РІШЕННЯ

06 лютого 2017 року Справа №913/1318/16

Провадження №1/913/1318/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Інститут Харківський Промтранспроект», м. Харків

до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 446241 грн. 19 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.

при секретарі Дохняк І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 15.03.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №01-026/1032 від 23.12.2016.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: Приватним акціонерним товариством «Інститут Харківський Промтранспроект» (далі позивач) була заявлена вимога про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (далі відповідач) заборгованості за договором про створення науково-технічної продукції №5365-027/1-3218 від 15.08.2007 в загальному розмірі 559044 грн. 85 коп., в тому числі:

- 226472 грн. 55 коп. основний борг;

- 285292 грн. 28 коп. інфляційні нарахування;

- 47280 грн. 02 коп. 3% річних.

Позивач заявою б/н від 20.01.2017 зменшив розмір позовних вимог, зазначивши, що розмір позовних вимог ним був розрахований станом на 30.11.2016 та складав 559044 грн. 85 коп., з яких: 226472 грн. 55 коп. основний борг; 285292 грн. 28 коп. інфляційні нарахування; 47280 грн. 02 коп. 3% річних.

Проте у розрахунках було допущено помилку, у зв'язку з чим позивачем було уточнено розрахунок, та надіслано його на адресу відповідача.

Згідно вказаного розрахунку, станом на 23.01.2017 стягненню підлягає 446241 грн. 19 коп., з яких:

- 226472 грн. 55 коп. основний борг;

- 201334 грн. 09 коп. інфляційні нарахування;

- 18434 грн. 55 коп. 3% річних.

Дана заява була прийнята судом до розгляду, розглядаються зменшені позовні вимоги.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву №026-82/2 від 06.01.2017. Відповідач у відзиві зазначає, що згідно з розділом 1 договору №5365-027/1-3218 на виконання робіт по створенню науково-технічної продукції (далі договір) замовник доручає та зобов'язується оплатити у відповідності з розділом 2 договору роботи по створенню науково-технічної продукції, а виконавець приймає на себе виконання та передачу робочого проекту по об'єкту «Будівництво комплексу ДП-2 обсягом 4445м3. Розвиток зовнішнього залізничного транспорту».

Документом про виконання науково-технічної продукції є акт здачі-приймання, який направляється одночасно з виконаною науково-технічною продукцією. Замовник в 10-денний строк приймає роботу, підписує акт та направляє його на адресу виконавця (п.п. 3.2, 3.3 договору).

Як зазначає позивач заборгованість по оплаті робіт по акту №58 від 10.11.2009 виникла 16.12.2009.

Статтею 261 Цивільного кодексу України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

В постанові №10 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» Пленум Вищого господарського суду України також зазначив, що у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків.

Отже, як зазначає відповідач, перебіг позовної давності по акту №58 від 10.11.2009 розпочався 17.12.2009 та закінчився 17.12.2012.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд застосувати позовну давність по справі №913/1318/16 та відмовити позивачу в задоволенні вимог по стягненню заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат по даній справі в повному обсязі.

Також відповідачем заявлено клопотання про відстрочення виконання рішення до березня 2017 року і одночасно розстрочення виконання рішення на 2 місяці зі сплатою стягнутої суми рівними частками.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Приватним акціонерним товариством «Інститут Харківський Промтранспроект» (далі - позивач, виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат» (далі - відповідач, замовник) 15 серпня 2007 року було укладено договір №5365-027/1-3218 про створення науково-технічної продукції.

Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобовязання виконати Робочий проект по обєкту: «Будівництво комплексу ДП-2 обємом 4445 м3. Розвиток зовнішнього залізничного транспорту». Відповідач - прийняти і оплатити зазначені роботи.

Позивачем виконані роботи і 23 лютого 2012 року на адресу ПрАТ «Інститут Харківський Промтранспроект» надійшов лист №027/1-7д-568 від ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» стосовно оформлення актів звірки взаємних розрахунків, в якому зазначено, що на адресу позивача направляється акт звірки взаємних розрахунків, оформлений з боку відповідача станом на 01.02.2012, в тому числі за договором №5365-027/1-3218 від 15.08.2007.

Акт звірки взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем станом на 01.02.2012 було підписано з обох сторін. В акті зазначена заборгованість ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» перед позивачем за договором №5365-027/1-3218 від 15.08.2007, згідно акту №58 від 16.12.2009, у розмірі 226472 грн. 55 коп.

В договорі №5365-027/1-3218 від 15.08.2007 чітко не встановлений термін виконання замовником своїх зобовязань щодо оплати виконаних робіт, тому: за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (абз. 2 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Позивачем на адресу відповідача було направлено лист - претензію №239 від 03.04.2014 з вимогою про сплату заборгованості ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» на користь ПрАТ «Інститут Харківський Промтранспроект» в тому числі і щодо оплати за виконані роботи за договором №5365-027/1-3218 від 15.08.2007 у розмірі 226472 грн. 55 коп. Позивачем у відповідь на претензію №239 щодо заборгованості було отримано лист №026-723 від 30.04.2014 від ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» з пропозицією розглянути питання надання розстрочки ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» на 6 місяців щодо виплати боргу на користь ПрАТ «Інститут Харківський Промтранспроект». Позивачем пропозицію було відхилено у звязку зі скрутним фінансовим становищем підприємства та запропоновано графік погашення заборгованості на 3 місяці - лист №360 від 02.06.2014.

