ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р.Справа № 916/3216/16

За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області

про визнання недійсними пунктів додаткових угод до договору оренди земельної ділянки

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, згідно довіреності №206 від 14.11.2016р.

від відповідача: не з`явився

В засіданні 08.02.2017р. приймали участь представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: про визнання недійсним п.1 додаткової угоди від 11.11.2010р. до договору оренди земельної ділянки від 08.11.2005р., зареєстрованого за №35, укладеного між Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області та ФОП ОСОБА_1;

про визнання недійсним п.1 додаткової угоди від 17.03.2011р. до договору оренди земельної ділянки від 08.11.2005р., зареєстрованого за №35, укладеного між Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області та ФОП ОСОБА_1

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги, в їх обґрунтування зазначає, що 08.11.2005р. між Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким сільська рада надала підприємцю у строкове платне користування земельну ділянку із земель рекреаційного призначення, яка знаходиться на території Приморської сільської ради в межах населеного пункту. Умовами п.2.3., 4.1. договору від 08.11.2005р. визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилась, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1873,80грн. за рік, з розрахунку 0,60грн. за 1кв.м.

У зв'язку із прийняттям Приморською сільською радою рішення №462-V-XV від 11.06.2009р. „Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населеного пункту Приморської сільської ради" між сільрадою та підприємцем було укладено додаткову угоду від 11.11.2010р. до договору оренди 08.11.2005р. Пізніше, позивач за пропозицією відповідача підписав додаткову угоду від 17.03.2011р. Вказані угоди змінювали визначений у договорі від 08.11.2005р. розмір нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, відсоткову ставку орендної плати відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивач вважає, що пункти 1 додаткових угод від 11.11.2010р., від 17.03.2011р. мають бути визнані недійсними з підстав того, що постановою Кілійського районного суду Одеської області від 24.06.2015р. по справі №502/210/15-а визнано нечинним з моменту його прийняття рішення Приморської сільської ради №462-V-XV від 11.06.2009р. „Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населеного пункту Приморської сільської ради", на підставі якого укладено вказані угоди.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, у зв'язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Клопотання позивача від 15.12.2016р. за вх.№30364/16, від 19.01.2017р. за вх.№1359/17 про долучення документів до матеріалів справи, від 19.01.2017р. за вх.№2-330/17 про продовження строку розгляду справи були судом задоволені.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представника позивача та його правову позицію, суд встановив наступне:

08.11.2005р. між Приморською сільською радою (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку із земель рекреаційного призначення, загальною площею 0.3123га, яка знаходиться на території Приморської сільської ради в межах населеного пункту. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна - будівлі та споруди бази відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1", які належать орендарю згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.2004р. №5155, посвідченого приватним нотаріусом Дерик Е.М., зареєстрованого Кілійським РБТІ 27.12.2004р. за №9310329. Договір укладено на 49 років (п.п.1.1., 2.1., 2.2., 3.1. договору).

Відповідно до п.п.2.3., 4.1., 4.2., 4.5. договору оренди земельної ділянки від 08.11.2005р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилась. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1873,80грн. за рік, з розрахунку 0,60грн. за 1 кв.м. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у т.ч. внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди земельної ділянки від 08.11.2005р. зареєстровано у Кілійському районному відділі Одеської регіональної філії ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 08.11.2005р. за №35.

Земельну ділянку, обумовлену договором від 08.11.2005р. передано ФОП ОСОБА_1 у користування за відповідним актом приймання-передачі.

Рішенням Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області від 11.06.2009р. №462-V-XV „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту Приморської сільської ради" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області.

11.11.2010р. між Приморською сільською радою та ФОП ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 08.11.2005р., зареєстрованого за №35, за якою згідно з рішенням сільради від 29.10.2010р. №683-V-II „Про встановлення розміру орендної плати за землі сільської ради, які надаються юридичним та фізичним особам в довгострокове користування для здійснення підприємницької діяльності у 2016р." узгоджено розділ „Об'єкт оренди" викласти в такій редакції: „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 157492,89грн."; розділ орендна плата викладено в такій редакції: „4.1. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 8 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що становить 12599,43грн. за рік, з розрахунку 4,03грн. за 1 кв.м." (п.1 додаткової угоди).

Відповідно до п.п.2, 3 додаткової угоди від 11.11.2010р. сторони вирішили підпункт 4.2. пункту 4 „Орендна плата" викласти в такій редакції: „Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації". Підпункт 4.3. пункту 4 „Орендна плата" викладено в такій редакції: „Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частини річної плати не пізніше 30 числа наступного за звітним місяця".

