ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2017 р.Справа № 916/4686/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від ТОВ УКРБУДСПЕЦТЕХ: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 20.10.2016)

від ОСОБА_2 ОСОБА_3 Інк: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства СБЕРБАНК

на рішення господарського суду Одеської області від 26 грудня 2016 року, повний текст якого складено та підписано 30 грудня 2016

по справі № 916/4686/15

за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства СБЕРБАНК

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю УКРБУДСПЕЦТЕХ

до відповідача 2 ОСОБА_2 ОСОБА_3 Інк

про визнання недійсним форвардного контракту

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УКРБУДСПЕЦТЕХ

до відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства СБЕРБАНК

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 Інк

про визнання дійсним форвардного контракту

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2015 року АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" (далі позивач) звернулось до суду з позовом до ТОВ "БЛЕК СІ ОСОБА_5" (далі відповідач-1) та ОСОБА_2 "ОСОБА_3 Інк." (далі відповідач-2) про визнання недійсним форвардного контракту, укладеного відповідачами 7 травня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача, як іпотекодержателя майна - предмету оспарюваного форвардного контракту, оскільки відповідачі не отримали згоди позивача на укладення спірного контракту щодо розпорядження предметом іпотеки.

16 грудня 2015 року ТОВ "БЛЕК СІ ОСОБА_5" звернулось до ПАТ "ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії", третя особа ОСОБА_2 "ОСОБА_3 Інк.", із зустрічним позовом про визнання дійсним форвардного контракту, укладеного між ТОВ "БЛЕК СІ ОСОБА_5" та ОСОБА_2 "ОСОБА_3 Інк." 7 травня 2015 року (т.2 а.с.4-8)

22.03.2016 року ТОВ УКРБУДСПЕЦТЕХ подало до канцелярії господарського суду Одеської області заяву про відмову від зустрічного позову (вх. № 2-1504/16), посилаючись на односторонню відмову ОСОБА_2 ОСОБА_3 Інк. від Форвардного контракту б/н від 07 травня 2015 року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23 березня 2016 року у задоволенні позову ПАТ "СБЕРБАНК" відмовлено. Провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ "БЛЕК СІ ОСОБА_5" припинено на підставі ст.78 та п. 4 ч.1 ст.80 ГПК України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29 червня 2016 року у справі №с916/4686/15 рішення Господарського суду Одеської області від 23 березня 2016 року залишено без змін, апеляційну скаргу ПАТ "СБЕРБАНК" залишено без задоволення (т.3 а.с.113-119).

Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2016 у даній справі касаційну скаргу задоволено частково. Скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29 червня 2016 року та рішення Господарського суду Одеської області від 23 березня 2016 року. Справу передано до Господарського суду Одеської області на новий розгляд в іншому складі суду.

Під час нового розгляду справи, рішенням господарського суду Одеської області від 26.12.2016 року у справі № 916/4686/15 у задоволенні позову ОСОБА_4 акціонерного товариства СБЕРБАНК до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРБУДСПЕЦТЕХ та ОСОБА_2 ОСОБА_3 Інк. про визнання недійсним Форвардного контракту відмовлено. Провадження у справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УКРБУДСПЕЦТЕХ припинено.

Такий висновок суду щодо відмови у задоволенні позову про визнання недійсним форвардного контракту мотивований тим, що встановивши істотні умови та правову природу форвардного контракту, проаналізувавши іпотечні Договори місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність законних підстав вважати укладений між ТОВ «БЛЕК СІ ОСОБА_5» та ОСОБА_2 «ОСОБА_3 Інк.» форвардний контакт недійсним. Провадження у справі за зустрічним позовом припинено відповідно п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

Не погодившись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство СБЕРБАНК звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Одеської області від 26.12.2016 року у даній справі повністю та прийняти нове, яким позовні вимоги ПАТ СБЕРБАНК до ТОВ «БЛЕК СІ ОСОБА_5» та ОСОБА_2 «ОСОБА_3 Інк.» про визнання недійсним укладеного між сторонами Форвардного контракту від 07.05.2015 задовольнити у повному обсязі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, у звязку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Апелянт зазначає, що під час нового розгляду справи місцевим господарським судом не були враховані та досліджені вказівки Вищого господарського суду України, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, скаржник зазначає, що сторонами під час укладання Форвардного контракту не було дотримано вимог законодавства про іпотеку у звязку з чим, відповідно до вимог ч.1 ст.203 ЦК України контракт має бути визнаний недійсний.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття рішення не було зясовано наявність згоди іпотекодержателя на вчинення правочину.

