ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Справа № 915/1626/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2 - дов. б/н від 09.12.2016,

представника відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистрибюшн ОСОБА_3

(02222, м. Київ, вул. Закревського, 16),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортна компанія СКАТ

(54015, м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 1),

про: стягнення заборгованості у сумі 43733,88 грн. за Договором поставки №9142-15/2016 від 12.02.2016.

Згідно заяви позивача від 08.02.2017: стягнення заборгованості у сумі 36518,58 грн., -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодистрибюшн ОСОБА_3» (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом в якому просило стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія СКАТ» (надалі - відповідач) заборгованість за договором поставки №9142-15/2016 від 12.02.2016 в сумі 43733,88 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в порушення приписів чинного законодавства та умов договору поставки №9142-15/2016 від 12.02.2016 відповідач розрахувався за поставлений товар частково на суму 46969,68 грн. Станом на день подання позову до суду заборгованість за залишок поставленого товару відповідачем погашена не була та становила 43733,88 грн.

08.02.2017 від позивача до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання, яким позивач зменшив розмір позовних вимог і просив стягнути з відповідача за договором поставки №9142-15/2016 від 12.02.2016 заборгованість у сумі 36518,58 грн.

Враховуючи, що відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач скористався своїм правом до прийняття рішення зменшити розмір позовних вимог, справа розглядається за заявою від 08.02.2017.

Під час розгляду справи, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 64 ГПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с. 70, 82), але вимог ухвал суду від 03.01.2017, 25.01.2017 не виконав, відзив та витребувані документи не надав, представник в судове засідання двічі не зявився, причин неявки суду не пояснив.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, суд, на підставі ст. 75 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 08.02.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

12.02.2016 між сторонами було укладено договір поставки №9142-15/2016 (надалі - Договір) (а.с.7-9), згідно якого позивач зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити відповідачу, визначені цим договором, запчастини та експлуатаційні матеріали (надалі - товар), а також виконувати шиномонтажні послуги, в свою чергу відповідач зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити товар.

Номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження товару, загальна кількість, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці за цим договором, термін та умови поставки визначаються в рахунках-фактурах та товарних накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на товар, які є невідємною частиною договору та остаточно узгоджується сторонами на кожну окрему партію товару. Загальна сума договору складає суму ціни товару, вказану в видаткових накладних протягом дії договору (п.1.1-1.3 Договору).

Згідно п.п.2.3, 2.4 Договору товар за домовленістю сторін продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній. У разі відстрочення платежу товар має бути оплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно. Ціни товару вважаються остаточно визначеними сторонами в видатковій накладній на момент постачання (передавання) партії товару.

Відповідно до п.8.2 Договору він набрав чинності з моменту підписання його сторонами та діяв до 31.12.2016.

На виконання умов Договору, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 90703,56 грн., що підтверджується накладними №SI від 23.09.2016 на суму 10585,62 грн., №SI від 23.09.2016 на суму 4993,20 грн., № SI від 24.09.2016 на суму 6406,44 грн., №SI від 24.09.2016 на суму 720,54 грн., №SI від 26.09.2016 на суму 6319,98 грн., №SI від 27.09.2016 на суму 5364,18 грн., №SI від 28.09.2016 на суму 1800,06 грн., №SI від 29.09.2016 на суму 6451,74 грн., №SI від 30.09.2016 на суму 5444,10 грн., №SI від 30.09.2016 на суму 14963,82 грн., №SI від 01.10.2016 на суму 2532,54 грн., №SI від 03.10.2016 на суму 2927,94 грн., №SI від 04.10.2016 на суму 2756,52 грн., №SI від 04.10.2016 на суму 3900,06 грн., №SI від 07.10.2016 на суму 4913,46 грн., №SI від 10.10.2016 на суму 6307,26 грн., №SI від 10.10.2016 на суму 976,02 грн., №SI від 10.10.2016 на суму 887,28 грн., №SI від 10.10.2016 на суму 2452,80 грн. та товарно-транспортними накладними №SHР від 23.09.2016, №SHР від 26.09.2016, №SHР від 30.09.2016, №SHР від 11.10.2016.

Товар був належним чином та без будь-яких претензій отриманий відповідачем, про що свідчить підпис уповноваженої особи на вказаних видаткових та товарно-транспортних накладних.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату №S від 23.09.2016 на суму 10585,62 грн., №S від 23.09.2016 на суму 4993,20 грн., №S від 24.09.2016 на суму 6406,44 грн., №S від 24.09.2016 на суму 720,54 грн., №S від 26.09.2016 на суму 6319,98 грн., №S від 27.09.2016 на суму 5364,18 грн., №S від 28.09.2016 на суму 1800,06 грн., №S від 29.09.2016 на суму 6451,74 грн., №S від 30.09.2016 на суму 5444,10 грн., №S від 30.09.2016 на суму 14963,82 грн., №S від 01.10.2016 на суму 2532,54 грн., №S від 03.10.2016 на суму 2927,94 грн., №S від 04.10.2016 на суму 2756,52 грн., №S від 04.10.2016 на суму 3900,06 грн., №S від 07.10.2016 на суму 4913,46 грн., №S від 10.10.2016 на суму 6307,26 грн., №S від 10.10.2016 на суму 976,02 грн., №S від 10.10.2016 на суму 887,28 грн., №S від 10.10.2016 на суму 2452,80 грн. (а.с.10-51).

Згідно вимог ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що оплата згідно договору здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

Відповідач, всупереч умовам Договору та вимогам чинного законодавства, поставлений позивачем товар оплатив частково на суму 50265,84 грн., що підтверджується банківськими виписками № 187 від 03.10.2016 на суму 15578,82 грн., №209 від 03.11.2016 на суму 7194,54 грн., №212 від 08.11.2016 на суму 4913,46 грн., №214 від 10.11.2016 на суму 2926,14 грн., №221 від 21.11.2016 на суму 3900,06 грн., №229 від 01.12.2016 на суму 2452,80 грн., №234 від 08.12.2016 на суму 6084,72 грн., №10 від 18.01.2017 на суму 4287,36 грн., №18 від 30.01.2017 на суму 2927,94 грн.

Накладними №11664 від 28.09.2016 на суму 2119,08 грн. та №12238 від 10.10.2016 на суму 1800,06 грн. відповідач частково повернув поставлений позивачем товар (а.с.80-81).

Таким чином, на день розгляду справи заборгованість відповідача, з урахуванням часткового повернення товару, становить 36518,58 грн. (90703,56 грн. - 50265,84 грн. - 2119,08 грн. - 1800,06 грн.).

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію з вимогою про оплату боргу, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Згідно приписів ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його мов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, аза відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заборгованість відповідача за договором поставки №9142-15/2016 від 12.02.2016 у сумі 36518,58 грн., відповідачем не заперечена та не спростована.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 821,84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія СКАТ» (54015, м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 1; р/р 8900, АТ «Укрсиббанк», МФО 351005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистрибюшн ОСОБА_3» (02222, м. Київ, вул. Закревського, 16; р/р 6855, ПАТ «Креді ОСОБА_4», МФО 300614, ) заборгованість в сумі 36518,58 грн. та 1150,63 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.85 ГПК України

та підписана суддею 13 лютого 2017 року.

Суддя М.В. Мавродієва