номер провадження справи 35/48/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.02.2017 Справа № 908/1464/14

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя Топчій О.А., суддя Проскуряков К.В., суддя Сушко Л.М.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

Від позивача (заявника) ОСОБА_1, довіреність б/н від 23.11.2014р.

Від відповідача ОСОБА_2, довіреність № 3 від 03.01.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Командитного товариства ОСОБА_3 і компанія Мелітопольського елеватора про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання

у справі № 908/1464/14

за позовом Командитного товариства ОСОБА_3 і компанія Мелітопольського елеватора, с. Новобогданівка, Мелітопольський район, Запорізька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю Андріївське, с. Андріївка, Якимівський район, Запорізька область

про стягнення 500 000, 00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. по справі № 908/1464/14 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Андріївське () на користь Командитного товариства ОСОБА_4 і компанія Мелітопольського елеватора () суму боргу у розмірі 500 000,00грн. та судові витрати у розмірі 10000 грн. Відстрочено виконання рішення до 31.07.2015р.

19.01.2015р. на виконання рішення видано відповідний наказ. При видачі наказу помилково зазначили строк для предявлення до 19.01.2015р. (тобто зазначений строк закінчився в день видачі наказу), що унеможливило його предявлення для примусового виконання державному виконавцю.

Ухвалою суду від 12.08.2015р. по справі № 908/1464/14 виправлено зазначену описку в наказі.

Ухвалою від 12.08.2015р. суд відстрочив виконання рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. по справі № 908/1464/14 до 30.09.2015р.

Постановою Донецького апеляційного суду від 23.09.2015р. по справі № 908/1464/14 скасовано ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.08.2015р. про відстрочення виконання рішення до 30.09.2015р.

14.12.2016р. до господарського суду Запорізької області від Командитного товариства ОСОБА_3 і компанія Мелітопольського елеватора надійшла заява від 09.12.2016р. про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу від 19.01.2015р. у справі № 908/1464/14 до виконання, в якій заявник зазначає, що за час надання відстрочок та усунення недоліків наказу, відповідач погасив частину інших боргів перед позивачем та була досягнута домовленість про погашення боргу шляхом передачі частини врожаю 2015-2016рр., що підтверджується договором застави майбутнього врожаю насіння соняшнику та гороху від 14.12.2015р.

Однак оплативши частину заборгованостей основний борг за наказом господарського суду від 19.01.2015р. не виконаний. Це підтверджується актом звірки за період 01.01.2012р. по 09.12.2016р.

Наказ по справі до виконання не предявлявся.

По закінченню збору врожаю відповідач не виконав свої зобовязання.

У звязку з наведеними обставинами позивач у строк до 01.08.2016р. не предявив наказ господарського суду Запорізької області про примусове виконання рішення суду до виконавчої служби.

З огляду на вищенаведене, позивач просить суд поновити пропущений строк для предявлення наказу господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. по справі № 908/1464/14 до виконання.

14.12.2016р. протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вищевказана заява призначена до розгляду колегії суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Топчій О.А., суддя Давиденко І.В., суддя Сушко Л.М.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Запорізької області від № П-1249/16, враховуючи перебуванням судді Давиденко І.В. у відпустці по догляду за дитиною, для розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання у справі № 908/1464/14 призначено колегію суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Топчій О.А., суддя Проскуряков К.В., суддя Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.12.2016р. прийнято заяву до розгляду, та призначено розгляд заяви на 18.01.2017р. о 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду розгляд заяви відкладений до 07.02.2017р. о 15 год. 00 хв.

06.02.2017р. через Відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого відповідач зазначає, що з наданого акту звіряння розрахунків позивачем зазначається підсумкова сума заборгованості, що може свідчити тільки про наявність загального боргу з взаємних розрахунків сторін, а не про конкретний борг, надав суду видаткові накладні на підтвердження поставки продукції в натурі на виконання інших договорів та просить відмовити позивачу в задоволені заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання у звязку з пропущенням встановленого строку судом.