Також скаржник зазначає, що відповідно до Закону України «Про іпотеку», норм чинного законодавства, з моменту державної реєстрації іпотеки у ПАТ «ОСОБА_6 банк Сбербанк Росії» виник пріоритет права як іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно прав та вимог третіх осіб на передаче в іпотеку нерухоме майно.

09.02.2017 року в судовому засіданні представником відповідача -1 надано відзив на апеляційну скаргу ПАТ «Сбербанк», відповідно до якого просив в судовому засіданні залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду Одеської області без змін, вважаючи його правомірним та обґрунтованим.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 Інк в судове засідання 09.02.2017 року не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю.

Представник ПАТ «Сбербанк» в судове засідання 09.02.2017 року також не зявився, хоча також був належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги.

Між тим, 09.02.2017 через електронну адресу суду від представника ПАТ «Сбербанк» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у задоволенні якого колегією суддів відмовлено, з огляду на наступне.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що позивач не має можливості направити представника в судове засідання до Одеського апеляційного господарського суду 09.02..2016 року та надає до суду копії ухвал інших судів по справах, учасниками процесу у яких є ПАТ «Сбербанк».

Вказане клопотання судовою колегією залишено без задоволення з огляду на те, що відповідно із ст.77 ГПК України розгляд справи відкладається за обставин, зазначених в цій статті, якщо спір при цих обставинах не може бути вирішено в даному засіданні. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, судова колегія вважає, що апеляційна скарга може бути розглянута в даному судовому засіданні без участі представника позивача. До того ж судова колегія вважає, що скаржник своєчасно, а саме 23.01.2017 року отримав ухвалу апеляційного суду про призначення справи до слухання та мав час направити іншого представника в судове засідання. Більш того, з матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції приймав участь інший представник позивача, ОСОБА_7 на підставі довіреності №34 від 02.02.2016р.. Таким чином, представник позивача не довів належними доказами неможливість прибуття іншого представника в судове засідання, а тому не доведено належними доказами поважність причини неявки в судове засідання.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю УКРБУДСПЕЦТЕХ, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Як було зазначено вище, постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2016 рішення господарського суду Одеської області від 23.03.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 по цій справі було скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

З мотивувальної частини постанови Вищого господарського суду вбачається, що суди попередніх інстанцій не в повному обсязі перевірили доводи сторін, а саме не з'ясували правову природу спірного правочину, його істотні умови, зокрема, права та обов'язки сторін за спірним правочином, дату його вчинення та дату розрахунку покупця за спірне іпотечне майно, чи був спірний правочин направлений на відчуження майна, що перебуває в іпотеці позивача, чи обумовлено спірним контрактом обов'язок сторін укласти інший правочин купівлі-продажу цього ж майна на виконання спірного форвардного контракту, чи звертався іпотекодавець до позивача за згодою на укладення спірного правочину, чи надавав позивач таку згоду.

Також суди попередніх інстанцій не з'ясували, чи передбачено договорами іпотеки, укладеними між ПАТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" та ТОВ "БЛЕК СІ ОСОБА_5" право іпотекодавця в односторонньому порядку відмовитись чи розірвати договори іпотеки, вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження предметів іпотеки. Крім того, суди попередніх інстанцій не перевірили доводи позивача щодо вчинення відповідачами юридично значимих дій, направлених на фактичне виконання спірного контракту з відчуження предметів іпотеки.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як вже було встановлено судами під час розгляду даної справи та під час нового розгляду справи господарським судом першої інстанції, 07 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю БЛЕК СІ ОСОБА_5 (нове найменування ТОВ УКРБУДСПЕЦТЕХ) та ОСОБА_2 ОСОБА_3 Інк. укладено Форвардний контракт, відповідно до п. 1.1. якого, у порядку передбаченому даним контрактом, ТОВ УКРБУДСПЕЦТЕХ зобовязалося у встановлений сторонами час (у майбутньому) та на вказаних умовах, продати, а ОСОБА_2 ОСОБА_3 Інк. зобовязалася придбати базовий актив, за ціною, визначеною (зафіксованою) сторонами на момент укладання даного контракту.

