ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.02.2017 р. Справа № 5/79

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Львівській області на дії державного виконавця ВПВР Управління Державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Львівській області у справі № 5/79:

за позовом:Фермерського господарства „Рисовський, с. Зубра Пустомитівського району Львівської області
до відповідача-1:Виконавчого комітету Зубрянської сільської ради, с. Зубра Пустомитівського району Львівської області
до відповідача-2:ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів
про:зобовязання вчинити певні дії

Суддя Артимович В.М.,

Секретар судового засідання Струк Н.Р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2- фермер;

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: не зявився;

від ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Львівській області на дії державного виконавця ВПВР Управління Державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Львівській області у справі № 5/79.

Ухвалою суду від 25.11.2016 р. скаргу прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 19.12.16 р.

11.01.2017 р. на розгляд суду позивач подав письмові пояснення у даній справі.

В судове засідання 06.02.2017 р. зявився позивач, надав пояснення по суті справи. Представники відповідачів та ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд скарги та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає за необхідне у задоволенні скарги відмовити, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що арбітражним судом Львівської області 10.03.1994 р. у справі № 5/79 за позовом Фермерського господарства «Рисовський» до Виконавчого комітету Зубрянської сільської ради та Пустомитівської районної державної адміністрації про примусове виділення 4 га землі позов задоволено в частині позовних вимог до Виконавчого комітету Зубрянської сільської ради та зобовязано Зубрянську сільську раду до 10.04.1994 р. виділити позивачеві 4 га землі із 55 га вільних земель запасу.

Згодом, 04.09.1996 р. арбітражним судом Львівської області у справі № 5/79 винесено ухвалу, якою уточнено п. 2 резолютивної частини рішення від 10.03.1994 р., а саме: зобовязано Зубрянську сільську раду народних депутатів до 13.11.1994 р. виділити Фермерському господарству «Рисовський» 4 га землі із ділянки 17 га землі, яку додатково відведено Зубрянській сільській раді в запас земель із заготхудобовідгодівельного господарства Львівське.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.05.2008 р. у даній справі скаргу Фермерського господарства «Рисовський» задоволено частково, визнано неправомірними дії ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції, що полягають у невиконанні судового рішення та знищенні наказу арбітражного суду Львівської області у справі № 5/79.

17 грудня 2010 року господарським судом Львівської області у даній справі винесено ухвалу про видачу дублікату наказу від 13.10.1994 р. на примусове виконання рішення арбітражного суду Львівської області від 10.03.1994 р. з урахуванням ухвали арбітражного суду Львівської області від 04.09.1996 р. у справі № 5/79.

Ухвалою від 20.09.2011 р. скаргу позивача задоволено, визнано постанову ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області від 14.04.2011 р. про закінчення виконавчого провадження у справі 5/79 незаконною, а відповідні дії державного виконавця неправомірними. Крім того, 26.09.2011 р. у звязку з недоліками в роботі відділу Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції місцевим господарським судом винесено окрему ухвалу.

Європейським судом з прав людини 20.10.2011 р. було ухвалено рішення у справі «ОСОБА_2 проти України», яке набуло статусу остаточного 20.01.2012 р. У цьому рішенні Європейський суд констатував порушення п. 1 ст. 1 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, та зобовязав державу виплатити заявнику 8000 євро відшкодування моральної шкоди. Вказані порушення були констатовані у звязку з невиконанням рішення арбітражного суду Львівської області від 10.03.1994 р. у справі № 5/79.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГУЮ у Львівській області від 13.02.2013 р. ВП № 36443777 відкрито виконавче провадження про примусове виконання наказу, виданого 13.10.1994 р. у справі № 5/79.

Ухвалою від 09.04.2013 р. місцевим судом здійснено заміну сторони відповідача-1 Пустомитівської районної державної адміністрації її правонаступником у спірних правовідносинах ОСОБА_1 управлінням Держземагентства у Львівській області.

