РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р. Справа № 924/167/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Савченко Г.І.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 01.12.2016р.

від інших кредиторів: не з'явились

від боржника: не з'явився

арбітражний керуючий (ліквідатор): ОСОБА_2П

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС", с.Мушка-Китайгородська, Кам'янець-Подільського району Хмельницької області

на додаткову ухвалу господарського суду Хмельницької області

від 16.01.17 р. у справі № 924/167/15 (суддя Вибодовський О.Д. )

за позовом Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, м.Кам'янець-Подільський Хмельницької області

до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів", м.Кам'янець-Подільський Хмельницької області

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Додатковою ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. у справі №924/167/15 про банкрутство ОСОБА_3 акціонерного товариства "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" заяву ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про уточнення поточних грошових вимог до боржника задоволено та включено визнані ухвалою суду від 20.12.2016р. поточні грошові вимоги ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" в сумі 5530482,45грн. до реєстру вимог кредиторів в четверту чергу.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з додатковою відповідальністю "АДАМС" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену додаткову ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" у задоволенні заяви про уточнення поточних грошових вимог до боржника.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального права та процесуального права;

- зазначає, що в забезпечення виконання договору про кредитну лінію №10-02-07 від 20.01.2007р. між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ВАТ "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" було укладено не тільки іпотечний договір від 30.01.2007р. та іпотечний договір від 02.02.2007р., але й договори застави майнових прав, які також мають бути враховані судом при розгляді грошових вимог ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", а тому скаржник вважає, що не врахування судом договорів застави майнових прав призвело до порушення норм ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Таким чином, визнана сума грошових вимог в розмірі 5530482,45грн. ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/167/15 в повній мірі забезпечена договорами застави майнових прав №6МП/0107 від 01.01.2007р., №6МП/0207 від 01.02.2007р., №7МП/0207 від 01.02.2007р., що у розумінні ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не може бути включена до реєстру вимог кредиторів в четверту чергу. За таких обставин, ТДВ "АДАМС" вважає, що місцевий господарський суд не надав належної правової оцінки заборгованості ВАТ "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" перед ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", які було укладено між сторонами в забезпечення виконання умов кредитного договору;

- також покликається на те, що ТДВ "АДАМС" 16.01.2017р., до судового засідання у якому задоволено заяву ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про уточнення поточних грошових вимог до боржника, подано у канцелярію господарського суду Хмельницької області клопотання про витребування у ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" доказів, а саме: належним чином завірені копії договору застави майнових прав №6МП/0107 від 01.01.2007р., договору застави майнових прав №6МП/0207 від 01.02.2007р., договору застави майнових прав №7МП/0207 від 01.02.2007р.. Таким чином, вважає, що на момент розгляду заяви ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про уточнення поточних грошових вимог до боржника, суду було відомо про наявність вищезазначених договорів застави майнових прав, проте цей факт проігноровано та не надано належної правової оцінки;

- незважаючи на те, що ТДВ "АДАМС" подано у канцелярію господарського суду Хмельницької області клопотання про відкладення розгляду справи №924/167/15 на іншу дату, судом безпідставно відмовлено у його задоволенні.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.02.2017р. відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 07.02.2017р..

07.02.2017р. до суду від представника ТОВ "Твін Експерт" надійшло клопотання від 07.02.2017р. про відкладення розгляду апеляційної скарги, а також заява від 07.02.2017р. про ознайомлення з матеріалами справи.

07.02.2017р. до суду від ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" надійшов письмовий відзив від 07.02.2017р. на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" залишити без задоволення, а додаткову ухвалу господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. у справі №924/167/15 - без змін.

Також, 07.02.2017р. до суду від ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, оскільки його представник знаходиться у відряджені та у зв'язку із неможливістю направити іншого представника в судове засідання.

Крім того, в судовому засіданні 07.02.2017р. від представника скаржника - ТДВ "АДАМС" надійшло усне клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, однак жодних доводів на його обґрунтування останнім колегії суддів не надано.

Згідно абз.1 п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд звертає увагу на те, що представництво інтересів в суді не обмежене певним колом осіб, а надання додаткових пояснень та доказів по справі в господарському судочинстві не ставиться в залежність від явки уповноважених представників у судове засідання.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судом враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25.01.2006р. №1-5/45 у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей ст.6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Також, колегія суддів звертає увагу заявника клопотання про відкладення розгляду справи, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК України з числа своїх працівників, а неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст.32-34 ГПК України).

З врахуванням вищенаведеного, а також приписів ч.2 ст.102 України, в судовому засіданні 07.02.2017р. судова колегія не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та відмовляє в задоволенні вказаних вище клопотань про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 07.02.2017р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає додаткову ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд додаткову ухвалу господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. у справі №924/167/15 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" у задоволенні заяви про уточнення поточних грошових вимог до боржника.

Арбітражний керуючий (ліквідатор) в судовому засіданні 07.02.2017р. заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд додаткову ухвалу господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. у справі №924/167/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники судового процесу не скористалися правом подачі письмових відзивів на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Інші учасники судового процесу в судове засідання 07.02.2017р. не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 01.02.2017р. про прийняття апеляційної скарги до провадження направлена належним чином усім учасникам провадження у справі про банкрутство та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи., про що свідчить реєстр на відправку рекомендованої кореспонденції від 02.02.2017р..

