ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Справа № 910/3940/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовка І.В. (головуючого, доповідача),
Карабаня В.Я., Ковтонюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудпереробка 1" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 року у справі № 910/3940/15-г за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудпереробка 1", Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України до товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Інвест Холдинг" про розірвання угод,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивачі звернулися до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про розірвання укладеної між ними угоди від 14.05.2013 року про заміну сторони у договорі про фінансування та будівництво (реконструкцію) нежитлової будівлі від 20.12.2004 року № 493, та додаткової угоди від 15.05.2013 року до договору про фінансування та будівництво (реконструкцію) нежитлової будівлі від 20.12.2004 року № 493, укладеної між Інститутом хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України та ТОВ "Смарт Інвест Холдинг".

Позовні вимоги з посиланням на ст.ст. 526, 890 ЦК ЦК України та ст. 188 ГК України обгрунтовано невиконанням відповідачем зобов'язань за угодою про заміну сторони у договорі про фінансування та будівництво (реконструкцію) нежитлової будівлі щодо здійснення оплати за передані первісним інвестором новому інвестору права та обов'язки, а також за спірною додатковою угодою щодо надання звіту про хід будівництва об'єкту, належного утримання будівельного майданчика та ін.

Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2016 року протилежні рішення попередніх судових інстанцій скасовано, і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи позивач ТОВ "Агробудпереробка 1" подав письмові пояснення до позову, в яких зазначив, що відповідачем було порушено умови угоди від 14.05.2013 року про заміну сторони у договорі № 493 від 20.12.2014 року про фінансування та будівництво (реконструкцію) нежитлової будівлі, оскільки неможливо враховувати в якості доказів належного виконання відповідачем зобов'язань з перерахування 200 000,00 грн. угоду про зарахування однорідних зустрічних вимог від 20.12.2014 року № 01/04-14 ЗАР, зважаючи на неоднорідність вимог, наявність ПДВ в складі орендної плати за договором від 01.03.2014 року № 0103/2014 Агро та наявність заперечень щодо факту підписання вказаної угоди від 20.12.2014 року № 01/04-14 ЗАР директором позивача ТОВ "Агробудпереробка 1".

Позивачем Інститутом хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України також подано письмові пояснення до позову, в яких він зазначає правовою підставою для розірвання договору від 20.12.2004 року № 493 (в редакції додаткової угоди) істотне порушення відповідачем його умов з посиланням на ч.ч. 2, 3 ст. 651 ЦК України, ч. 2 ст. 849, ч. 2 ст. 852 ЦК України.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.04.2016 року (суддя Селівон А.М.) в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 року (судді: Ільєнок Т.В., Рудченко С.Г., Власов Ю.Л.) зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач ТОВ "Агробудпереробка 1" вважає, що судами попередніх інстанцій порушено і неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ними рішення скасувати, та позов задовольнити.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає, що судові рішення у справі є законними та просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Відзив на касаційну скаргу від позивача Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України до суду не надходив.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 11.01.2017 року розгляд касаційної скарги було відкладено на 08.02.2017 року.

Заслухавши пояснення представників позивача ТОВ "Агробудпереробка 1" та відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи та прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 20.12.2004 року між ТОВ "Агробудпереробка 1" (інвестор) та Інститутом хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України (замовник) укладено договір про фінансування та будівництво (реконструкцію) нежитлової будівлі № 493, за умовами якого замовник передає, а інвестор приймає на себе обов'язки по повному фінансуванню будівництва та функції генерального підрядника по будівництву об'єкта - нежитлової будівлі, загальною площею орієнтовно 6 500 кв.м. за адресою: м. Київ. вул. Михайлівська, 10, з усіма необхідними для прийняття в експлуатацію інженерними мережами.

10.07.2007 року між ТОВ "Агробудпереробка 1", як підрядником, та Інститутом хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України, як замовником, укладено договір на інвестування та виконання ремонтно-будівельних робіт №107, за умовами якого інвестор зобов'язується розробити самостійно та/або з залученням третіх осіб проектно-кошторисну документацію та виконати ремонтно-будівельні роботи за рахунок власних та/або залучених коштів, а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх у спосіб, обумовлений сторонами додатковою угодою до цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 договору № 107 інвестор виконує повний комплекс ремонтно-будівельних робіт на об'єкті нерухомого майна, а саме, гуртожитку, що знаходиться за адресою: вул. Академіка Заболотного, 148, загальною площею 4 198,9 кв.м. (об'єкт), що обліковується на балансі замовника.