Згідно із п. 2.1. базовим активом за форвардним контрактом є майно:

- нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 5 806,7 кв. м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 25, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна №1;

- нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежилих приміщень шостого поверху, загальною площею 4494,6 кв. м. та знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 25, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна №1;

- нежилі приміщення першого поверху та підвалу, загальною площею 741,2 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, проспект Олександрівський, будинок 43, приміщення 101, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна №1;

- нежитлові приміщення першого, другого, третього, четвертого поверхів загальною площею 1059,8 кв. м., за адресою: м. Одеса, проспект Олександрівський, будинок 43, приміщення 201, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна №1;

- нежилі приміщення підвалу, першого та другого поверхів, загальною площею 3599,4 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 88/1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна №1;

- нежилі приміщення підвалу, першого, другого, третього та четвертого поверхів, загальною площею 2277,9 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 88/1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна №1;

- нежитлова будівля торгового центру Мега-маркет, загальною площею 3044,2 кв.м., що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Мала Арнаутська, 105, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна №1;

- нежитлові будівлі, що в цілому складаються будівель літ А, літ Б, загальною площею 582,1 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Азарова Віце-адмірала, 1/1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна №1;

- нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежитлової будівлі літ А (II черга), загальною площею 5281,7 кв. м. та знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 27, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна №01.

Пунктом 3.1. Форвардного контракту був встановлений строк його виконання, який складається із нерозривно повязаних строків виконання юридичних зобовязань та строку виконання фінансових зобовязань та встановлений до 30.06.2015 року. Під строком виконання юридичних зобов'язань розуміється день, в який Сторони зобов'язуються укласти угоду (угоди) з купівлі-продажу Покупцеві базового активу. Під строком виконання фінансових зобов'язань розуміється строк, протягом якого Покупець повинен виконати зобов'язання по сплаті 100% вартості базового активу, придбаного згідно умов форвардного контракту.

Згідно з п. 3.2. Форвардного контракту, моментом виконання контракту є момент укладання сторонами відповідної угоди (угод) з купівлі - продажу базового активу та здійснення розрахунків за базовий актив.

Пунктом 4.1. Форвардного контракту визначена загальна вартість контракту ціна придбання базового активу у загальному розмірі 19 026 450 доларів США, у тому числі ПДВ 20%.

Пунктом 3.3. Форвардного контракту було встановлено, що базовий актив повинен бути переданий покупцеві після укладання відповідної угоди (угод) з купівлі-продажу шляхом укладання сторонами відповідного акту приймання передачі протягом робочого дня, наступного за днем укладання сторонами угоди (угод) з купівлі - продажу базового активу або ж у день угоди.

Пунктом 5.1. Форвардного контракту було встановлено, що відчуження базового активу здійснюється сторонами шляхом укладання окремої угоди / угод (договору / договорів) купівлі - продажу у порядку та формі встановленому(ої) законодавством України на момент укладання такого угоди (договору).

Розділом 5 Форвардного контракту передбачено порядок відчуження базового активу.

5 липня 2011 року між ПрАТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ" та ПAT "ОСОБА_6 СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (після внесення змін до статуту найменування змінено на Публічне акціонерне товариство "СБЕРБАНК") укладено Договір про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО.

У забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором між ПАТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" та ТОВ "БЛЕК СІ ОСОБА_5" укладені нотаріально посвідчені Договори іпотеки, згідно яких в іпотеку ПАТ "СБЕРБАНК" передано обєкти нерухомості, а саме нерухоме майно, яке є предметом Форвардного контракту, обтяжене іпотекою ОСОБА_4 акціонерного товариства СБЕРБАНК на підставі наступних іпотечних договорів:

- від 19.12.2011 року, зареєстровано в реєстрі за № 4169 (нежилі приміщення підвалу, загальною площею 5 806,7 кв. м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська (вулиця Чижикова), будинок 25, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна: 1)

