РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017Справа №910/22725/16
За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Фонду соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації)

про виселення

Суддя Грєхова О.А.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Семененко Л.М., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Семененко Л.М., за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фонду соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни про виселення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки укладений між сторонами Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1341 від 03.09.2013 припинив свою дію, у зв'язку з направленням третьою особою листа про припинення Договору, в якому також зазначено про необхідність звільнення орендованих приміщень, Фонду соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни зобов'язаний звільнити об'єкт оренди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 було порушено провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації), розгляд справи призначено на 17.01.2017.

Згідно з Розпорядженням Керівника апарату господарського суду міста Києва № 05-23/128 від 12.01.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/22725/16 у зв'язку із звільненням судді ОСОБА_1, за результатами якого зазначену справу передано для розгляду судді Грєховій О.А.

13.01.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2017 справа № 910/22725/16 була прийнята суддею Грєховою О.А. до свого провадження, розгляд справи призначено на 06.02.2017.

01.02.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 06.02.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник третьої особи у судове засідання з'явився та надав усні пояснення по суті спору.

Представник відповідача у судове засідання 06.02.2017 не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 06.02.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2013 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - третя особа, орендодавець), Фондом соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни (далі - відповідач, орендар) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (далі - позивач, підприємство) було укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1341 (далі - Договір), відповідно умов якого, орендодавець на підставі рішення Київради від 22.09.2011 № 34/6250 та від 22.05.2013 № 388/9445 додаток, пункт 1 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об'єкт оренди), яке знаходиться за адресою: вулиця Тростянецька, будинок 6-Г, літ. А, для розміщення громадської організації ветеранів, що не використовує приміщення для провадження підприємницької діяльності.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що об'єктом оренди є: нежитлові приміщення, загальною площею 149,85 кв.м., в т.ч. 1 - поверх - 6,35 кв.м., 2 поверх - 143,50 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхневого плану, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Згідно з п. 2.3 Договору опис технічного стану об'єкта оренди на дату передачі його орендареві, його склад зазначаються в акті приймання-передачі об'єкта оренди, що є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 2.4 Договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація».

Строк дії договору оренди сторони визначили у п. 9.1 Договору, а саме - Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і дії з 03.09.2013 по 01.09.2016.

За умовами п. 9.7 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

На виконання умов Договору, орендодавцем було передано орендару в оренду нежилі приміщення, що перебувають на балансі КП «Київжитлоспецексплуатація», загальною площею 149,85 кв.м. (у тому числі: 1 поверх - 6,35 кв.м. (МСК); 2 поверх - 143,5 кв.м. у тому числі МСК - 10,1 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, 6-Г, літера -А, що підтверджується актом приймання передачі майна в оренду від 03.09.2013.

Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України, а також Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

29.09.2016 третя особа направила відповідачу повідомлення вих. № 062/05/12-9883 від 29.09.2016 про припинення та відмову від продовження дії Договору з вимогою звільнити об'єкт оренди та передати орендоване майно за актом прийому-передачі балансоутримувачу - КП «Київжитлоспецексплуатація».

Направлення відповідачу зазначеного повідомлення підтверджується квитанцією № 4746 від 29.09.2016, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідач, в свою чергу, обов'язку щодо повернення орендованого майна за Договором не виконав, у зв'язку із чим позивач, як балансоутримувач орендованого майна, звернувся до суду з вимогами до відповідача про виселення відповідача з орендованого майна.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічна норма міститься і в ч. 2 ст. 291 ГК України.

Згідно зі ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Вказана стаття також кореспондується зі статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до частини другої якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" випливає, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Аналогічна правова позиція також викладена у ч. 2 п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна".

Судом встановлено, що на час звернення позивача з позовом до суду Договір оренди про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1341 від 03.09.2013 припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено. Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту припинення договірних відносин між сторонами за Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У відповідності до п. 4.15 Договору орендар після припинення дії Договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Згідно з п. 7.6 Договору у разі закінчення строку дії Договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку звільнення орендованого майна, вимоги позивача про виселення відповідача із займаного приміщення та повернення орендованого майна за актом приймання-передачі підлягають задоволенню.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку повернути орендоване приміщення.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Фонд соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни (03169, м. Київ, вулиця Комсомольська, будинок 8; ідентифікаційний код: 38214563) з нежилих приміщень загальною площею 149,85 кв.м., в т.ч. на 1 поверсі - 6,35 кв.м., на 2 поверсі - 143,50 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Тростянецька, будинок 6-Г, літера А.

3. Зобов'язати Фонд соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни (03169, м. Київ, вулиця Комсомольська, будинок 8; ідентифікаційний код: 38214563) передати Комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А; ідентифікаційний код: 03366500) за актом приймання-передачі нежилі приміщення загальною площею 149,85 кв.м., в т.ч. на 1 поверсі - 6,35 кв.м., на 2 поверсі - 143,50 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Тростянецька, будинок 6-Г, літера А.

4. Стягнути з Фонду соціального захисту ветеранів Великої Вітчизняної війни (03169, м. Київ, вулиця Комсомольська, будинок 8; ідентифікаційний код: 38214563) на користь Комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А; ідентифікаційний код: 03366500) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп.

5. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 09.02.2017.

Суддя О.А. Грєхова