РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017Справа №910/276/17

За позовомКомунального підприємства «Агентство регіонального розвитку» Славутицької міської ради
до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича
прозобов'язання вчинити дії
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаЛазебна А.М. - представник
від відповідачаПечерський П.М. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Агентство регіонального розвитку» Славутицької міської ради звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича виконати платіжне доручення №1633 від 07.07.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем помилково перераховано на свій поточний рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» суму коштів у розмірі 120000,00 грн згідно платіжних доручень №1566 від 06.06.2016, №1567 від 07.06.2016, №1571 від 07.06.2016. В подальшому позивачем подано банку платіжне доручення №1633 від 07.07.2016 про перерахування коштів в сумі 120000,00 грн на рахунок НОМЕР_1 в Філії Чернігівське обласне АТОАД м.Чернігів, отримувач платежу: КП «УЖКХ». Оскільки наведене платіжне доручення виконано не було, хоча кошти надійшли на рахунок позивача під час запровадження в банку процедури тимчасової адміністрації, позивач вказує на наявність підстав для зобов'язання відповідача виконати дане платіжне доручення в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/276/17 та призначено розгляд справи на 08.02.2017.

В судове засідання, призначене на 08.02.2017, представник позивача з'явився, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказує, що у зв'язку із введенням у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» тимчасової адміністрації, а в подальшому - початком процедури ліквідації, в силу обмежень, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», унеможливлено здійснити виконання розпоряджень про перерахування коштів Комунального підприємства «Агентство регіонального розвитку» Славутицької міської ради.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.02.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (банк) та Комунальним підприємством «Агентство регіонального розвитку» Славутицької міської ради (клієнт) було укладено договір НОМЕР_2 (надалі - Договір), за умовами якого банк по ініціативі клієнта відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 в валюті 980 - Гривня для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку.

За змістом п. 5 Договору сторони встановили, що складовою та невід'ємною частиною Договору є Умови банківського обслуговування юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які займаються незалежною професійною діяльністю в ПАТ «Банк Михайлівський», що затверджені Наказом Банку №754 від 16.12.2014 (далі - Умови). При цьому, клієнт, підписуючи Договір, свідчить про те, що він ознайомлений і згоден із змістом Умов і Тарифів та приймає передбачені ними умови та зобов'язання, положення яких зобов'язується неухильно дотримуватись, та які розміщені банком в місці, в якому було укладено Договір та/або в мережі Інтернет та сайті банку.

Пунктом 6 Договору визначено, що положення цього Договору у сукупності з відповідним підрозділом Умов, що стосується відкриття та обслуговування поточного рахунку, а також іншими підрозділами, пунктами та/або підпунктами Умов, що застосовуються до всіх послуг Банку, передбачають опис умов даного Договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що платіжними дорученнями №1566 від 06.06.2016 на суму 20000,00 грн, №1567 від 07.06.2016 на суму 50000,00 грн та №1571 від 07.06.2016 на суму 50000,00 грн ним було помилково перераховано грошові кошти на свій же рахунок НОМЕР_2 (відкритий згідно Договору НОМЕР_2 у ПАТ «Банк Михайлівський») грошові кошти в сумі 120000,00 грн.

В подальшому, 07.07.2016 позивач відповідно до умов Договору надав Банку для виконання платіжне доручення № 1633 від 07.07.2016 на суму 120000,00 грн з призначенням платежу: «Погашення за тепло згідно дог.№ДГ-30-14-Т-54194,86 грн, №ДГ-22-14-Т-38436,16 грн, №ДГ-11-16-Т-27368,98 грн, у т.ч. ПДВ - 20000,00 грн»; отримувач платежу КП «УЖКХ».

Проте, вказане платіжне доручення виконано відповідачем не було у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для зобов'язання виконати платіжне доручення в судовому порядку.

При цьому, позивач зазначає, що оскільки кошти в сумі 120000,00 грн надійшли на рахунок позивача в період дії тимчасової адміністрації, то в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлені пунктом 1 частини п'ятої цієї статті щодо заборони задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, в даному випадку не застосовуються.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

У відповідності до ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст. 1073 Цивільного кодексу України).

Статтею 1074 Цивільного кодексу України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8.1. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Обставини справи свідчать, що подане позивачем платіжне доручення № 1633 від 07.07.2016 на суму 120000,00 грн виконано відповідачем не було.

Водночас, судом встановлено, що на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято Рішення від 23.05.2016 № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та Рішення від 13.06.2016 № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Згідно з даними Рішеннями було розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком з 23 травня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.

Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський». На підставі Постанови № 124-рш Виконавчою дирекцією Фонду гарантування винесено Рішення, яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Юрію Петровичу строком на два роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.

Окрім того, Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» 23.05.2016 було видано наказ № 7 про заборону видаткових операцій, відповідно до п. 1 якого наказано заборонити з 19 год. 35 хв. 23.05.2016 року здійснювати у ПАТ «Банк Михайлівський» будь-які видаткові банківські операції - безготівкові та готівкові, здійснювати оплату за укладеними правочинами без дозволу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01.09.2016 року призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №265 від 24.01.2017 делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду:

- Волкову Олександру Юрійовичу з 25.01.2017 визначені ст.ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- ОСОБА_6 з 25.01.2017 визначені п.п. 4, 5, 6 та 8 ч.2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку, питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банку регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Так, за змістом ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з ч. 6 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що, під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

У відповідності до ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

В газеті «Голос України» №132 (6386) від 16.07.2016 опублікована інформація про ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

При цьому, за приписами ч.ч. 6, 8 ст. ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів встановлено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, виходячи зі змісту ст.ст. 46, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», після початку процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом порядку, з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст. 52 цього Закону.

Згідно з положеннями Цивільного кодексу України, Законів України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і «Про банки і банківську діяльність» та на підставі договору банківського рахунка юридичної особи НОМЕР_2 від 05.02.2015 між позивачем та Банком склалися зобов'язальні правовідносини, які мають майново-грошовий характер, а отже, у такому разі позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, на якого поширюються обмеження, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, оскільки станом на момент розгляду даного спору розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», вимоги позивача про зобов'язання відповідача виконати платіжне доручення №1633 від 07.07.2016, суперечать приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому задоволенню не підлягають.

Відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.02.2017

Суддя Ю.М. Смирнова