- від 19.12.2011 року зареєстровано в реєстрі за № 4161 (нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежилих приміщень шостого поверху, загальною площею 4494,6 кв. м. та знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, будинок 25)

- від 27.04.2013 року зареєстровано в реєстрі за № 1409 (нежилі приміщення першого поверху та підвалу, загальною площею 741,2 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, проспект Олександрівський, будинок 43, приміщення 101)

- від 21.06.2012 року зареєстровано в реєстрі за № 1383 (нежилі приміщення першого, другого, третього, четвертого поверхів № 201, загальною площею 1 059,8 кв. м., за адресою: м. Одеса, проспект Олександрівський (проспект Миру), будинок 43)

- від 27.04.2013 року зареєстровано в реєстрі за № 1405 (нежилі приміщення підвалу, першого, другого, третього та четвертого поверхів, загальною площею 2277,9 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, будинок 88/1)

- від 27.04.2013 року зареєстровано в реєстрі за № 1407 (нежилі приміщення підвалу, першого та другого поверхів, загальною площею 3599,4 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, будинок 88/1)

- від 29.04.2013 року зареєстровано в реєстрі за № 1446 (будівлю торгового центру мега-маркет, що в цілому складається з будівлі літ. А, загальною площею 3044,2 кв.м., що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Мала Арнаутська (Воровського), будинок 105)

- від 29.04.2013 року зареєстровано в реєстрі за № 1448 (нежитлові будівлі, що в цілому складаються із будівель літ А, літ Б, загальною площею 582,1 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Азарова Віце-адмірала, будинок 1/1)

- від 15.07.2011 року зареєстровано в реєстрі за № 2236 (нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежитлової будівлі літ А (ІІ черга), загальною площею 5281,7 кв. м. та знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, будинок 27).

Предметом іпотечних договорів та вказаного Форвардного контракту є одне і те саме нерухоме майно.

Державну реєстрацію іпотеки на спірне майно здійснено 15 липня 2011 року, 19 грудня 2011 року, 21 червня 2012 року, 27 квітня 2013 року та 29 квітня 2013 року, що вбачається з доданих до позовної заяви копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Відповідно до п.3.9 іпотечних договорів, одночасно із нотаріальним посвідченням іпотечних договорів, здійснено державну реєстрацію обтяжень прав на нерухоме майно (накладання заборони відчуження предмета іпотеки) та реєстрацію іншого речового права, в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до пп. 4.3.2 п. 4.3. іпотечних договорів, іпотекодавець (ТОВ УКРБУДСПЕЦТЕХ) має право передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, позичку, оренду, лізинг чи інше користування, передавати його в наступну іпотеку, відчужувати предмет іпотеки або розпоряджатися ним іншим чином лише на підставі попередньої письмової згоди іпотекодержателя (ПАТ СБЕРБАНК).

Так, у звязку з тим, що предметом Договорів іпотеки та Форвардного контракту є одне й те саме майно, Публічне акціонерне товариство СБЕРБАНК і звернулось до суду про визнання контракту недійсним відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України з посиланням на те, що при його укладанні були порушені права та законі інтереси банку, як іпотекодержателя майна.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову і задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 акціонерне товариство СБЕРБАНК та вважає, що його доводи, заперечення і вимоги викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішенням місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом Форвардного контракту від 07.05.2015 є зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю БЛЕК СІ ОСОБА_5 у визначений сторонами строк (у майбутньому) і на умовах, визначених у форвардному контракті продати, а ОСОБА_2 ОСОБА_3 Інк. зобов'язався придбати базовий актив, за ціною, визначеною (зафіксованою) сторонами на момент укладення форвардного контракту. Базовим активом, відповідно до п.2.1 контракту, є нерухоме майно, зазначене в позовній заяві.

Водночас спірне нерухоме майно є предметом іпотеки за іпотечними договорами (всього 9 договорів). Відповідно до пунктів 3.9 та 4.3.2, 4.2 іпотечних договорів на час їх дії на предмет іпотеки накладається заборона його відчуження. Іпотекодавець має право відчужувати предмет іпотеки або розпоряджатися ним іншим чином лише на підставі попередньої письмової згоди іпотекодержателя.