17.03.2011р. між Приморською сільською радою та ФОП ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 08.11.2005р., зареєстрованого за №35, відповідно до якої згідно з рішенням сільради від 29.10.2010р. №683-V-II „Про встановлення розміру орендної плати за землі сільської ради, які надаються юридичним та фізичним особам в довгострокове користування для здійснення підприємницької діяльності у 2016р." вирішено розділ „Об'єкт оренди" викласти в такій редакції: „п.2.3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 787401,99грн."; розділ орендна плата викласти в такій редакції: „п.4.1. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 відсотки нормативної грошової оцінки землі, що становить 23622,06грн. за рік, з розрахунку 7,56грн. за 1 кв.м.".

У п.п.2, 3 додаткової угоди від 17.03.2011р. сторони погодили підпункт 4.2. пункту 4 „Орендна плата" викласти в такій редакції: „Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації". Підпункт 4.3. пункту 4 „Орендна плата" викладено в такій редакції: „Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частини річної плати не пізніше 30 числа наступного за звітним місяця".

Також, позивач подав витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель населеного пункту с. Приморське, Кілійського району, Одеської області №11-11-06/2868 від 10.11.2010р., №11-11-6/999 від 03.03.2011р., із яких вбачається, що різницю у визначенні нормативної вартості земельної ділянки у спірних додаткових угодах зумовило застосування різних коефіцієнтів 0,5 та 2,5.

На підтвердження проведення сплати орендної плати у 2014-2016р.р. позивач подав квитанції, довідку ГУ ДФС в Одеській області №2806/1303 від 09.12.2016р. про відсутність заборгованості по орендній платі.

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 24.06.2015р. по справі №502/210/15-а за позовом ОСОБА_4 до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області визнано нечинним рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області №462-V-XV від 11.06.2009р. „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту Приморської сільської ради". Вказана постанова набрала законної сили 07.07.2015р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та його правову позицію, суд вважає заявлені позовні вимоги про визнання недійсними п.1 додаткової угоди від 11.11.2010р. та п.1 додаткової угоди від 17.03.2011р. до договору оренди земельної ділянки від 08.11.2005р., зареєстрованого за №35, укладених між Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області та ФОП ОСОБА_1, правомірними, такими, що відповідають дійсним обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Згідно до ст.1 Закону України „Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України „Про оренду землі").

Положення ч.ч.1, 2 ст.21 Закону України „Про оренду землі" визначають, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст.626, ст. 627, п.1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до п.2.19. Постанови Пленуму ВГСУ „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р. у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Судам слід враховувати, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі". Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

За положеннями ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Приписи п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009р. №9 передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Таким чином, з врахуванням того, що Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 24.06.2015р. по справі №502/210/15-а визнано нечинним рішення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області №462-V-XV від 11.06.2009р. „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту Приморської сільської ради", яке стало підставою для укладення спірних угод щодо внесення змін до розміру орендної плати, не можуть бути визнані правомірними умови додаткових угод від 11.11.2010р., від 17.03.2011р. визначення нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, розміру плати за земельну ділянку у відсотковому відношенні до вказаних в угодах розмірів нормативної грошової оцінки земельної ділянки, так як є нечинним рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовувалися для розрахунку орендної плати за орендовані позивачем земельні ділянки.

За таких умов, судом було перевірено всі обставини, на які послався позивач, як на підставу своїх вимог про визнання недійсними п.1 додаткової угоди від 11.11.2010р., п.1 додаткової угоди від 17.03.2011р. до договору оренди земельної ділянки від 08.11.2005р., зареєстрованого за №35, укладеного між Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області та ФОП ОСОБА_1, досліджено чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, та те, на яке посилався позивач, за результатами чого знайшли своє підтвердження обставини, що на них послався ФОП ОСОБА_1, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними, а саме, невідповідність змісту спірних умов додаткових угод вимогам закону, з огляду на що суд задовольняє позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про визнання пунктів 1 вказаних угод недійсними.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Отже, суд повністю задовольняє заявлені позовні вимоги ФОП ОСОБА_1, внаслідок чого визнає недійсними п.1 додаткової угоди від 11.11.2010р. та п.1 додаткової угоди від 17.03.2011р. до договору оренди земельної ділянки від 08.11.2005р., зареєстрованого за №35, укладеного між Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області та ФОП ОСОБА_1

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд судом даного позову, сплачений позивачем в сумі 2756грн., відшкодовується платнику за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов ФОП ОСОБА_1 повністю.

2. Визнати недійсним п.1 додаткової угоди від 11.11.2010р. до договору оренди земельної ділянки від 08.11.2005р., зареєстрованого за №35, укладеного між Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області та ФОП ОСОБА_1

3. Визнати недійсним п.1 додаткової угоди від 17.03.2011р. до договору оренди земельної ділянки від 08.11.2005р., зареєстрованого за №35, укладеного між Приморською сільською радою Кілійського району Одеської області та ФОП ОСОБА_1

4. Стягнути з Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області (68350, Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Центральна,13-а, код 04379522) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (68800, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 08 лютого 2017 р.

Суддя І.А. Малярчук