14.05.2013 року між Інститутом хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України (замовник), ТОВ "Агробудпереробка 1" (первісний інвестор) та ТОВ "Смарт Інвест Холдинг" (новий інвестор) укладено угоду про заміну сторони у договорі про фінансування та будівництво (реконструкцію) нежитлової будівлі від 20.12.2004 року № 493, за умовами якої за взаємною згодою сторін, первісний інвестор передає, а новий інвестор приймає на себе всі права та обов'язки первісного інвестора за договором про фінансування та будівництво (реконструкцію) нежитлової будівлі № 493 від 20.12.2004 року з урахуванням всіх змін та доповнень до нього та набуває статусу правонаступника за вказаним договором. Будівництво нежитлової будівлі за вказаним договором буде відбуватись за адресою: м. Київ, вул. Михайлівська, 10, на земельній ділянці за кадастровим номером: 8 000 000 000 82:013:0042 (далі - об'єкт).

Відповідно до п. 2 угоди всіх прав та обов'язків первісного інвестора за договором, що наведені вище, у тому числі права вимагати від замовника належного виконання всіх зобов'язань за договором, що вказані в п. 1 цієї угоди, новий інвестор набуває з дати набрання чинності цією угодою.

Згідно з п. 3 угоди, підписуючи її, замовник дає свою згоду на передачу первісним інвестором новому інвестору всіх своїх прав та обов'язків за договором від 20.12.2004 року № 493 з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, а також підтверджує, що не має жодних (майнових чи немайнових) претензій до первісного інвестора стосовно належної замовнику за договором від 20.12.2004 року № 493 частки в розмірі 10 % від загальної (запроектованої) площі приміщень об'єкту, яку він передав інвестору на підставі постанови бюро Президії НАН України від 02.11.2012 року № 221 та згідно з додатковою угодою від 05.04.2013 року до договору від 20.12.2004 року № 493 в рахунок оплати за виконані первісним інвестором підрядні роботи за договором від 10.07.2007 року № 107.

Пунктом 4 угоди сторони погодили, що з дати набрання нею чинності, новий інвестор набуває право власності на частку в розмірі 100 % від загальної (запроектованої) площі приміщень об'єкту, який буде побудований згідно з договором від 20.12.2004 року № 493 з урахуванням змін та доповнень до нього.

Відповідно до п. 5 угоди за відступлення прав та обов'язків первісним інвестором новому інвестору за договором від 20.12.2004 року № 493 новий інвестор сплачує первісному інвестору суму у розмірі 200 000 грн. шляхом безготівкового розрахунку протягом 60 робочих днів з дати підписання сторонами цієї угоди.

15.05.2013 року між Інститутом хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України та ТОВ "Смарт Інвест Холдинг", на виконання постанови бюро Президії Національної академії наук України від 26.04.2013 року № 49 "Про заміну інвестора та внесення змін до договору" та у відповідності до тристоронньої угоди від 14.05.2013 року, укладеної між замовником, новим інвестором та первісним інвестором про заміну сторони у договорі від 20.12.2004 року № 493, було укладено додаткову угоду до договору від 20.12.2004 року № 493, якою внесено зміни до договору № 493 в частині зміни первісного інвестора ТОВ "Агробудпереробка 1" на нового інвестора - ТОВ "Смарт Інвест Холдинг", а також викладено договір № 493 у новій редакції.

Зокрема, об'єктом в цьому договорі визначено нежитлову будівлю загальною проектованою площею 6179,0 кв.м, яка буде побудована за адресою: м. Київ, вул. Михайлівська, 10 та буде складатися з: офісної частини виставково-інформаційної зали, кафе - бару на 24 місця, вбудованого паркінгу на 34 машиномісця, трансформаторної вбудованої підстанції, технічних приміщень та мати всі необхідні складові для прийняття її в експлуатацію (інженерні мережі, комунікації, обладнання, устаткування тощо) та укладення інвестиційних договорів щодо даного об'єкту.

За п. 1.4 цієї додаткової угоди приблизний термін будівництва об'єкту: початок - 2013 рік, закінчення - 2016 рік.