07.02.2017 позивачем надані пояснення до заяви вих. № 40 від 01.02.2017р., в яких зазначено, що на день розгляду справи основний борг за наказом господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. у справі № 908/1464/14 виконано не було. Згідно з новою редакцією Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом трьох років. Відповідно до п. 5 Перехідних положень Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи видані до набрання чинності цим законом предявляються до виконання у строки встановлені цим законом. Однак зазначення в наказі від 19.01.2015р. граничного строку з врахуванням ухвали суду від 12.08.2015-01.08.2016р. не відповідає новому закону, і відповідно до п. 4.2 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження є підставою для повернення зазначеного наказу без виконання. Для усунення цих недоліків з урахуванням обставин викладених у заяві позивач просить суд поновити пропущений строк для предявлення наказу до виконання.

07.02.2017р. через Відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області відповідач надав клопотання про зупинення провадження у справі від 07.02.2017р., в якому просить суд зупинити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 79 ГПК України до вирішення повязаної з нею справи № 908/3338/16, що розглядається у господарському суді Запорізької області.

Також, відповідачем через Відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області заявлено клопотання від 07.02.2017р. про призначення експертизи. Відповідач просить суд призначити судову економічну експертизу для зясування наступних питань:

1) чи підтверджуються документально заборгованість ТОВ Андріївське в сумі 500000,00 грн. за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю від 18.01.2012р.№ 18/2 за період з липня 2012р. по 30.11.2016р. (включно) на підставі умов договору, акта звірки розрахунків, наданому Командитним товариством (позивачем у справі), матеріалів справи та первинних документів обох сторін справи стосовно даного договору купівлі-продажу?

2) якщо не підтверджується, то якою є заборгованість ТОВ Андріївське за договором купівлі-продажу майбутнього врожаю від 18.01.2012р.№ 18/2 за період з липня 2012р. по 30.11.2016р. (включно).

3) якими будуть розрахунки відсотків за користування коштами та втрат від інфляції після визначення заборгованості ТОВ Андріївське.

Проведення судової економічної експертизи відповідач просить доручити судовому експерту ОСОБА_5, діючої на підставі свідоцтва № 285, виданого Міністерством юстиції України безстроково.

У судовому засіданні 07.02.2017р. позивач підтримав заявлене клопотання про поновлення строку предявлення наказу до виконання, пояснив що відповідачем здійснювалися оплати, але за іншими договорами, заперечив проти клопотань відповідача стосовно зупинення провадження у справі та призначення судової економічної експертизи, та розцінив їх як умисне затягування процесу розгляду заяви та справи в цілому.

У судовому засіданні 07.02.2017р. відповідач підтримав свою позицію викладену у відзиві та просив суд зупинити провадження у справі та призначити судову економічну експертизу.

Суд, розглянувши заявлені клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та клопотання призначення судової економічної експертизи, заслухав позицію позивача по справі зазначає:

У даному випадку справа вже розглянута, винесено рішення по справі яке вступило в законну силу, провадження по справі закінчено. Суд розглядає у судовому засіданні 07.02.2017р. не справу, а заяву по справі виключно про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання, а тому у відповідності до ст. 119 ГПК України суд у межах розгляду даної заяви може лише визнати поважними причини пропуску предявлення наказу до виконання та відновити строк предявлення наказу до виконання або визнати причини неповажними та відмовити у задоволені заяви.

З огляду на викладене, суд не може розглядати заявлені відповідачем клопотання, оскільки дані клопотання можуть розглядатися тільки під час розгляду справи по суті, але в жодному разі не після закінчення провадження по справі.

За клопотанням представників позивача та відповідача розгляд заяви здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

Розглянувши заяву Командитного товариства ОСОБА_3 і компанія Мелітопольського елеватора вих. № 339 від 09.12.2016р. про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання, заслухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали та обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача з наступних підстав.

Відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачу або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення такого документу до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 119 ГПК України ухвалою господарського суду може бути поновлений пропущений строк для предявлення наказу до виконання, у разі пропуску строку для предявлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику.

Для поновлення пропущеного стягувачем строку суд повинен дослідити причини пропуску вказаного строку і відновити його у випадку, коли заявник доведе їх поважність.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законодавством процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З системного аналізу норм законодавства вбачається, що суд може поновити строки для пред'явлення наказу до виконання за умови, коли по-перше, відповідний наказ не пред'явлений стягувачем до виконання у визначені законом строки взагалі, або ж коли його було повернуто державним виконавцем стягувачу з підстав, які дозволяють повторно звернутись до органів примусового виконання рішень, і по-друге: коли причини, за яких стягувач не пред'явив або повторно не пред'явив такий наказ до виконання є поважними.

