КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"31" січня 2017 р. Справа №911/1415/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дар»

на рішення Господарського суду Київської області від 28 листопада 2016 року

у справі №911/1415/16 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дар»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд»,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтком» Інвест-Строй»

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбассжилстрой»

5. Публічного акціонерного товариства «Тельманівський кар'єр»

6. Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЕМ»

7. Товариства з обмеженою відповідальністю «Донспецмонтаж»

8. Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» (код 30645523)

9. Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» (код 31660851)

10. Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька будівельна компанія»

11. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект»

12. Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком»

про стягнення 318 963,09 доларів США та 759 312,27 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом від 21 квітня 2016 року № 1600000/8/1365 до ТОВ «Фірма «Дар», ТОВ «Гранд» ТОВ «Альтком Інвест-Строй»ТОВ «Донбассжилстрой», ПАТ «Тельманівський кар'єр», ТОВ «ДАЕМ», ТОВ «Донспецмонтаж», ТОВ «Дорстрой» (код 30645523), ТОВ «Дорстрой» (код 31660851), ТОВ «Донецька будівельна компанія», ТОВ "Будкомплект", та ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком», про стягнення 318 963,09 доларів США та 759 312,27 грн. (т. І, а.с. 7-12).

Рішенням Господарського суду Київської області від 28 листопада 2016 року (Повний текст рішення підписано 29 листопада 2016 року)у справі № 911/1415/16 позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково (т. ІІ, а.с. 42-56).

15 грудня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дар» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 28 листопада 2016 року у справі №911/1415/16 скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2016 року апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дар» на рішення Господарського суду Київської області від 28 листопада 2016 року передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Мальченко А.О.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 28 листопада 2016 року у справі №911/1415/16.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України: "Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Норми ГПК України, встановлюючи строки для подачі апеляційних (касаційних) скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає у тому числі, можливість апеляційного та касаційного оскарження прийнятих судових актів.

По відношенню до особи, яка не реалізувала право на подачу скарги у визначений строк з поважних причин, викликаних об'єктивними і не залежними від заявника обставинами, застосовуються правила статті 53 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 53 ГПК України господарський суд, зокрема, за заявою сторони може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положення п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", "Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах)".

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду виходить з того, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

За змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Отже, закон пов'язує можливість поновлення пропущеного процесуального строку з обов'язковою наявністю поважних причин такого пропуску.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ТОВ «Фірма «Дар» посилалось на те, що - «стало відомо про наявність повного тексту рішення по зазначеній справі лише 14.11.2016 р.» (абз. 11 арк. 6 апеляційної скарги ТОВ «Фірма «Дар» на рішення Господарського суду Київської області від 28 листопада 2016 року у справі №911/1415/16).

Згідно з приписами частини третьої статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися наданими належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Розглянувши клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги судом встановлено наступне: Ухвалою Господарського суду Київської області від 27 квітня 2016 року було порушено провадження у справі №911/1415/16 та призначено до розгляду на 06 червня 2016 року, відповідна інформація розміщення на офіційному веб-порталі Господарського суду Київської області в мережі Інтернет (www.ko.arbitr.gov.ua/sud5012) в розділі "Новини та події суду" 28 квітня 2016 року.

Згідно частини 4 пункту 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 N 01-06/1290/14 «Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції"»: «За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК».

Розгляд справи №911/1415/16 Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про стягнення 318 963,09 доларів США та 759 312,27 грн. неодразово відкладався, про що 08 червня 2016 року та 17 червня 2016 року відповідна інформація була розміщена на офіційному веб-порталі Господарського суду Київської області в мережі Інтернет в розділі "Новини та події суду" (т.І а.с.204, 217), крім того зазначена вище інформація у відкритому доступі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Скаржником не надано доказів того, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Таким чином, неможливо встановити час коли заявник дізнався про існування оскаржуваного рішення та за яких обставин це сталось, оскільки твердження апелянта - «стало відомо про наявність повного тексту рішення по зазначеній справі лише 14.11.2016 р.» зазначені в апеляційній скарзі (абз. 11 арк. 6), викликають сумнів, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія, у даному випадку не вбачає підстав для відновлення процесуального строку та відмовляє ТОВ «Фірма «Дар» у задоволенні клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/1415/16 від 28 листопада 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України «Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про повернення апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дар» на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, у зв'язку із пропуском строку встановленого для подання апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 53, 86, 93, п. 4, ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дар» про поновлення строку на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду Київської області від 28 листопада 2016 року у справі №911/1415/16 - відмовити.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дар» на рішення Господарського суду Київської області від 28 листопада 2016 року у справі №911/1415/16 - повернути без розгляду.

3. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

Справу № 911/1415/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова