номер провадження справи 27/184/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 Справа № 908/3502/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства УКРНАФТА (04053 м. Київ, пров. Несторівський, 3-5)
до відповідача: Запорізького обласного комісаріату (69063 м. Запоріжжя, пров. Тихий, буд. 7)
про стягнення 1 185 грн. 90 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:
від позивача: Сиваш О.О., дов № 10-953/д від 20.12.2016р.
від відповідача: Люльчак Ю.В., дов.№ 53 від 10.01.2017р.

Господарським судом Запорізької області розглядається позов Публічного акціонерного товариства УКРНАФТА, м. Київ до Запорізького обласного комісаріату, м. Запоріжжя 1 185 грн. 90 коп. витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на навчальні збори.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2016р., справу № 908/3502/16 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.
Ухвалою суду від 28.12.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3502/16, присвоєно справі номер провадження 27/184/16 та призначено судове засідання на 06.02.2017р.
Розгляд справи по суті розпочато 06.02.2017р.
До початку розгляду справи представники позивача та відповідача заявили клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.
Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз`яснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.
Відводів складу суду не заявлено.
У судовому засіданні 06.02.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві, надав витребувані ухвалою суду документи, просить суд стягнути з відповідача 1 185 грн. 90 коп. витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на навчальні збори.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем, всупереч приписів Закону України «Про військовий обовязок і військову службу»,Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2006р. № 1644 «Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам», Інструкції «Про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам», не відшкодовано витрати позивача на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним (працівникe позивача), призваним на навчальні збори, в загальній сумі 1 185 грн. 90 коп., які згідно з повісткою № 458 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в означений в повідомленнях період перебував на навчальних зборах.
Відповідач у судовому засіданні 06.02.2017р. проти позову заперечив, на підставах, викладених у письмовому відзиві, наданому до канцелярії суду 06.02.2017р. В обґрунтування своїх заперечень зазначив наступне: 13.10.2015 супровідним листом ТВО військового комісара Токмацького ОМВК за вих. № С/3256 на адресу Запорізького ОВК було надіслано документи, щодо покриття витрат ПАТ «УКРНАФТА». Під час проведення перевірки зазначених документів виявлено що, рахунок та відомості на ОСОБА_1 за проходження зборів у 2015 році, не відповідають вимогам, через невідповідність періоду перебування на зборах. У процесі листування листом № 89/ф від 25.01.2016 Відповідач повідомив, що витрати позивача не були відшкодовані у зв`язку з тим, що ПАТ «УКРНАФТА» було направлено повторно пакет документів з розбіжностями періодів навчальних зборів, також на підставі відсутності фінансування через підготовку та закінчення бюджетного року.
Після чого позивачем було надіслано звернення про відшкодування коштів за вих. № 08.1.14/153 від 09.02.2016р., на яке ІНФОРМАЦІЯ_2 надано відповідь за вих. № 225/ф від 19.02.2016р. про неможливість виплати, у зв`язку з невідповідністю періодів навчальних зборів та відсутністю фінансування.
04.04.2016р. листом № 08.1.14/361 позивач знову звернувся до відповідача з такими ж

вимогами, але у відповідь листом № 382/ф від 05.04.2016 ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про те, що ПАТ «УКРНАФТА» надано неповний комплект документів, що

робить перешкоду у компенсуванні відповідних сум та про відсутність фінансування для

здійснення виплат за минулі періоди.
07.10.2016р. за вих. № 08.1.14.2015 позивачем надіслано лист про відсутність компенсування, на що ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано відповідь за вих. № 771/ф від 20.10.2016р. про те, що виплата не була здійснена через розбіжності у періодах навчальних зборів та відсутність фінансування для здійснення виплат за минулі періоди.
Так. відповідно до ст. 3 БКУ, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Згідно ч. 12 ст. 23 БКУ усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
На підставі ч. 2 ст. 49 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.