Уточнений термін будівництва об'єкту визначається згідно проектно-кошторисної документації з будівництва об'єкту з урахуванням часу, необхідного для діяльності органів, які здійснюють повноваження щодо введення об'єкту в експлуатацію. За цим договором інвестор наділяється правом змінювати в разі необхідності термін проведення будівництва об'єкту.

Згідно з п. 2.1 додаткової угоди інвестор зобов'язується забезпечити за власний рахунок, зокрема, збір вихідних даних для проектування та підготовки документації; проектування та виготовлення проектно-кошторисної документації.

Відповідно до п. 4.3.4 додаткової угоди інвестор зобов'язаний інформувати замовника про хід будівництва об'єкта за його письмовими запитами та протягом 5 робочих днів з моменту надходження запиту надавати на них відповідь; при укладенні будь-яких договорів, в тому числі щодо проектування та будівництва об'єкта, забезпечувати відсутність в таких договорах будь-яких фінансових (матеріальних) обов'язків замовника та відсутність будь-якої відповідальності замовника за невиконання таких договорів.

У відповідності до п. 4.7 додаткової угоди у випадку неможливості завершення будівництва об'єкту в терміни, визначені п. 1.4 договору, сторони зобов'язуються продовжити термін будівництва об'єкту на необхідний строк, про що укласти додаткову угоду до цього договору.

Згідно з п. 7.3 додаткової угоди від 15.05.2013 року розірвання цього договору може бути здійснене тільки за взаємною згодою сторін шляхом оформлення угоди про розірвання договору в письмовій формі або за рішенням суду.

Актом від 05.08.2014 року обстеження земельної ділянки на вул. Михайлівська, 10 у м. Києві, встановлено, що прибудинкова та дворова територія земельної ділянки знаходиться у незадовільному стані, на території зафіксовано проведення інвестором без погодження з замовником проекту виконання робіт та дозвільної документації.

Крім того, між ТОВ "Смарт Інвест Холдинг" та ТОВ "Агробудпереробка 1" було укладено Угоду від 01.04.2014 року №01/04-14 ЗАР про зарахування однорідних зустрічних вимог, відповідно до умов якої ТОВ "Смарт Інвест Холдинг" має заборгованість перед ТОВ "Агробудпереробка-1" у розмірі 200 000,00 грн. згідно Угоди від 14.05.2013 року про заміну сторони у Договорі №493, а ТОВ "Агробудпереробка 1" має заборгованість перед ТОВ "Смарт Інвест Холдинг" згідно з договором суборенди нежилих приміщень від 01.03.2014 року № 0103/2104Агро на загальну суму 200 000,00 грн.

Згідно з пп. "а" п. 3 вказаної Угоди сторони дійшли згоди щодо взаємного погашення однорідних зустрічних грошових вимог в сумі 200 000,00 грн., а саме: за Угодою про заміну сторони у Договорі № 493 від 20.12.2004 року про будівництво (реконструкцію) нежитлової будівлі від 14.05.2013 року сторони зарахували 200 000,00 грн.; за Договором суборенди нежилих приміщень від 01.03.2014 року №0103/20014Агро сторони зарахували 200 000,00 грн.

Відповідно до п. 4 угоди про зарахування однорідних зустрічних вимог від 01.04.2014 року № 01/04-14 ЗАР після проведення погашення (зарахування) зустрічних однорідних вимог на загальну суму 200 000,00 грн. заборгованість ТОВ "Смарт Інвест Холдинг" перед ТОВ "Агробудпереробка 1" за угодою від 14.05.2013 року про заміну сторони у Договорі № 493 становить 0,00 грн.

При цьому, як зазначено в пп. "б" п. 3 угоди про зарахування однорідних зустрічних вимог, підписання цієї Угоди свідчить про те, що сторони не мають майнових та інших претензій одна до одної згідно Угоди 14.05.2013 року про заміну сторони у Договорі № 493.

17.09.2014 року Інститут, керуючись положеннями ст. 188 ГК України та п. 7.3 додаткової угоди, звернувся до відповідача з повідомленням № 259/01-10-625 про розірвання додаткової угоди від 15.05.2013 року до договору № 493, яке було повернуто з відміткою "не розшукано, не зареєстровано".