Кошти сплачені не були.

Позивач звернувся з позовом про стягнення 226472 грн. 55 коп. основного боргу, 201334 грн. 09 коп. інфляційних нарахувань, 18434 грн. 55 коп. 3% річних.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Статею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В договорі №5365-027/1-3218 від 15.08.2007 чітко не встановлений термін виконання замовником своїх зобовязань щодо оплати виконаних робіт, тому за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (абз. 2 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України). Акт виконаних робіт №58 було підписано 16.12.2009, отже перебіг позовної давності розпочався 16.12.2009.

Згідно з ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Позивач в поясненнях також посилається на п. 4.4.1. Постанови №10 Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», в якій розяснено, що у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір:

23 лютого 2012 року на адресу ПрАТ «Інститут Харківський Промтранспроект» надійшов лист №027/1-7д-568 від ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» стосовно оформлення актів звірки взаємних розрахунків, в якому зазначено, що на адресу позивача направляється акт звірки взаємних розрахунків, оформлений з боку відповідача станом на 01.02.2012, в тому числі за договором №5365-027/1-3218 від 15.08.2007.

Акт звірки взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем станом на 01.02.2012 було підписано з обох сторін. В акті зазначена заборгованість ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» перед позивачем за договором №5365-027/1-3218 від 15.08.2007, згідно акту №58 від 16.12.2009, у розмірі 226472 грн. 55 коп.

Тому перебіг позовної давності переривається 01.02.2012.

На адресу ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» 03.04.2014 було направлено претензію з вимогою виплати заборгованості, в тому числі і за договором №5365-027/1- 3218 від 15.08.2007, заборгованість складала суму у розмірі 226472 грн. 55 коп. (за актом №58 від 16.12.2009). Відповідь на претензію №026-723 від ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» до ПрАТ «Інститут Харківський Промтранспроект», в якій відповідач визнає свій борг перед позивачем датована від 30.04.2014.

Виходячи з зазначеного, оскільки відповідач отримав вимогу про сплату боргу 30.04.2014, тому згідно з п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України датою початку прострочення є 08 травня 2014 року. Перебіг позовної давності переривається 30.04.2014.

Таким чином, на момент звернення позивача до суду з даним позовом строк позовної давності (3 роки) не сплив, а тому заява відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності передчасна.

Оскільки відповідачем не виконані умови договору щодо оплати виконаних робіт у сумі 226472 грн. 55 коп. і строк на їх оплату минув, позовні вимоги про стягнення даної суми боргу обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачу нараховані збитки від впливу інфляційних процесів в розмірі 201334 грн. 09 коп. та 3% річних в розмірі 18434 грн. 55 коп. за період з 08.05.2014 по 23.01.2017.

Оскільки борг не погашено, позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 18434 грн. 55 коп. також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно суми нарахованих інфляційних слід зазначити наступне.

У п.п. 3.2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур'єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Виходячи з вищезазначеного, втрати від інфляції мають нараховуватись лише за повний місяць прострочення.

Тому втрати від інфляції по даній справі складають:

Акт №58 на суму 346516 грн. 80 коп.

Сплачено: 16.12.2009 сума 120044 грн. 25 коп.

Борг: 226472 грн. 55 коп.

Період нарахування: з 08.05.2014 по 23.01.2017.

Втрати від інфляції: 226 472,55 грн. х 1,010 х 1,004 х 1,008 х 1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,020 х 1,007 х 1,009 х 0,996 х 1,010 х 1,035 х 1,001 х 0,998 х 0,999 х 0,997 х 1,018 х 1,028 х 1,018 х 1,009 - 226 472,55грн. = 185777 грн. 59 коп.

Тому позовні вимоги про стягнення інфляційних нарахувань слід задовольнити частково на суму 185777 грн. 59 коп. В решті позовних вимог про стягнення інфляційних нарахувань слід відмовити за необґрунтованістю.

Що стосується клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду до березня 2017 року з одночасним розстроченням виконання рішення на 2 місяці зі сплатою стягнутої суми рівними частками, то відповідач не надав доказів, яким чином може змінитись його становище до вказаної дати враховуючи такий незначний проміжок часу, яким чином зміниться можливість виконувати рішення суду.

Крім того, суд може або розстрочити, або відстрочити виконання рішення. Одночасне вчинення подібних дій законом не передбачена. Тому клопотання про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду відхиляється.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Інститут Харківський Промтранспроект» до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» про стягнення 446241 грн. 19 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (ідентифікаційний код 05441447, юридична адреса: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 20-А) на користь Приватного акціонерного товариства «Інститут Харківський Промтранспроект» (ідентифікаційний код 02494973, юридична адреса: 61072, м. Харків, вул. 23 серпня, буд. 20-А) борг в сумі 226472 грн. 55 коп., інфляційні нарахування в сумі 185777 грн. 59 коп., 3% річних в сумі 18434 грн. 55 коп., витрати на сплачений судовий збір 6460 грн. 27 коп. Наказ видати позивачу.

3. В решті позову відмовити.

У судовому засіданні 06.02.2017 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 09 лютого 2017 року.

Суддя Є.А.Лісовицький