Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

від "06" лютого 2017 р. у справі № 927/74/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Оленич Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/74/17

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, пр. Миру, 43, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 10329грн.47коп.

у присутності представників сторін:

від позивача: Бутенко Н.В. - головного спеціаліста відділу управління персоналом та правового забезпечення, довіреність №7 від 05.01.2017.

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 8205грн.91коп. боргу по орендній платі, 482грн.38коп. пені та 1641грн.18коп. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору №09-13 від 28.01.2013 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, позивач передав в строкове платне користування відповідачу нежитлове приміщення будівлі відділення поштового зв'язку площею 93,6кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, та перебуває на балансі Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта». За повідомленням позивача, 16.12.2016 вказаний договір оренди було розірвано за згодою сторін. За твердженням позивача, під час дії договору, у зв'язку з порушенням відповідачем обов'язку щодо своєчасної та повної сплати орендної плати за користування об'єктом оренди в період з вересня по грудень 2016 року, перед державним бюджетом виник борг в заявленому до стягнення розмірі. Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятого на себе за договором зобов'язання по сплаті до держбюджету орендної плати, позивач також просить застосувати до нього передбачені договором заходи відповідальності у вигляді пені та штрафу.

Відповідач письмового відзиву на позов не надіслав.

В судовому засіданні, яке відбулось 06.02.2017, прийняв участь представник позивача.

Клопотання позивача про відмову від здійснення фіксації судового засідання технічними засобами судом задоволено. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Хід судового процесу відображено у протоколі судового засідання.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адресату, однак особисто або через представника участі в засіданні господарського суду не прийняв. Про поважність причин неявки суд не повідомлено.

Враховуючи, що явка відповідача не визнавалась господарським судом обов'язковою, тому відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України участь в господарських засіданнях є правом сторони, яке вона реалізовує на власний розсуд та яким відповідач не скористався. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе провести дане судове засідання за відсутності відповідача.

Позивачем до початку судового засідання в канцелярії суду зареєстровано заяву від 03.02.2017 №10-03-00461 про припинення провадження у справі в зв'язку зі сплатою відповідачем заявленої до стягнення суми в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подане клопотання, пояснивши суду, що відповідач 11.01.2017 сплатив 8700грн., та 03.02.2017 сплатив 1630грн. штрафу.

Дослідивши матеріали справи та додатково надані позивачем документи, суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За загальними правилами відсутність предмету спору полягає у відсутності між сторонами спірного матеріального правовідношення.

Як вбачається з відбитку календарного штемпеля на конверті, в якому до суду надійшли позовні матеріали, позивач звернувся до суду з даним позовом 30.12.2016.

Судом ухвалу про порушення провадження у даній справі винесено 05.01.2017.

Як свідчить надані позивачем копії платіжних доручень №145 від 11.01.2017 на суму 8700грн. та №153 від 03.02.2017 на суму 1630грн. з відмітками банку про проведення платежів, відповідачем здійснена оплата грошових коштів в загальній сумі 10330грн.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що сплата відповідачем заборгованості з орендної плати, пені та штрафу здійснена після порушення провадження у справі.

Позивач у поданій ним заяві від 03.02.2017 вих.№10-03-00461 про припинення провадження у справі стверджує, що відповідачем сплачено в повному обсязі заявлені до стягнення суми заборгованості з орендної плати - 8205грн.91коп., пені - 482грн.38коп. та 1641грн.18коп. штрафу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спір між сторонами врегульований.

В зв'язку з врегулюванням сторонами спору предмет спору відсутній, а тому провадження у справі належить припинити.

Судом роз'яснюються позивачу процесуальні наслідки припинення провадження у справі, передбачені ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, які полягають у неможливості повторного звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

За змістом ч.3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про припинення провадження у справі має бути вирішено, зокрема, питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

У вищевказаній заяві про припинення провадження у справі позивач просить повернути сплачений за подання даного позову судовий збір у сумі 1378грн.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що питання про розподіл між сторонами судових витрат регулюється ст.49 Господарського процесуального кодексу України

В силу ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом до сторони, неправильні дії якої призвели до виникнення спору, незалежно від результату вирішення спору.

Враховуючи, що заявлена до стягнення в межах даного позову сума боргу та штрафних санкцій була сплачена відповідачем лише після звернення позивача до суду та після порушення провадження у справі, суд доходить висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а тому сплачений за подання даного позову судовий збір у сумі 1378грн. належить відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.22, 49, 78, 80, 86 Господарського процесуального кодексу України суд,

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі припинити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, м.Чернігів, пр.Миру, 43 (ідентифікаційний код 14243893) 1378грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з 06 лютого 2017 року.

Дана ухвала є виконавчим документом та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.Г. Оленич