Предметом даного судового розгляду є вимоги замовника та первісного інвестора до нового інвестора про розірвання укладеної між ними угоди про заміну сторони у договорі про фінансування та будівництво (реконструкцію) нежитлової будівлі та додаткової угоди до договору про фінансування та будівництво (реконструкцію) нежитлової будівлі, укладеної між замовником та новим інвестором, у зв'язку з невиконанням вимог законодавства та істотним порушенням умов додаткової угоди, зокрема, щодо здійснення оплати за передані первісним інвестором новому інвестору права і обов'язки, а також щодо надання звіту про хід будівництва об'єкту, пред'явлення проектно-кошторисної документації, належного утримання будівельного майданчика та строків виконання будівельних робіт.

Суди обох інстанцій відмовляючи в позові виходили з недоведеності істотного порушення умов зазначених угод, а також з відсутності у позивача ТОВ "Агробудпереробка 1" права вимоги на розірвання спірної додаткової угоди, оскільки останній не є її стороною.

Попередніми судовими інстанціями правильно встановлено, що укладений між сторонами договір від 20.12.2004 року № 493, до якого вносилися зміни спірними угодами, за своєю правовою природою є інвестиційним договором з елементами договору підряду.

Згідно з ст. 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

За ч. 1 ст. 188 ГК України розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Разом з цим, як встановлено попередніми судовими інстанціями, однією з підстав позову про розірвання угоди про заміну сторони у договорі № 493 позивачами визначено невиконання її умов щодо оплати за передані первісним інвестором новому інвестору права і обов'язки.

В той же час судами встановлено, що шляхом укладення угоди від 01.04.2014 року № 01/04-14 ЗАР ТОВ "Агробудпереробка 1" та ТОВ "Смарт Інвест Холдинг" провели зарахування зустрічних однорідних вимог з однієї сторони - за передані права та обов'язки за угодою про заміну сторони від 14.05.2013 року у договорі № 493, а з іншої - за передані в суборенду нежилі приміщення за договором суборенди нежилих приміщень № 0103/2104Агро від 01.03.2014 року.

При цьому господарські суди, здійснивши оцінку угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог на відповідність умовам, встановленим ст. 601 ЦК України та відсутність обставин, передбачених ст. 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається, дійшли правомірного висновку про можливість зарахування зустрічних однорідних вимог зазначеною угодою № 01/04-13 ЗАР від 01.04.2014 року.

До того ж, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, за обгрунтованим висновком обох судових інстанцій, оскільки на час розгляду даної справи угода про зарахування однорідних зустрічних вимог від 01.04.2014 року №01/04-14 ЗАР в судовому порядку недійсною не визнавалась, то зобов'язання ТОВ "Смарт Інвест Холдинг" перед ТОВ "Агробудпереробка 1" щодо оплати переданих йому прав та обов'язків інвестора за угодою від 14.05.2013 року про заміну сторони у договорі № 493 припинилися зарахуванням зустрічних однорідних вимог, а тому твердження позивача ТОВ "Агробудпереробка 1" про порушення відповідачем передбаченого п. 5 угоди від 14.05.2013 року обов'язку сплатити 200 000,00 грн. за передачу всіх прав та обов'язків інвестора за договором №493 не може бути підставою для розірвання правочину.

Так само є обгрунтованими висновки попередніх інстанцій про те, що зважаючи на ненаведення Інститутом хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України в обґрунтування своїх вимог про розірвання угоди від 14.05.2013 року жодної правової підстави, за відсутності доказів порушення відповідачем його прав та законних інтересів, то такі вимоги Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України також не можуть бути задоволені.

Відповідно до ч. 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Як було наведено вище, за умовами п. 1.4 спірної додаткової угоди приблизний термін будівництва об'єкту: початок - 2013 рік, закінчення - 2016 рік.

Уточнений термін будівництва об'єкту визначається згідно з проектно-кошторисною документацією з будівництва об'єкту з урахуванням часу, необхідного для діяльності органів, які здійснюють повноваження щодо введення об'єкту в експлуатацію. За цим договором інвестор наділяється правом змінювати в разі необхідності термін проведення будівництва об'єкту.

Як правильно зауважено судами попередніх інстанцій, термін будівництва об'єкту встановлений умовами додаткової угоди орієнтовно, а враховуючи положення 4.1.2 договору в редакції цієї додаткової угоди, можливість виконання своїх зобов'язань за договором про фінансування будівництва, зокрема, в частині виконання умов договору щодо будівельних робіт по знесенню старої будівлі та будівництва нового об'єкту, певною мірою поставлена в залежність від виконання замовником своїх зобов'язань.