При цьому, ухвалою суду від 01.02.2017р про прийняття апеляційної скарги до провадження участь учасників судового процесу в судовому засіданні визначалась на власний розсуд, нові докази не витребовувались та повідомлено, що неявка уповноважених представників сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті за наявними у ній матеріалами.

Також слід додатково зазначити, що попередньо ухвалою Рівненського апеляційного господарського суд від 25.01.2017р. відновлено строк на подання апеляційної скарги Товариство з додатковою відповідальністю "АДАМС" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/167/15, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 07.02.2017р.. Водночас, вказана ухвала суду від 25.01.2017р. про прийняття апеляційної скарги до провадження направлена належним чином усім учасникам провадження у справі про банкрутство та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи., про що свідчить реєстр на відправку рекомендованої кореспонденції від 26.01.2017р..

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду відсутніх представників учасників судового процесу, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представників останніх.

У відповідності до ч.4 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представника скаржника та арбітражного керуючого (ліквідатора), обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.02.2015р. прийнято заяву про порушення справи про банкрутство ОСОБА_3 акціонерного товариства "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" до розгляду.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.03.2015р. порушено провадження у справі №924/167/15 про банкрутство ОСОБА_3 акціонерного товариства "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" та призначено попереднє засідання суду.

Призначено розпорядником майна боржника ОСОБА_3 акціонерного товариства "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого ОСОБА_4.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 07.12.2015р. у справі №924/167/15 усунено арбітражного керуючого ОСОБА_4 від виконання обов'язків розпорядника майна боржника та призначено розпорядником майна ВАТ "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.07.2016р. у справі №924/167/15 затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 14.11.2016р. у справі №924/167/15 боржника - ОСОБА_3 акціонерного товариства "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором - арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Під час здійснення ліквідаційної процедури на адресу господарського суду Хмельницької області 12.12.2016р. від ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" як поточного кредитора надійшла заява з поточними грошовими вимогами до боржника в сумі 5530482,45грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/167/15 заяву ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про визнання поточних грошових вимог до боржника в сумі 5530482,45грн. задоволено.

Зобовязано ліквідатора врахувати визнані даною ухвалою вимоги кредитора в сумі 5530482,45грн. під час проведення розрахунків з кредиторами.

Надалі, під час здійснення ліквідаційної процедури на адресу господарського Хмельницької області 29.12.2016р. від ПАТ "Банк"Фінанси та кредит", як поточного кредитора надійшла заява про уточнення поточних грошових вимог до боржника.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.01.2017р. розгляд справи №924/167/15 в частині розгляду заяви ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" про уточнення поточних грошових вимог до боржника призначено в судовому засіданні.

Також, на адресу суду до початку судового засідання від ТОВ "АДАМС" надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи на іншу дату у зв'язку із неможливістю забезпечити явку в судове засідання уповноважено представника.

Як вже зазначалося, додатковою ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. у справі №924/167/15 заяву ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про уточнення поточних грошових вимог до боржника задоволено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Господарським процесуальним кодексом України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особливостей.

Відповідно до ч.2 ст.4-1 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи про банкрутство.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За приписами ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника; конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

За приписами ст.88 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення.

Як свідчать матеріали справи, постановою господарського суду Хмельницької області від 14.11.2016р. у справі №№924/167/15 боржника - ОСОБА_3 акціонерного товариства "Кам'янець-Подільський комбінат хлібопродуктів" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором - арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Оголошення про визнання банкрутством ОСОБА_3 акціонерного товариства "Кам'янєць-Подільський комбінат хлібопродуктів" опубліковано на веб-сайті Вищого господарського суду України 15.11.2016р..

Під час здійснення ліквідаційної процедури на адресу господарського суду Хмельницької області 12.12.2016р. від ПАТ "Банк"Фінанси та кредит", як поточного кредитора надійшла заява від 06.12.2016р. №3-242100/12635 (надіслана 08.12.2016р.) з поточними грошовими вимогами до боржника в сумі 5530482,45грн. заборгованості.

Як вже зазначалось вище, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016р. у справі №924/167/15 заяву ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" про визнання поточних грошових вимог до боржника в сумі 5530482,45грн. задоволено та зобовязано ліквідатора врахувати визнані даною ухвалою вимоги кредитора в сумі 5530482,45грн. під час проведення розрахунків з кредиторами.

Також, 27.12.2016р. на адресу господарського суду Хмельницької області від ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" надійшла заява від 20.12.2016р. (надіслана 20.12.2016р.) про уточнення вищевказаної заяви з поточними грошовими вимогами до боржника, у якій останнє просило суд визнати поточні грошові вимоги до боржника в сумі 5530482,45грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу.

Крім того, заявник вказав, що поточні вимоги банку не забезпечені заставою майна боржника та відносяться до четвертої черги вимог кредиторів.

