2016р. до договору. Керуючись ст. 613 Цивільного кодексу України товариство вважає, що у нього був відсутній будь-який обов'язок по сплаті заборгованості за виконані роботи, з огляду на факт прострочення кредитора - позивача, оскільки не доведений факт виконання в повному обсязі зобов'язання по наданню послуг з сервісного обслуговування за договором, а саме надання (отримання) рахунків та податкових накладних на оплату послуг (робіт) з сервісного обслуговування.

Позивач (ПАТ "Електромашпромсервіс") у відзиві на апеляційну скаргу повністю погоджується з рішенням господарського суду Дніпропетровської області, вважає його законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Разом із цим позивач просить змінити назву з Публічного акціонерного товариства "Електромашпромсервіс" на Приватне акціонерне товариство "Електромашпромсервіс".

В судовому засіданні 01.02.2017р. судом апеляційної інстанції проголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "Електромашпромсервіс" (Підрядник) та Приватним акціонерним товариством "Криворізький завод гірничого обладнання" (Замовник) був укладений договір субпідряду на виконання робіт по сервісному обслуговуванню обладнання №КЗГО/245-15Пд від 12.08.2015р.

Підрядник зобов'язався на свій ризик, своїми силами і механізмами, за завданням Замовника із матеріалів Замовника виконати роботи з поточного та планово-попереджувального ремонту електричної частини (надалі - роботи) технологічного обладнання (надалі - обладнання), а Замовник зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи у порядку і у строки, встановлені цим договором (п.1.1. договору).

Встановлено п. 1.2. договору, що перелік і обсяг робіт вказується в Специфікаціях і Регламентах сервісного обслуговування (Додатки №3,4,5 до договору), підписаних у двосторонньому порядку, які є невід'ємною частиною договору.

За п. 2.1. договору загальна сума договору складається з сум Специфікацій, підписаних сторонами за час дії договору, але в будь-якому випадку не може перевищувати 40 млн. грн. з ПДВ.

Сторонами погоджено у п. 2.5. договору, що оплата Замовником виконаних робіт проводиться протягом 45 календарних днів від дати підписання сторонами актів виконаних робіт, на підставі наданих Підрядником рахунків і податкових накладних, якщо інше не передбачено Специфікацією.

Сторонами підписані наступні Специфікації до договору:

Специфікація №1 від 12.08.2015р. з робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини трактів №№7,8,9,10,11, пластинчастих живильників №№1,2,17,18,21,22,31,32 ДФ, класифікатора 1-КСН-24 №41, РОФ-1, класифікатора 1-КС №№121,133,123,131,141,111,113, РОФ-2 на загальну суму 730398,00 грн. з ПДВ.

Період виконання робіт: з 01 серпня 2015р. по 31 січня 2016р.

Специфікація №2 від 26.01.2016р. з робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини трактів №№7,8,9,10,11, пластинчастих живильників №№1,2,17,18,21,22,31,32 ДФ на загальну суму 176700,00 грн. з ПДВ.

Період виконання робіт: січень 2016р. - березень 2016р.

Специфікація №3 від 29.03.2016р. з робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини трактів №№7,8,9,10,11, пластинчастих живильників №№1,2,17,18,21,22,31,32 ДФ на загальну суму 393600,00 грн. з ПДВ.

Період виконання робіт: квітень 2016р. - травень 2016р.

Посилаючись на невиконання відповідачем обов'язків з оплати виконаних робіт з ремонту електричної частини технологічного обладнання, позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовними вимогами стягнути з ПАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" борг у сумі 190507,20 грн., пеню у сумі 20393,97 грн. та 3% річних у сумі 1847,21 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наявністю підписаних сторонами актів:

акт №11/03 виконаних робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини трактів №8,9,10,11 від 25.03.2016р.;

акт №12/03 виконаних робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини класифікаторів №111,113,121,123,131,133,141 від 25.03.2016р.;

акт №13/03 виконаних робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини класифікаторів №111,113,121,123,131,133,141 від 25.03.2016р.;

акт №14/03 виконаних робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини трактів №10 від 25.03.2016р.;

акт №15/03 виконаних робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини трактів №7,8,9,10,11 від 25.03.2016р.;

акт №16/04 виконаних робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини трактів №8,9,10 від 25.04.2016р.;

акт №17/04 виконаних робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини пластинчастий живильник №1,2 від 25.04.2016р.;

акт №18/04 виконаних робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини трактів №7,8,9,10,11 від 25.04.2016р.;

акт №19/04 виконаних робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини класифікаторів №121,123,131,133,141 від 25.04.2016р.;

акт №20/04 виконаних робіт по сервісному обслуговуванню електричної частини класифікаторів №111,113,121,123,131,133,141 від 25.04.2016р.

Загальна сума робіт за актами складає 190507,20 грн.

Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться в частинах 1,7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своїм змістом укладений сторонами договір відповідає визначенню договору підряду.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.ч. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно положень ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Обов'язки Замовника наведені у п. 4.2 договору. Зокрема, Замовник зобов'язався прийняти виконані Підрядником роботи по акту приймання-передачі виконаних робіт і оплатити їх, у розмірі та у строки, встановлені договором.