Публічне акціонерне товариство „Сбербанк" в обгрунтуання своїх вимог посилається на те, що є іпотекодержателем майна. Копії договорів іпотеки та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження наявні в матеріалах справи.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про іпотеку" обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

В частині 3 статті 9 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, відчужувати предмет іпотеки.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як було зазначено вище, п. 1.1. Форвардного контракту, ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» зобов'язалось у визначений Сторонами час (в майбутньому) продати, а Покупець зобов'язався придбати базовий актив за ціною, визначеною (зафіксованою) Сторонами на момент укладення форвардного контракту.

Відповідно до п. 5.1. Форвардного контракту, відчуження базового активу здійснюється Сторонами шляхом укладення окремого правочину/правочинів (договору/договорів) з купівлі-продажу, в порядку та у формі, встановленій законодавством України на момент укладення такого правочину (договору).

За змістом п. 5.3. Форвардного контракту, на момент укладення правочину (договору) з купівлі-продажу Позивач зобов'язався забезпечити відсутність будь-яких заборон та обмежень щодо базового активу, а також діючих заборон та обмежень на майнові права на базовий актив, в т.ч., але не виключно: заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, обтяжень нерухомого майна, податкових арештів, відсутність прав на базовий актив третіх осіб та інше.

Таким чином, Форвардний контракт не передбачає відчуження базового активу (предмета іпотеки), а лише декларує намір сторін укласти такий правочин у майбутньому, заздалегідь передбачаючи обов'язок Відповідача забезпечити на момент укладення відповідного договору відсутність яких-небудь заборон та/або обмежень на його відчуження.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» не був зобов'язаний отримувати згоду ПАТ «СБЕРБАНК» щодо укладення Форвардного контракту, оскільки правовідносини, що виникли між Сторонами внаслідок його укладення не підлягають регулюванню ст. 9 ЗУ «Про іпотеку».

Як вбачається з викладених в апеляційній скарзі доводів скаржника, відповідно до п.3.9 Іпотечних договорів, одночасно із нотаріальним посвідченням іпотечних договорів, здійснено державну реєстрацію обтяжень прав на нерухоме майно (накладання заборони відчуження предмета іпотеки) та реєстрацію іншого речового права, в порядку, встановленому чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, зокрема з доданих до неї копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень прав на нерухоме майно здійснено в день укладання сторонами іпотечних договорів.

Відповідно до пп. 4.3.2 п. 4.3. іпотечних договорів, іпотекодавець (ТОВ УКРБУДСПЕЦТЕХ) має право передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, позичку, оренду, лізинг чи інше користування, передавати його в наступну іпотеку, відчужувати предмет іпотеки або розпоряджатися ним іншим чином лише на підставі попередньої письмової згоди іпотекодержателя (ПАТ СБЕРБАНК).

Згідно ч. 3 ст. 9 та ч. 3 ст. 12 Закону України Про іпотеку іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

За своєю правовою природою Форвардний контракт не є правочином щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна, а тому положення ч. 3 ст. 9 та ч. 3 ст. 12 Закону України Про іпотеку не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, відносно того, що необхідно відмежувати різні за своєю правовою природою (за формою і за змістом) правочини: попередній договір щодо відчуження нерухомого майна та форвардний контракт, який згідно із нормами Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1999 р. № 632, нормами Податкового кодексу України є деривативом (похідним фінансовим інструментом).

Відповідно до п. 3 Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1999 р. № 632 (надалі Положення № 632), до пп. 14.1.45 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України форвардний контракт відноситься до деривативів.

Відповідно до пп. 14.1.45. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, дериватив - це стандартний документ, що засвідчує право та/або зобов'язання придбати або продати в майбутньому цінні папери, матеріальні або нематеріальні активи, а також кошти на визначених ним умовах.

Відповідно до п. 1 Положення № 632, деривативом є стандартний документ, що засвідчує право та/або зобов'язання придбати або продати базовий актив на визначених ним умовах у майбутньому.

Відповідно до пп. 14.1.45.3. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, форвардний контракт - це цивільно-правовий договір, за яким продавець зобов'язується у майбутньому в установлений строк передати базовий актив у власність покупця на визначених умовах, а покупець зобов'язується прийняти в установлений строк базовий актив і сплатити за нього ціну, визначену таким договором. Всі умови форварда визначаються сторонами контракту під час його укладення. Укладення форвардів і їх обіг здійснюється без організатора торгівлі стандартизованими строковими контрактами.

