ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р.Справа № 916/3802/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Станковій І.М.

за участю представників сторін:

від МП «Картопляники» у вигляді ТОВ не зявився;

від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_1 за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Малого підприємства «Картопляники» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

на ухвалу господарського суду Одеської області від 26 грудня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про визнання наказу від 01 грудня 2015 року таким, що не підлягає виконанню

по справі №916/3802/14

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до Малого підприємства «Картопляники» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

про виселення

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 07.02.2017р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.03.2015р. по справі №916/3802/14 задоволено позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Малого підприємства «Картопляники» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю - виселено Мале підприємство «Картопляники» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 201,4кв.м, що розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Катерининська, 1 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 26.03.2015р. зі справи №916/3802/14 скасовано, у задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2015р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. у справі №916/3802/14 скасовано; рішення господарського суду Одеської області від 26.03.2015р. у справі №916/3802/14 залишено без змін.

01.12.2015р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.03.2015р. та постанови Вищого господарського суду від 17.11.2015р., видано відповідний наказ.

19.02.2016р. МП «Картопляники» у вигляді ТОВ подало в порядку ст.117 ГПК України до господарського суду Одеської області заяву, в якій просило суд залишити заяву МП «Картопляники» у вигляді ТОВ від 12.02.2016р. без розгляду та визнати наказ господарського суду Одеської області від 01.12.2015р. таким, що не підлягає виконанню та зупинити стягнення, витребувати наказ господарського суду Одеської області від 01.12.2015р. по справі 916/3802/14 до розгляду цієї заяви.

В обґрунтування заяви МП «Картопляники» у вигляді ТОВ зазначило, що при розгляді апеляційної скарги Одеським апеляційним господарським судом були долучені нові докази, отримані від сторін по справі, які не досліджувались судом першої інстанції, і були взяті до уваги Вищим господарським судом України. Зокрема, йдеться про те, що позивач надав лист КП «БТІ» Одеської міської ради від 22.06.2015р. №2984-12/201, з якого вбачається, що станом на 31.12.2012р. за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради зареєстровані нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 189,6 кв.м. №504 по вул.Катерининській, 1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08.11.2004р. виконавчим комітетом Одеської міської ради. Залишаючи в силі рішення господарського суду Одеської області та скасовуючи рішення Одеського апеляційного господарського суду у цій справі, Вищий господарський суд України виходив саме з факту державної реєстрації права власності на спірне приміщення за Одеською міською радою, незважаючи на те, що правовстановлювальні документи позивача (свідоцтво про право власності) були скасовані в судовому порядку (постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012р. по справі №2-а-412/10/1522). Вказане вище рішення суду першої інстанції в світлі тих доказів, які були долучені до справи на етапі апеляційного розгляду, є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині стосовно того, з якого саме приміщення слід виселити відповідача, адже з зазначеного вище листа КП «БТІ», а також з отриманої Відповідачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно випливає, що Одеська міська рада значиться як власник декількох нежилих приміщень в будинку №1 по вул. Катерининська в м. Одеса, але жодне з них не має тієї загальної площі, яка зазначена в резолютивній частині рішення, а саме 201,4 кв.м. Інших ознак, які б могли індивідуалізувати спірне приміщення, в рішенні суду не зазначено. Крім того, в зазначеній інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказано, що жодне з нежитлових приміщень за вказаною адресою не підлягало самочинній перебудові (добудові) («площа самочинно збудованого майна 0 кв.м»).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.02.2016р. прийнято заяву до розгляду та зупинено стягнення за наказом від 01.12.2015р. до розгляду заяви МП «Картопляники» у вигляді ТОВ.

24.02.2016 року МП «Картопляники» у вигляді ТОВ подало суду першої інстанції уточнену заяву (вхідний №2-4617/16), в якій просило суд визнати наказ господарського суду Одеської області від 01.12.2015р. таким, що не підлягає виконанню та зупинити виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.03.2015р. по справі №916/3802/14 за усіма наказами від 01.12.2015р., витребувати наказ господарського суду Одеської області від 01.12.2015р. по справі 916/3802/14 до розгляду цієї заяви.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.02.2016 р. зупинено до розгляду заяви МП «Картопляники» у вигляді ТОВ в порядку ст. 117 ГПК України виконання наказів по справі №916/3802/14, а саме:

- за наказом №916/3802/14 виданий 01.12.2015р. про виселення МП «Картопляники» у вигляді ТОВ з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 201,4 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська,1 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради;

- за наказом №916/3802/14 виданий 01.12.2015 року про стягнення боргу у сумі 852,60 грн.;

- за наказом №916/3802/14 виданий 01.12.2015 року про стягнення боргу у сумі 1218,00 грн.