Відповідно до п. 7.5. договору приймання-передача виконаних робіт за договором здійснюється сторонами з оформленням акту приймання-передачі виконаних робіт з урахуванням вимог п. 8.2. (щодо якості виконаних робіт та використаних матеріалів).

Сторонами передбачено, що у випадку виявлення під час приймання робіт недоліків, що виникли з вини Підрядника, сторонами оформляється акт виявлених недоліків із зазначенням характеру недоліків і строку їх усунення. Після усунення Підрядником виявлених в процесі приймання робіт недоліків призначається повторне приймання виконаних робіт з оформленням остаточного акту приймання-передачі виконаних робіт (п. 7.5., п.7.6. договору).

Підпис відповідача на актах виконаних робіт свідчить про прийняття ним робіт без будь-яких зауважень. В актах зазначено, що виконана робота відповідає умовам договору субпідряду №КЗГО/245-15Пд від 12.08.2015р. на виконання робіт з сервісного обслуговування обладнання. Сторони претензій одна до одної не мають.

Згідно п. 7.8. договору роботи вважаються виконаними з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відремонтоване обладнання вважається переданим Замовнику з дати підписання сторонами акту приймання-передачі (п. 7.9. договору).

Колегія суддів вважає, що надані до матеріалів докази, відповідно до наведених вище умов договору та чинного законодавства, підтверджують факт належного виконання позивачем обумовлених договором підрядних работ та прийняття їх відповідачем за вартістю, яка визначена в актах виконаних робіт.

Частиною 1 ст. 854 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Наведені правові норми та положення укладеного договору дають підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за виконані позивачем роботи.

Відповідач заперечує виникнення у нього обов'язку оплатити виконанні роботи, посилаючись на те, що акти виконаних робіт не містять посилань на підписані сторонами Специфікації до договору, а отже не підтверджують виконання робіт за договором, а позивачем не було доведено факту отримання відповідачем рахунків та податкових накладних на оплату послуг (робіт).

Матеріали справи містять оформлені на виконання укладеного договору рахунки-фактури та податкові накладні, отримання яких заперечується відповідачем (а.с.111-130).

Щодо самих актів виконаних робіт, то вони містять посилання на укладений сторонами договір субпідряду на виконання робіт по сервісному обслуговуванню обладнання №КЗГО/245-15Пд від 12.08.2015р., а найменування в них робіт відповідає найменуванню робіт визначених у підписаних Специфікаціях.

Доказів заявлення відповідачем будь-яких заперечень чи зауважень щодо форми акту, відомостей, які в ньому вказані чи будь-яких претензій щодо якості виконаних робіт після повідомлення про їх закінчення та готовність до їх передачі Замовнику, матеріали справи не містять.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999р. (із змінами і доповненнями) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти їх здійснення.

По суті, складені сторонами акти виконаних робіт (наданих послуг) фіксують здійснення господарської операції і свідчить про її закінчення. Специфікації ж не містять інших умов для оплати робіт.

За встановлених вище обставин колегія суддів відхиляє наведені вище доводи апеляційної скарги відповідача, оскільки за умовами погодженого сторонами п. 2.5. договору порядку оплати виконаних робіт відлік строку оплати здійснюється саме з дати підписання сторонами акту виконаних робіт, та вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо наявності передбачених законом підстав для стягнення з відповідача суми 190507,20 грн. основного боргу, що виник у зв'язку з несплатою означених підрядних робіт.

Пунктом 3 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом у вигляді сплати неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

За визначенням ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З приписів ст. 230 Господарського кодексу України пеня є штрафною санкцією, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 9.6. договору Замовник за порушення строків оплати, передбачених п. 2.5. договору несе відповідальність у вигляді сплати неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період порушення строків, від суми заборгованості.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Враховуючи вищезазначені норми місцевим господарським судом правильно визначено, що пеню і три проценти річних за актами від 25.03.2016р. слід нараховувати з 10.05.2016р. по 15.09.2016р., а за актами від 25.04.2016р. з 10.06.2016р. по 15.09.2016р.

Відтак здійснивши перерахунок пені і трьох процентів річних суд першої інстанції правильно дійшов висновку про стягнення з відповідача разом із сумою 190507,20 грн. основного боргу також суми 20045,02грн. пені та суми 1813,59 грн. 3% процентів річних.

Під час перегляду справи судом апеляційної інстанції Приватним акціонерним товариством "Електромашпромсервіс" було надано заяву про заміну назви позивача, що підтверджується витягом зі Статуту цього товариства в новій редакції (а.с.198-201) та Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 202). Така обставина є підставою для зміни найменування сторони в судовому процесі в порядку ст. 25 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом повно, всебічно та об'єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, їм надана належна правова оцінка, оскаржене рішення місцевого господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства, тому передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 25, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Замінити позивача у справі Публічне акціонерне товариство "Електромашпромсервіс" Приватним акціонерним товариством "Електромашпромсервіс" (50027, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Героїв АТО, будинок 71, приміщення 2, ідентифікаційний код юридичної особи 05476747).

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2016р. у справі №904/8515/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 06.02.2017р.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Джихур

Суддя Л.П. Широбокова