За змістом поданої заяви позивач просить поновити пропущений строк для предявлення наказу до виконання вказуючи на поважність цього пропуску, зазначивши що за домовленістю з відповідачем про добровільне виконання рішення суду, позивач не подавав до виконавчої служби вищевказаний наказ. Сторонами досягнута домовленість про погашення боргу шляхом передачі частини врожаю 2015-2016рр., шляхом укладання договору застави майбутнього врожаю насіння соняшнику та гороху від 14.12.2015р. За час надання відстрочок та усунення недоліків наказу, відповідач погасив частину інших боргів перед позивачем, однак основний борг за наказом господарського суду від 19.01.2015р. у справі № 908/1464/14 сплачено не було.

Наказ господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. у справі № 908/1464/14 до виконання не предявлявся у звязку з наведеними обставинами.

При вирішення питання щодо поновлення строку для предявлення наказу необхідно враховувати загальні засади законодавства, зокрема, щодо справедливості, добросовісності та розумності, а також щодо судового захисту цивільного права та інтересу.

Статтею 4-5 ГПК України закріплено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Наказом господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. у справі № 908/1464/14, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки в наказі від 12.08.2015р., встановлено строк предявлення наказу до виконання до 01.08.2016р.

Пунктом пятим Перехідних положень Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки встановлені цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, відповідно до Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII наказ який виданий до набрання чинності цим Законом може бути предявлений до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Станом на момент розгляду заяви позивача, рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. по справі № 908/1464/14 яке набрало чинності 19.12.2014р., не виконано ані в добровільному, ані в примусовому порядку.

Суд наголошує, що обовязковість судових рішень до виконання закріплена Конституцією України та іншими законодавчими актами України.

Так, статтею 1291 Конституції встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до положень чинного законодавства (п. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, ст. 115 ГПК України), судові рішення, які набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма фізичними та юридичними особами на всій території України.

Також, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012р. та № 11-рп/2012 від 25.04.2012р. виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У даному випадку, у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення наказу буде порушено конституційний принцип обовязковості виконання судового рішення та не буде відновлено порушене право позивача.

У відповідності до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 2 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006р. за № 3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини є обовязковим до виконання Україною.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. у справі Ромашов проти України (заява № 67534/01), від 19.03.1997р. у справі Горнсбі проти Греції зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яком судом, має розцінюватись як невідємна частина судового розгляду.

Згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) Європейський суд зазначив, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконати, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії статті 6 Конвенції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала , щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

З огляду на викладене, враховуючи викладені у заяві КТ ОСОБА_3 і компанія Мелітопольського елеватора про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання обставини, встановивши, що рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. у справі № 908/1464/14, яке набрало законної сили та відповідно до приписів ст. 115 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковим до виконання, не було виконано з наведених вище підстав, а отже, з урахуванням того, що невиконання рішення суду є порушенням ст. 129 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, суд, відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку відновити пропущений строк для пред'явлення наказу господарського суду від 19.01.2015р. у справі № 908/1464/14 до виконання.

Керуючись ст.ст. 86, 119 ГПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

1. Заяву Командитного товариства ОСОБА_3 і компанія Мелітопольського елеватора вих. № 339 від 09.12.2016р. про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання задовольнити.

2. Відновити пропущений строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. у справі № 908/1464/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Андріївське, 72550 с. Андріївка, Якимівський район, Запорізька область вул. Кірова, буд. 16 на користь Командитного товариства ОСОБА_3 і компанія Мелітопольського елеватора,72330 с. Новобогданівка, Мелітопольський район, Запорізька область вул. Шевченка 4/1 передплату в розмірі 500 000 (пятсот тисяч) грн. та 10000 (десять тисяч ) грн. судового збору з 07.02.2017р.

3. Визначити, що наказ господарського суду Запорізької області від 19.01.2015р. у справі № 908/1464/14 дійсний для предявлення до виконання до 07.02.2020р.

Ухвала вступає в силу з дня її винесення.

Головуючий суддя О.А. Топчій

Суддя К.В. Проскуряков

Суддя Л.М. Сушко