Окрім того, за умовами п. 4.7 договору в редакції додаткової угоди, сторони зобов'язані у випадку неможливості завершення будівництва об'єкту в терміни, визначені згідно п. 1.4 договору, подовжити термін будівництва об'єкту на необхідний строк, про що укласти додаткову угоду до цього договору.

Однак, сторонами доказів укладення відповідної додаткової угоди та продовження терміну будівництва на необхідний з врахуванням обставин, що виникли, термін, суду надано не було, як і не надано доказів на підтвердження ініціативи з боку замовника щодо вказаного продовження терміну будівництва за участі відповідача на умовах договору в редакції додаткової угоди.

Разом з тим, у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 877 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов'язана надати відповідну документацію.

Відхиляючи доводи позивача Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України про неповернення відповідачем проектно-кошторисної документації стадії "П", переданої йому замовником для ознайомлення та розробки робочої проектно-кошторисної документації (стадії "Р"); відсутності звіту про хід будівництва об'єкта та виконання умов договору; перебування прибудинкової території земельної ділянки у незадовільному стані, суд першої інстанції слушно відзначив, що чинним законодавством України, зокрема п. 31 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668, та спірною додатковою угодою, зокрема, п. 2.2 передбачено, що будівництво об'єкту буде здійснюватись, зокрема, але не виключно, на підставі проектно-кошторисної документації та робочих матеріалів з реалізації проектно-кошторисної документації, які розробляються приватним підприємством "Архітектурне бюро "Ю.Бородкін", однак умовами цієї додаткової угоди не встановлено строків виготовлення відповідачем проектно-кошторисної документації та строків подання її на затвердження замовнику.

До того ж, посилання позивачів на те, що проектно-кошторисна документації стадії "П" передана Інститутом товариству з обмеженою відповідальністю "Смарт Інвест Холдинг", не підтверджуються жодними належними доказами зі сторони замовника, як і не підтверджується обов'язок та строк повернення такої документації Інституту.

При цьому, за мотивованим висновком судів, замовником не надано суду доказів того, що ним виставлялася відповідачу вимога про надання готової проектно-кошторисної документації для її затвердження, отже встановити граничний строк її надання, як і порушення останнього, не виявляється можливим.

Водночас, виходячи зі змісту ст. 651 ЦК України заявляючи вимоги про розірвання спірної додаткової угоди у зв'язку з істотним порушенням її умов, позивач Інститут хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України повинен був довести обставини, необхідні для розірвання правочину судом на вимогу однієї з його сторін.

Так, у постанові Верховного Суду України від 18.03.2013 року № 6-75цс13 наведено правовий висновок про те, що оцінка порушення договору, як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, замовником належними та допустимими доказами не доведено наявність вини саме відповідача в затримці проведення будівельних робіт за спірною додатковою угодою, зокрема, зносі старої будівлі та безпосереднього початку будівельних робіт щодо зведення нової будівлі на спірному об'єкті, а також наявність завданої замовнику діями/бездіяльністю відповідача шкоди.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 188 ГК України ініціювати зміну або розірвання договору має право лише сторона цього договору шляхом надсилання пропозиції про це другій стороні, а за ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.

За матеріалами справи, спірну додаткову угоду від 15.05.2013 року укладено між Інститутом хімії поверхні ім. О.О. Чуйка НАН України та ТОВ "Смарт Інвест Холдинг", а оскільки ТОВ "Агробудпереробка 1", яке заявило вимогу про її розірвання, не є стороною цієї додаткової угоди, то суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в позові ТОВ "Агробудпереробка 1" в цій частині у зв'язку з відсутністю права вимоги на розірвання такої угоди.

Таким чином, судами обох інстанцій, з урахуванням застосованих ними норм чинного законодавства, умов спірних угод та встановлених фактичних обставин справи, зроблено обгрунтовані висновки про недоведеність позивачами обставин порушення відповідачем взятих договірних зобов'язань, які б могли бути правовою підставою для розірвання цих угод.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погодився і апеляційний господарський суд, про недоведеність правових підстав за заявленими вимогами, з якими закон пов'язує можливість розірвання спірних угод й обґрунтовано відмовив у позові.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів.

За таких обставин, прийняті судові рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, і тому підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агробудпереробка 1" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 року - без змін.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді В.Карабань

Л.Ковтонюк