ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.01.2017 Справа № 904/11243/16
за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"

до Комунального підприємства "Житлове господарство Красногвардійського району" Дніпропетровської міської ради

про стягнення 344 307,78 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача ОСОБА_1, дов. №677/1001 від 14.12.16р.

Відповідача не зявився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача борг: 302 036,98 грн. - за спожиту активну електричну енергію, 6 167,92 грн. - 3% річних за прострочення оплати за активну електроенергію, 16 305,97 грн. пені за прострочення оплати активної електричної енергії, 19 796,91 грн. інфляційних втрат через прострочення оплати за активну електричну енергію, 5 164,62 грн. - витрат зі сплати судового збору, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

31.01.17р. від Позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій Позивач просить стягнути з Відповідача 301 757,80 грн. - за спожиту активну електричну енергію (оскільки 279,18 грн. Відповідачем сплачено до звернення Позивачем з позовом), 6 167,92 грн. - 3% річних за прострочення оплати за активну електроенергію, 16 305,97 грн. пені за прострочення оплати активної електричної енергії, 19 796,91 грн. інфляційних втрат через прострочення оплати за активну електричну енергію, 5 164,62 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Відповідач явку повноважного представника у жодне судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи доказів відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач про засідання суду повідомлявся належно, суду повернулися поштові повідомлення про вручення поштових відправлень №897 та №728.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

встановив:

12.02.1998р. сторонами укладено договір про постачання електричної енергії №499/121-18.

29.08.08р. сторонами укладено додаткову угоду № 2/02/1850 до договору про постачання електричної енергії №499/121-18 від 12.02.1998р., якою, по суті, договір викладено в новій редакції (далі Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору Постачальник (Позивач) продає електричну енергію Споживачеві (Відповідач) для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 146,265 кВт (КВА), величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач оплачує Постачальникові вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Споживач зобовязується оплачувати Постачальникові вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку "Порядок розрахунків" та Додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" (п.2.3.3. Договору).

За внесення платежів, передбачених п.2.3.3. 2.3.4. цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальникові пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в той період, враховуючи день фактичної оплати (п.4.2.1. Договору).

Відповідно до п.1 Додатку "Порядку розрахунків", розрахунковим періодом встановлюється місяць з 17 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу використаної в розрахунковому періоді електричної енергії на підставі самостійно отриманого у Постачальника рахунка протягом доби після подання Акту про використану електричну енергію відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, згідно з п.2.2. цього Додатку, або за остаточним рахунком нарахованим згідно з п.2.3. цього Додатку, протягом пяти операційних банківських днів з дня отримання рахунку (п.4 Додатку "Порядок розрахунків").

Позивач виконував свої договірні зобовязання, що підтверджується Актами про спожиту Споживачем з червня 2015р. по жовтень 2016р. електричну енергію.

Позивач вручив Відповідачеві рахунки на оплату за поставлену у спірний період активну електроенергію (докази вручення додаються до матеріалів справи).

За даними Позивача, Відповідач виставлені рахунки за спожиту активну електроенергію сплачував частково та несвоєчасно, внаслідок чого, у нього перед Позивачем виник борг за поставлену з червня 2015р. по жовтень 2016р. за активну електроенергію у розмірі 302 036,98 грн. (з урахуванням уточнення - 301 757,80 грн.).

З посиланням на п. 4.2.1. Договору, на прострочений борг Відповідача, за активну електроенергію, Позивач нарахував пеню 16 305,97 грн. за період прострочки з 07.12.15р. по 23.11.16р. Крім того, з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача за активну електроенергію Позивачем нараховані 3% річних - 6 167,92 грн. за період прострочки з 02.07.15р. по 23.11.16р., індекс інфляції 4 918,58 грн. за період з 01.08.15р. по 31.10.16р. Нарахування проводилися за кожним актом окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Від Позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій Позивач просить стягнути з Відповідача 301 757,80 грн. - за спожиту активну електричну енергію (оскільки 279,18 грн. Відповідачем сплачено до звернення Позивачем з позовом), 6 167,92 грн. - 3% річних за прострочення оплати за активну електроенергію, 16 305,97 грн. пені за прострочення оплати активної електричної енергії, 19 796,91 грн. інфляційних втрат через прострочення оплати за активну електричну енергію, 5 164,62 грн. - витрат зі сплати судового збору. Перевіривши розрахунки Позивача, суд визнає обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи розрахунки основного боргу, з урахуванням уточнень від 30.01.17р., та індексу інфляції.

За перерахунком суду пеня та 3 % річних перевищують ті, що розраховані Позивачем, тому суд приймає розрахунок пені та 3 % річних Позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлове господарство Красногвардійського району" Дніпропетровської міської ради, 49006, м. Дніпро, вул. Шмідта, 22 (код 03341240) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", 49107, м.Дніпро, шосе Запорізьке, 22 (код 23359034) 301 757,80 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію, 6 167,92 грн. - 3% річних за прострочення оплати за активну електроенергію, 16 305,97 грн. пені за прострочення оплати активної електричної енергії, 19 796,91 грн. індексу інфляції через прострочення оплати за активну електричну енергію, 5 160,43 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено_________________