Відповідно до п. 9 Положення № 632, форвардний контракт - двостороння угода за стандартною (типовою) формою, яка засвідчує зобов'язання особи придбати (продати) базовий актив у визначений час та на визначених умовах у майбутньому, з фіксацією цін такого продажу під час укладення форвардного контракту.

Таким чином, Форвардним контрактом, який відноситься до деривативів, посвідчується у першу чергу права сторони придбати певний актив за певною ціною у майбутньому. При цьому, Форвардний контракт, на відміну від попереднього договору купівлі-продажу, як дериватив є окремим обєктом продажу.

Зокрема п. 10.6. спірного Форвардного контракту було передбачено, що даний дериватив може бути відчужений покупцем третій особі з визначенням ціни відчуження і винагороди покупця від такого відчуження у окремій угоді між такими сторонами.

У разі такого відчуження, покупець такого деривативу зобов'язаний дотримуватися умов цього контракту таким самим чином і в тому обсязі, в якому вони підлягають виконанню покупцем за цим договором. А продавець, в свою чергу, буде зобов'язаний перед покупцем деривативу в тому обсязі, як якщо б продавець виконував зобов'язання за контрактом перед покупцем.

Предметом Форвардного контракту є саме право на укладення відповідних правочинів з купівлі-продажу базового активу у майбутньому, і таке право може бути відчужене без залучення покупця, тобто в даному випадку КОМПАНІЇ «ОСОБА_3 ІНК.», в той час як у разі укладення попереднього договору, в разі заміни сторони вимагається укладення відповідної угоди про заміну сторони в зобов'язанні з залученням у якості сторони додаткової угоди КОМПАНІЇ «ОСОБА_3 ІНК.».

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Форвардний контракт укладений Сторонами відповідно із чинним законодавством України, зокрема, ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, ст. 14 Податкового кодексу України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України, при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

При укладанні Форвардного контакту обов'язково повинні бути відображені умови, визначені п. 10 Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів.

Так, за умовами форвардного контракту (п.п. 1.1, 3.1, 4.1) було закріплено зобов'язання покупця придбати, а також зобов'язання продавця продати базовий актив не пізніше 30.06.2015 р. за ціною 19 026 450,00 доларів США.

При цьому, на виконання п. 6 Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів, виконання зобов'язань, що випливають за деривативом регулюється законодавством України, п. 5.3. форвардного контракту передбачено, що на момент укладення правочину (договору) купівлі-продажу ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» зобов'язується забезпечити відсутність будь-яких діючих заборон і обмежень щодо базового активу, а також діючих заборон і обмежень на майнові права на базовий актив, в тому числі, але не виключно: заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, обтяжень нерухомого майна, податкових арештів, відсутність прав на базовий актив третіх осіб та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Цивільна дієздатність - це здатність особи своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

На момент укладення форвардного контракту та по теперішній час ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» та КОМПАНІЯ «ОСОБА_3 ІНК.» є діючими підприємствами, діяльність яких регламентована ухваленими та оформленими відповідно до норм законодавства країн, в яких вони зареєстровані, установчими документами, та у суворій відповідності до яких призначені їхні органи; проти вказаних підприємств не порушена процедура банкрутства.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Укладенням форвардного контракту сторони виразили свою волю щодо продажу/придбання базового активу в майбутньому на підставі окремо укладеної в майбутньому угоди, що прямо зазначено в п. 5.1. контракту. Таким чином у даному випадку правовими наслідками, до яких призвело укладення форвардного контракту, є домовленість сторін щодо наміру укласти правочин з продажу/придбання базового активу в майбутньому.

Таким чином, в момент вчинення правочину були додержані всі вимоги чинного законодавства України для того, щоб вважати укладений Форвардний контракт дійсним.

Публічне акціонерне товариство СБЕРБАНК ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 26.12.2016 року у справі № 916/4686/15 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_4 акціонерного товариства СБЕРБАНК без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства СБЕРБАНК залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 26 грудня 2016 року у справі № 916/4686/15 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „10 лютого 2017 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Н.М. Принцевська