ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" лютого 2017 р. Справа № 926/4047/16

За позовом Міського комунального підприємства «Газкомплектприлад»

до відповідачів: 1. Малого приватного підприємства «Рейтинг»

2. Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чер-

нівціобленерго»

про визнання договору недійсним

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Чернівецька міська рада

Суддя С.О. Миронюк

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 представник. Довіреність № 336 від 17.11.2016 р.

Від відповідача 1 ОСОБА_2 представник. ОСОБА_3 директор.

Від відповідача 2 ОСОБА_4 представник. Довіреність № 643 від 25.01.2016 р.

Від третьої особи ОСОБА_5 - представник. Довіреність № 01/02-18/3229 від 08.12.2015 р.

СУТЬ СПОРУ: Міське комунальне підприємство «Газкомплектприлад» звернулось з позовом до Малого приватного підприємства «Рейтинг» та Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Чернівецька міська рада, про визнання недійсним Договору про постачання електричної енергії № 2176/5 від 31.05.2010 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до акта приймання-передавання від 10.07.2014 р. Чернівецькою міською радою на підставі рішення від 28.08.2003 р. № 281 позивачу передано в користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою вул. Шухевича Романа, 8-А, площею 0,3514 га.

Проте, МПП «Рейтинг» маючи договір з ВАТ «Чернівціобленерго» перешкоджає здійснювати МКП «Газкомплектприлад» господарську діяльність, оскільки здійснює електропостачання торгових обєктів самостійно, без погодження з позивачем права на надання таких послуг, а тому, договір про постачання електричної енергії № 2176/5 від 31.05.2010 р. суперечить Правилам користування електричної енергії від 31.07.1996 р. № 28, вимогам ст. 203, 215 ЦК України та ст. 207 ГК України.

Ухвалою суду від 18.11.2016 р. порушено провадження по даній справі, судове засідання призначено на 01.12.2016 р.

Ухвалою суду від 01.12.2016 р. розгляд справи відкладено на 15.12.2016 р. у звязку з неявкою представника відповідача 1. в судове засідання.

15.12.2016 р. відповідач 2. подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки договір № 2176/5 від 31.05.2010 р. укладений на підставі типового договору, повністю відповідає вимогам цивільного законодавства, а тому, відсутні підстави, що визначені ст. 203, 215 ЦК України для визнання спірного договору недійсним.

Також, 15.12.2016 р. до господарського суду Чернівецької області надійшли пояснення на позов Чернівецької міської ради в яких просить позов задовольнити, оскільки у відповідача 1. (МПП «Рейтинг») відсутнє будь-яке майно за вищеназваною адресою, відтак і договір про постачання електричної енергії № 2176/5 від 31.05.2010 р. повинен бути визнаний недійсним на майбутнє з підстав невідповідності його Правилам користування електричної енергії від 31.07.1996 р. № 28.

Ухвалою від 15.12.2016 р. розгляд справи відкладено на 10.01.2017 р. у звязку з неявкою представника відповідача 1. в судове засідання та для подачі додаткових доказів по справі.

29.12.2016 р. відповідач 1. подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.01.2017 р. розгляд справи відкладено на 18.01.2017 р. у звязку з неявкою представника відповідача 1. в судове засідання.

18.01.2017 р. ухвалою суду продовжено розгляд справи на 15 днів, розгляд справи відкладено на 31.01.2017 р.

31.01.2017 р. та 01.02.2017 р. оголошено перерву до 02.02.2017 р.

В судовому засіданні 02.02.2017 р. позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідачі позов не визнають з підстав зазначених у відзивах на позов.

Третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Чернівецька міська рада просить позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив.

Так, рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.09.1998 р. № 375/11 Малому приватному підприємству «Рейтинг» надано земельну ділянку на розі вул. Дубинської (ОСОБА_6) - проспект Незалежності площею 0,3514 га у тимчасове користування на 3 (три) роки для влаштування ринку по продажу сільськогосподарської продукції.

На підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.09.1998 р. № 375/11 між виконавчим комітетом міської ради та МПП «Рейтинг» укладено договір на право тимчасового користування землі (в тому числі на умовах оренди) від 08.09.1998р. № 1084.