Як вбачається з КП «Діловодство спеціалізованого суду»:

- ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2016р. провадження у справі №916/3802/14 зупинено до розгляду Одеським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2 на рішення господарського суду Одеської області від 26.03.2015р та повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області; - ухвалою суду від 22.03.2016р. провадження у справі № 916/3802/14 поновлено;

- ухвалою суду першої інстанції від 20.07.2016р. провадження у справі №916/3802/14 зупинено до розгляду Одеським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2 на рішення господарського суду Одеської області від 26.03.2015р. та повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області. Ухвалою місцевого господарського суду від 14.12.2016р. поновлено провадження у справі №916/3802/14; призначено розгляд заяви в засіданні суду на 26.12.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.12.2016р. (суддя Волков Р.В.) відмовлено у задоволенні заяви МП «Картопляники» у вигляді ТОВ (зареєстрована за вхід №2-882/16 від 19.02.2016 р.) та уточненої заяви (зареєстрована за вхід № 2-4617/16 від 24.02.2016 р.) про визнання наказу господарського суду Одеської області від 01 грудня 2015 року таким, що не підлягає виконанню та зупинення стягнення, витребування наказу господарського суду Одеської області від 01.12.2015 року по справі 916/3802/14; скасовано зупинення виконання наказів від 01.12.2015 р., яке було застосовано ухвалами господарського суду Одеської області від 22.02.2016 р. та 24.02.2016 р. по справі №916/3802/14, а саме: за наказом №916/3802/14 виданий 01.12.2015 року про виселення МП «Картопляники» у вигляді ТОВ з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 201,4 кв.м., що розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Катерининська,1 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради; за наказом №916/3802/14 виданий 01.12.2015р. про стягнення боргу у сумі 852,60 грн.; за наказом №916/3802/14 виданий 01.12.2015р. про стягнення боргу у сумі 1218,00 грн.

Ухвала вмотивована посиланнями на норми ст.ст.117, 32, 33 ГПК України, розяснення, які містяться у п.3.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» та обгрунтована тим, що суд не вбачає наявності обставин, з якими ст.117 ГПК України повязує можливість визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Фактично у заяві йдеться не про помилковість видачі наказу або про скасування судового акту, на підставі якого він виданий, а лише про те, що при розгляді апеляційної скарги були долучені нові докази, отримані від сторін В заяві та в уточненнях до неї, не надано жодних доказів, що наказ видано помилково, або що обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково). Отже заява задоволенню не підлягає.

Не погодившись з ухвалою господарського суду першої інстанції, МП «Картопляники» у вигляді ТОВ звернулося до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу; винести ухвалу, якою визнати наказ, виданий 01.12.2015р. господарським судом Одеської області таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування апеляційної скарги МП «Картопляники» у вигляді ТОВ зазначило, що оскаржена ухвала винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права; наказ, виданий 01.12.2015р. не підлягає виконанню з наступних підстав. При розгляді апеляційної скарги Одеським апеляційним господарським судом були долучені нові докази, отримані від сторін по справі, які не досліджувались судом першої інстанції, і були взяті до уваги Вищим господарським судом України. Зокрема, йдеться про те, що позивач надав лист КП «БТІ» Одеської міської ради від 22.06.2015р. №2984-12/201, з якого вбачається, що станом на 31.12.2012р. за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради зареєстровані нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 189,6 кв.м. №504 по вул. Катерининській, 1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 08.11.2004р. виконавчим комітетом Одеської міської ради. Залишаючи в силі рішення господарського суду Одеської області та скасовуючи рішення Одеського апеляційного господарського суду у цій справі, суд касаційної інстанції виходив саме з факту державної реєстрації права власності на спірне приміщення за Одеською міською радою. Вказане вище рішення суду першої інстанції в світлі тих доказів, які були долучені до справи на етапі апеляційного розгляду, є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині стосовно того, з якого саме приміщення слід виселити відповідача, адже з зазначеного вище листа КП «БТІ», а також з отриманої відповідачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно випливає, що Одеська міська рада значиться як власник декількох нежилих приміщень в будинку №1 по вул. Катерининська в м. Одеса, але жодне з них не має тієї загальної площі, яка зазначена в резолютивній частині рішення, а саме 201,4 кв.м. Інших ознак, які б могли індивідуалізувати спірне приміщення, в рішенні суду не зазначено. Отже наказ від 01.12.2015р. є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.01.2017р. відновлено скаржнику пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 07.02.2017р.