Так як документи на відшкодування витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаному працівнику ПАТ «УКРНАФТА», які брали участь у навчальних збораху Токмацькому ОМВК у 2015 році надійшли уже після закінчення відповідного бюджетного періоду (аж у кінці 2016 року), на підставі чого ІНФОРМАЦІЯ_2 не може взяти зобов`язання та сплатити кошти за минулий період, крім того через розбіжності відповідач не може сформувати пакет документів, необхідний для здійснення виплати.
Відповідно до наказів Державної казначейської служби України від 05.02.2008 № 40 «Про затвердження Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів» та від 10.07.2008 № 286 «Про затвердження Порядку взаємодії органів Державного казначейства України при функціонуванні Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та формуванні єдиної бази даних мережі розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету» розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня поділяються на розпорядників коштів другого та третього ступенів.
Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 являється розпорядником коштів третього ступеня, та згідно п. 16 Положення про військові комісаріати, затвердженого Постановою КМУ № 389 від 03.06.2013, фінансування військових комісаріатів здійснюється за рахунок кошторису Міноборони України.
На підставі цього, відповідачем неодноразово було направлено до вищого керівництва запити на вирішення питання щодо додаткового фінансування для покриття виплат минулого періоду, зокрема телеграми ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1935/537/ф від 08.02.2015; № 1935/1527/ф від 16.03.2016; № 1991/585/ф від 13.05.2016; № 2070/499/ф від 27.10.16, але фінансування за відповідними статтями видатків бюджету вищою інстанцією не проводилось.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, заслухавши позивача та відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Господарським судом встановлено, що відповідно до повістки № 458 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» працівник відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ПАТ «УКРНАФТА» ОСОБА_1 був направлений на проходження навчальних зборів з 31.08.15р. по 10.09.2015р. строком на 11 діб (Наказ № 1757-зк від 26.08.2015р.)
Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ПАТ «УКРНАФТА» на підставі частини 13 статті 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2006р. № 1644 «Про порядок і розміри грошового забезпечення і заохочення військовозобов`язаних» та Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 12.03.2007р. № 80 направило до Токмацького міського військового комісаріату Запорізької області рахунок-фактуру № СФ-0000097 від 29.09.15р. для компенсації витрат з виплати середньої заробітної плати у сумі 1 318 грн. 90 коп.
21.01.2016р. Відділенням реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ПАТ «УКРНАФТА» отримано лист ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.10.2015р. № С/3256, в якому зазначено, що документи на відшкодування середньої заробітної плати на покриття витрат на утримання військовозобов`язаного ОСОБА_1 направлено до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 .
21.01.2016р. Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ПАТ «УКРНАФТА» звернулось до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 з листом № 08.1.14/64, в якому просить повідомити причини не відшкодування вищевказаних витрат та зазначити термін здійснення відшкодування.
01.02.2016р. Відділенням реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ПАТ «УКРНАФТА» отримано відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 № 89/ф від 25.01.2016р., в якій зазначено, що при розгляді наданих документів, комісаріатом виявлена розбіжність з даними Наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01.09.2015р. № 487 у періодах перебування гр. ОСОБА_1 . На думку військового комісаріату період перебування ОСОБА_1 на навчальних зборах становить з 01.09.2015р. по 10.09.2015р., тобто на один день менше, ніж зазначено в документах, наданих підприємством. З цих причин компенсація ПАТ «УКРНАФТА» не була проведена.
Листом № с/768 від 18.03.2016р. ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив, що солдат ОСОБА_1 перебував на навчальних зборах, згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 № 487 від 01.09.2015р. 10 діб, в період з 01.09.2015р. по 10.09.2015 року.
Відділенням реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ПАТ «УКРНАФТА» з урахуванням листа ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено коригування середньої заробітної плати ОСОБА_1 за 10 діб.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 Кодексу законів про працю України, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.
Згідно ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що за призваними на збори військовозобов`язаними на весь період зборів та резервістами на весь час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середня заробітна плата на підприємстві, в установі організації незалежно від підпорядкування і форм власності. Виплата середньої заробітної плати військовозобов`язаним за весь період зборів та резервістам за час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При вирішенні даного спору суд виходить з того, що згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за громадянами України, які проходять підготовку з військово-технічних спеціальностей з відривом від виробництва, на весь час підготовки, включаючи час проїзду до місця підготовки та у зворотному напрямку, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування і форм власності.