На підставі листа МПП «Рейтинг» від 12.11.2001р. №102, відповідно до пункту 31 рішення виконавчого комітету міської ради від 18.12.2001 р. №1041/25 підприємству продовжено термін тимчасового користування земельною ділянкою до 04.05.2002 р.

В подальшому, Чернівецькою міською радою 29.05.2014 р. прийнято рішення № 1228 «Про заперечення малому приватному підприємству «Рейтинг» у поновленні договору на право тимчасового користування землею в тому числі на умовах оренди», згідно якого заперечено відповідачу 1. у поновленні договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 08.09.1998р. № 1084, який укладений між виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та МПП «Рейтинг», що стосується земельної ділянки, площею 0,3514 га, за адресою вул. Дубинська (ОСОБА_6) - проспект Незалежності, для влаштування ринку з продажу сільськогосподарської продукції, термін якого закінчився 04.05.2014 р.

Відповідно до акта приймання - передавання від 10.07.2014 р. Чернівецькою міською радою передано в користування МКП «Газкомплектприлад» земельну ділянку, яка знаходиться за адресою вул. Шухевича Романа, 8-А, площею 0,3514 га. для обслуговування ринку.

Право постійного користування земельною ділянкою підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 24859041 від 29.07.2014 р.

З огляду на викладені обставини, Міське комунальне підприємство «Газкомплектприлад» стало належним землекористувачем земельної ділянки, яка знаходиться за адресою вул. Шухевича Романа, 8-А, площею 0,3514 га. з 10 липня 2014 року.

Листом ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» від 20.10.2016р. повідомлено позивача, що між ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» та МПП «Рейтинг» укладено договір про постачання електричної енергії №2176 від 31.05.2010р. за адресою вул. ОСОБА_6 (Дубинська), 8А.

Судом встановлено, що Договір про постачання електричної енергії №2176 від 31.05.2010р. за адресою вул. ОСОБА_6 (Дубинська), 8А є дійсним.

Відповідно до ст. 203 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України, передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Судом встановлено, що спірний Договір про постачання електричної енергії № 2176/5 від 31.05.2010 р. укладений на підставі типового договору.

Згідно статті 277 Господарського кодексу України, - абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правил користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правилами можуть бути передбачені типові договора постачання окремих видів енергії.

Згідно частини 2 статті 179 Господарського кодексу України, - Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорі (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Відповідно до частини 4 цієї ж статті, - при укладенні господарських договорів сторони, окрім інших умов, можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Згідно частини 3 статті 184 Господарського кодексу України, - укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до пункту 1.3. Правил користування електричної енергії затверджені Постановою НКРЕ від 31.07.21996р. №28, з наступними змінами та доповненнями (надалі ПКЕЕ), - постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладаються між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно пункту 1.6. ПКЕЕ, - договір про постачання електричної енергії на основі типового договору (додаток 3) укладається постачальником електричної енергії регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Вказані вище норми дають підстави зробити висновок, що умови типового договору про постачання електричної енергії набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, а отже, укладений між відповідачами договір про постачання електричної енергії не суперечить вимогам Цивільного кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Вказане підтверджується позицією Верховного суду України, викладена у Постанові від 10.10.2012р. по справі № 6-11ОЦС12.

За таких умов, відсутні підстави, що визначені статтями 203, 215 Цивільного кодексу України, для визнання спірного договору недійсним.

Виходячи з пункту 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. за № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, суди при вирішенні справ, позивачем в яких є не сторона договору повинні виходити з вимог статей 1, 2 Господарського процесуального кодексу України, тобто встановлювати, в чому саме полягає порушення прав та охоронюваних законом інтересів.

Однієї з обовязкових умов визнання договору недійсним є порушення у звязку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Позивачем не доведено, чим саме порушуються його права чи охоронювані законом інтереси, в чому полягає суть такого порушення та не надано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог.

Посилання позивача на той факт, що він став власником земельної ділянки яка знаходиться за адресою вул. Шухевича Романа, 8-А, площею 0,3514 га., що є підставою для визнання договору про постачання електричної енергії №2176 від 31.05.2010р., суд до уваги не приймає, оскільки дані твердження спростовується вищевикладеним.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволені позову слід відмовити за безпідставністю з покладанням судових витрат на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2017 року

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або апеляційного подання до Львівського апеляційного суду через Господарський суд Чернівецької області, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя С.О. Миронюк