При цьому, додатковою ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. у справі №924/167/15 заяву ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" про уточнення поточних грошових вимог до боржника задоволено та включено визнані ухвалою суду від 20.12.2016р. поточні грошові вимоги ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" в сумі 5530482,45грн. до реєстру вимог кредиторів в четверту чергу.

В силу ч.1, ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Як розяснено у п.29 інформаційного листа Вищого господарського суду від 28.03.2013, №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-VI)", розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд заново затверджує реєстр вимог кредиторів (з урахуванням визнаних конкурсних вимог) та зобов'язує ліквідатора сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому статтею 26 Закону. Подальший рух справи в ліквідаційній процедурі має відбуватися тільки за участю новостворених представницьких органів кредиторів. Зокрема, це стосується переходу з ліквідаційної процедури до процедури санації або затвердження мирової угоди, прийняття рішення щодо реалізації активів банкрута, надання оцінки діяльності ліквідатора, затвердження звіту ліквідатора.

Законом обмежено строк подання заяв кредиторів, грошові вимоги яких виникли під час проведення процедур банкрутства, двома місяцями з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Такі грошові вимоги включаються до четвертої черги, за винятком грошових вимог, черговість задоволення яких визначена Законом [забезпечені вимоги; вимоги щодо виплати заробітної плати; вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) тощо] та грошових вимог, що становлять штрафні санкції, які підлягають включенню у відповідну чергу. Вимоги кредиторів, які у встановлений строк не звернулися до господарського суду, погашаються в шосту чергу.

У відповідності до абз.2 ч.2 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Таким чином, після оголошення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги кредиторів стають конкурсними вимогами. Кредитор має право заявити такі вимоги протягом двох місяців з дня публікації такого повідомлення шляхом звернення з відповідною заявою до суду.

Водночас, забезпеченні кредитори звертаються до суду у випадку заявлення про незабезпечені вимоги або відмови від забезпечення.

З матеріалів справи вбачається. що ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" звернулося до господарського суду із заявою про заявлення поточних вимог від 06.12.2016р. №3-242100/12635 у вигляді заборгованості зі сплати процентів, які були нараховані боржнику за період проведення процедури його банкрутства, а саме з 10.03.2016р. - 14.11.2016р.. При цьому, у заяві від 20.12.2016р. про уточнення заяви від 06.12.2016р. №3-242100/12635 ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" вказало, що поточні вимоги банку не забезпечені заставою майна боржника та просило віднести їх до четвертої черги вимог кредиторів.

Тобто, ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" скористалося правом, передбаченим абз.2 ч.2 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відмовитися від забезпечення поточних вимог в розмірі 5530482,45грн., шляхом подання заяви від 06.12.2016р. №3-242100/12635 та заяви від 20.12.2016р. про уточнення заяви від 06.12.2016р. №3-242100/12635.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що заявлені ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" поточні грошові вимоги в розмірі 5530482,45грн. є таким, що не забезпечені заставою майна банкрута, оскільки останній відмовився від визнання вказаних вимог такими, що є забезпеченими заставою майна боржника, а тому такі відносяться до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Отже, враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком господарського суду Хмельницької області про задоволення заяви ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" про уточнення поточних грошових вимог до боржника та включення визнаних ухвалою суду від 20.12.2016р. поточних грошових вимог ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" в сумі 5530482,45грн. до реєстру вимог кредиторів в четверту чергу.

Стосовно покликань скаржника на те, що суд першої інстанції порушив його права при винесенні оскаржуваною ухвали, оскільки на розглянув клопотання, які ним подані перед засіданням 16.01.2017р., слід зазначити наступне.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. суд першої інстанції, врахувавши надходження, серед іншого, клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, та відклав розгляд справи на 31.01.2017р..

Відповідно до тексту ухвали від 16.01.2017р., в судовому засіданні 31.01.2017р. мало бути розглянуто клопотання скаржника про витребування доказів.

Однак, судовий розгляд, призначений на 31.01.2017р., не відбувся через подання скаржником апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Хмельницької області у справі №924/167/15 від 20.12.2016р., та направлення господарським судом Хмельницької області матеріалів справи №924/167/15 до Рівненського апеляційного господарського суду.

Таким чином, суд першої інстанції не допустив жодних порушень при винесенні оскаржуваної ухвали.

Водночас, враховуючи ту обставину, що судом заяву ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" про уточнення поточних грошових вимог до боржника задоволено, а також, зважаючи на те, що відсутність в судовому засіданні представника ТОВ "АДАМС" не перешкоджає розгляду поданої заяви ПАТ "Банк"Фінанси та кредит" про уточнення поточних грошових вимог до боржника по суті, а також приписи ст.77 ГПК України, судом обґрунтовано відмовлено у задоволені клопотання ТОВ "АДАМС" про відкладення розгляду даної справи.

Згідно з ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 та ч.2 ст.34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків, визначитись чи потребуються спеціальні знання для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

За наведених обставин, додаткову ухвалу господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. у справі №924/167/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" без задоволення.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Додаткову ухвалу господарського суду Хмельницької області від 16.01.2017р. у справі №924/167/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС", с.Мушка-Китайгородська, Кам'янець-Подільського району Хмельницької області - без задоволення.

2. Справу №924/167/15 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.