07.02.2016р. позивач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити оскаржену ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник Департаменту комунальної власності Одеської міськради заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали.

МП «Картопляники» у вигляді ТОВ свого представника в засідання суду апеляційної інстанції не направило, представник відповідача повідомлений про час і місце розгляду його апеляційної скарги, про що свідчить напис «копію отримала» на зворотній стороні ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 23.01.2017р., вчинений особисто представником МП «Картопляники» у вигляді ТОВ ОСОБА_3, яка підписала апеляційну скаргу.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ч.1 ст.115, ч.1 ст.116 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно із ст.117 ГПК України наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом. Ухвала господарського суду за результатами розгляду заяви надсилається стягувачеві і боржнику у п'ятиденний строк з дня її винесення. Ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до розяснень, які містяться у 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Наказ від 01.12.2015р. не був виданий місцевим господарським судом помилково; на час звернення МП «Картопляники» у вигляді ТОВ з заявою про визнання вищезазначеного наказу таким, що не підлягає виконанню, рішення суду від 26.03.2015р. не було добровільно виконане боржником МП «Картопляники» у вигляді ТОВ не звільнило займане приміщення за адресою м.Одеса, вул.Катерининська,1.

Обставина неспівпадання площі приміщення за адресою:м.Одеса, вул.Катерининська,1, зазначеної у рішенні суду 201,4кв.м. та площі, яка зазначена в листі КП «БТІ» Одеської міськради (від 22.06.2015р. №2984-12/201) - 189,6кв.м. (на яку за Одеською міськрадою зареєстроване право власності) не свідчать про неможливість виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.03.2015р., на виконання якого 01.12.2015р. був виданий спірний наказ, оскільки у вищезазначеному рішенні чітко зазначено адресу приміщення, з якого підлягає виселенню МП «Картопляники» у вигляді ТОВ м.Одеса, вул.Катерининська,1.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Факт неможливості виконання рішення суду має бути встановлений в ході проведення виконавчих дій та може бути підставою для звернення до господарського суду із заявою в порядку ст.121 ГПК України, а не за ст.117 ГПК України.

Рішення господарського суду Одеської області від 26.03.2015р. по справі №916/3802/14 переглянуто судом апеляційної та касаційної інстанцій; на час перегляду справи Вищим господарським судом України в матеріалах справи була наявна копія листа КП «БТІ» Одеської міськради від 22.06.2015р. №2984-12/201 та постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2015р. рішення суду першої інстанції про виселення МП «Картопляники» у вигляді ТОВ з приміщення по вул.Катерининській,1 у м.Одесі залишено без змін.

Відомості, які зазначені в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.12.2015р. (на які посилається МП «Картопляники» у вигляді ТОВ у своїй заяві) та факт скасування постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.05.2012р. по справі №2-а-412/10/1522 свідоцтва про право власності Одеської міської ради на приміщення за адресою: м.Одеса, вул.Катерининська,1 не можуть бути підставою для задоволення заяви МП «Картопляники» у вигляді ТОВ про визнання наказу від 01.12.2015р. таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішення господарського суду Одеської області від 26.03.2015р. (на підставі якого виданий наказ) наразі є таким, що набрало законної сили.

Обставини, на які посилається МП «Картопляники» у вигляді ТОВ у своїй заяві у сукупності не свідчать про наявність підстав, передбачених ч.4 ст.117 ГПК України для визнання наказу господарського суду Одеської області від 01.12.2015р. таким, що не підлягає виконанню, а отже місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні відповідної заяви МП «Картопляники» у вигляді ТОВ.

Колегія суддів зазначає, що усі доводи апеляційної скарги зводяться до мотивів, зазначених МП «Картопляники» у вигляді ТОВ у заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та підставою для скасування або зміни оскаржуваної ухвали слугувати не спроможні.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки оскаржуваної ухвали господарського суду Одеської області від 26.12.2016р. відповідають обставинам справи та нормам законодавства, що є підставою для залишення ухвали без змін.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105, 106 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 26.12.2016р. у справі №916/3802/14 залишити без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 09.02.2017р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.