Як передбачено п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2006р. № 1644 «Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам», виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, у тому числі резервістам, призваним на збори, проводиться підприємствами, установами та організаціями, в яких працюють призвані на збори громадяни, з наступним відшкодуванням цих витрат на рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони та інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями.
Згідно з п.п. 7,8 Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 12.03.2007р. № 80 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.03.2007 за № 269/13536, за військовозобов`язаними, призваними на збори, зберігається на весь період зборів, уключаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, місце роботи, займана посада та середній заробіток як на основній, так і на сумісних роботах. Особам, призваним на збори, виплачується заробітна плата за відпрацьований час до дня припинення роботи у зв`язку з від`їздом на збори, а також середня заробітна плата за перші півмісяця зборів. За решту часу перебування на зборах виплата заробітної плати провадиться у звичайні строки, установлені на підприємстві, в установі чи організації, де працює військовозобов`язаний.
В п. 11 даної Інструкції визначено, що виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, призваним на збори, провадиться підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, з подальшим відшкодуванням цих витрат військовими комісаріатами.
Підприємства, установи та організації для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на збори, подають до районного військового комісаріату, у якому перебувають на обліку військовозобов`язані, рахунки, котрі акцептуються і передаються до обласного військового комісаріату для оплати. Відшкодуванню підлягають всі витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). До рахунків додаються відомості на виплату середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаним, призваним на збори, згідно з цією Інструкцією за відповідною формою (п. 12 Інструкції).
Відповідно до п. 13 Інструкції середній заробіток військовозобов`язаних, призваних на збори, розраховується підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, відповідно до чинних нормативно-правових актів.
На виконання вищенаведених вимог законодавства України ОСОБА_1 було нараховано підприємством та виплачено 1 185 грн. 90 коп. середнього заробітку і з цієї суми до бюджету перераховані відповідні податки та збори, що підтверджується розрахунковим листом від 30.09.2015р. та 31.03.2016р., витягом з відомості на виплату за другу половину вересня 2015р. та платіжним дорученням № 4924 від 07.10.2015р.
04.04.2016р. Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ПАТ «УКРНАФТА» звернулось до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 з листом № 08.1.14/361, в якому просило компенсувати підприємству витрати на виплату середньої плати на утримання військового зобов`язаного ОСОБА_1 у розмірі 1 185 грн. 90 коп.
13.10.2016р. Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ПАТ «УКРНАФТА» надіслано до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 лист № 08.1.14/1015 від 07.10.2016р. та Акт звірки розрахунків від 30.09.2016р. для узгодження та підписання.
28.10.2016р. Відділенням реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ПАТ «УКРНАФТА» отримано відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 № 771/ф від 20.10.2016р., в якій зазначено, що фінансування ІНФОРМАЦІЯ_5 вищими інстанціями для проведення виплат минулого періоду, наприкінці 2015 року та у 2016 році не проводилось.
Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язком не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не впливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.
Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позивачем виконано вимоги наведених вище положень щодо надання відповідних документів щодо виплати військовозобов`язаному працівнику ОСОБА_1 середньої заробітної плати за період знаходження його на навчальних зборах.
Всупереч положенням чинного законодавства, відповідачем не здійснено позивачеві відшкодування витрат, обґрунтовуючи це відсутністю бюджетних коштів.
Проте, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р. зазначено, що відсутність бюджетних коштів не може виправдовувати бездіяльність з невиконання зобов`язання, передбаченого Законом.
Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.
Відповідно до вимог ст.ст. 22, 33 ГПК України сторони зобов`язані вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За таких обставин, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки реалізація позивачем права на відшкодування базується на приписах чинного законодавства.
У судовому засіданні 06.02.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.
Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства УКРНАФТА, м. Київ до ІНФОРМАЦІЯ_5 , м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства УКРНАФТА (04053 м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) 1 185 (одна тисяча сто вісімдесят п`ять) грн. 90 коп. витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на навчальні збори, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 10.02.2017р.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.