Ухвалою місцевого господарського суду від 06.06.2013 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 управління Держземагентства у Львівській області від 24.05.2013 про відстрочку виконання наказу № 5/79 від 13.10.1994 р. та встановлення способу та порядку його виконання відмовлено повністю.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 26.03.2014 р. уточнену скаргу позивача задоволено частково, визнано постанову державного виконавця від 05.12.2013 р. про закінчення виконавчого провадження недійсною, у звязку з чим 22.07.2014 р. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження та призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні.

Надалі, державний виконавець надіслав вимогу до ОСОБА_1 управління Держземагенства у Львівській області щодо виконання наказу.

31 жовтня 2014 року державний виконавець звернувся до господарського суду Львівської області із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Ухвалою місцевого господарського суду від 01.04.15 р. припинено провадження у справі № 5/79 в частині розгляду заяви (клопотання) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ОСОБА_1 управління юстиції у Львівській області про зміну (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Постанова про поновлення виконавчого провадження винесена 22.09.2015р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 23.09.2015 р. у справі № 5/79 задоволено скаргу позивача на бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Львівській області від 06.07.2015 р., визнано бездіяльність відділу примусового виконання управління ДВС ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Львівській області незаконною та зобовязано вчинити всі необхідні дії щодо примусового виконання дублікату наказу від 13.10.1994 р. у справі № 5/79.

Ухвалою суду від 17.08.2016 р. заяву Управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Львівській області про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 18.07.2016 р. за № 02.1-31/652/В5-5081 задоволено, замінено боржника ОСОБА_3 управління Держземагенства у Львівській області на його правонаступника ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Львівській області у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу від 13.10.1994 р. у справі № 5/79.

04.11.2016 р. ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Львівській області звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області. В обгрунтування даної скарги, скаржник зазначає, що дана постанова є необґрунтованою та прийнятою з істотним порушенням чинного законодавства України, ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Львівській області має обєктивні підстави щодо неможливості затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність/користування ФГ «Рисовський» земельну ділянку без висновку про погодження документації із землеустрою в порядку ст. 186-1 ЗК України. Також зазначає, що державний виконавець, виносячи постанову про накладення штрафу від 30.09.2016 р. ВП № 36443777, керувався положеннями Закону України «Про виконавче провадження», які втратили чинність відповідно до абз. 1 п. 2 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень чинного Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р.

Згідно зі ст. 124 Конституції України всі судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Так, 05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно п.п. 5-7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на момент відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Поряд з цим, статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент відкриття виконавчого провадження) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент відкриття виконавчого провадження) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем 13.02.2013 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу, виданого 13.10.1994 р. у справі № 5/79.

Також на адресу ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Львівській області державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області направлено вимогу з попередженням, що у випадку невиконання виконавчого документу державним виконавцем у відповідності до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» буде винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі та одночасно скеровано подання до правоохоронних органів про вирішення питання про притягнення службових осіб боржника до кримінальної відповідальності за ознаками складу злочину, передбачено ст. 382 КК України.

У зв'язку з невиконанням у вказаний строк ОСОБА_1 управлінням Держгеокадастру у Львівській області рішення суду в добровільному порядку, державним виконавцем ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області в рамках виконавчого провадження з примусового виконання наказу арбітражного суду Львівської області від 13.10.1994 р. винесена постанова від 30.09.2016 р. ВП 36443777 про стягнення з боржника ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Львівській області штрафу в сумі 1020,00 грн.

Слід зазначити, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент відкриття виконавчого провадження) після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення (ч. 2 ст. 75 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент відкриття виконавчого провадження) у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У зв'язку з викладеним суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови від 30.09.2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Львівській області штрафу в сумі 1020,00 грн. є такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах наданих державному виконавцеві повноважень.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 р. за № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Львівській області, відповідно у її задоволенні відмовляє.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Львівській області на дії державного виконавця ВПВР Управління Державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Львівській області у справі № 5/79 відмовити повністю.

Суддя Артимович В.М.