ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Справа № 915/922/16

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Берко О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 8 від 05.07.2016 року,

ОСОБА_2, довіреність б/н від 05.09.2016 року,

ОСОБА_3, довіреність № 8 від 05.07.2016 року,

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність б/н від 05.01.2017 року,

ОСОБА_5 довіреність б/н від 01.10.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МАГІСТРАЛЬ-ЮГ,

54025, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код 31096185),

до Товариства з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод,

54037, м. Миколаїв, вул. Знаменська, 16-а (ідентифікаційний код 37386052),

про зобов'язання повернути майно, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю МАГІСТРАЛЬ-ЮГ звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод про повернення майна (з урахуванням заяви від 16.09.2016 року).

Ухвалою суду від 26.08.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначений на 07.09.2016 року.

07.09.2016 року судом відкладений розгляд справи на 04.10.2016 року у зв'язку із неявкою представника відповідача.

04.10.2016 року у судовому засіданні оголошено перерву до 12.10.2016 року.

Ухвалою суду від 12.10.2016 року провадження у справі № 915/922/16 зупинено та призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України (25006, м. Кіровоград, вул. Вокзальна, 58).

23.12.2016 року експертною установою повернуто до суду справу № 915/922/16 та висновок експерта № 214 від 16.12.2016 року.

Ухвалою суду від 17.01.2017 року провадження у справі поновлено, розгляд справи призначений на 17.01.2017 року на 11-30 год.

17.01.2017 року у судовому засіданні оголошено перерву до 25.01.2017 року.

25.01.2017 року у судовому засіданні оголошено перерву до 01.02.2017 року.

Ухвалою суду від 25.01.2017 року строк розгляду справи продовжений на 15 днів.

01.02.2017 року у судовому засіданні оголошено перерву до 08.02.2017 року.

08.02.2017 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили.

У поданому суду відзиві (а.с. 42-45) зазначили наступне.

Відповідачем не заперечується факт укладення між сторонами договору оренди обладнання № 4 від 01.09.2014 року, а також факт припинення здійснення орендних платежів за обладнання з червня 2015 року.

Після закінчення строку дії договору оренди (31.12.2015 року) відповідач продовжив користуватися орендованим обладнанням до 01.06.2015 року, тобто договір оренди продовжив свою дію до 01.06.2015 року.

Відповідачем зазначено, що після укладення договору оренди обладнання сторони домовились про продаж вказаного обладнання відповідачу, про що склали договір купівлі-продажу обладнання № 4/1 від 09.12.2014 року, відповідно до умов якого позивач продає відповідачу обладнання за ціною 50 тис. грн.

Пунктами 2.1, 10.1 зазначеного договору купівлі-продажу обладнання № 4/1 від 09.12.2014 року сторони обумовили передачу майна за актом приймання-передачі, який має бути складений не пізніше 01.06.2015 року.

Окрім того, п. 8.1 договору купівлі-продажу обладнання № 4/1 від 09.12.2014 року сторони погодили, що він вступає в силу з 01.06.2015 року та діє до повного виконання обовязків за договором.

Пунктом 9.1 договору купівлі-продажу обладнання № 4/1 від 09.12.2014 року сторони обумовили припинення дії договору оренди обладнання № 4 від 01.09.2014 року з моменту набрання чинності Договором купівлі-продажу № 4/1 від 09.12.2014 року.

01.06.2015 року за актом приймання-передачі позивач передав, а відповідач прийняв обладнання - домкрати ДТ-40т в кількості 22 шт.

На підставі викладеного, відповідач зазначає, що з 01.06.2015 року він є власником спірного обладнання - домкратів ДТ-40т в кількості 22 шт. на підставі договору купівлі-продажу обладнання № 4/1 від 09.12.2014 року, договір оренди № 4 від 01.09.2014 року припинив свою дію, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

24.06.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) МАГІСТРАЛЬ-ЮГ (покупець, позивач) та Малим приватним підприємством фірма Фартон (продавець) укладений договір № 2406-14, відповідно до п.п. 1.1, 2.1 якого продавець зобовязався передати у власність покупця домкрати ДТ-40т б/у в кількості 22 шт. за ціною 2 000,00 грн. кожний, загальною вартістю 44 000,00 грн., а покупець зобовязався прийняти товар та оплатити його вартість. (а.с. 12-14)

Відповідно до видаткової накладної № 101 від 27.06.2014 року Мале приватне підприємство фірма Фартон, як постачальник, поставило ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ, як покупцю, домкрати ДТ-40т б/у в кількості 22 шт. за ціною 2 000,00 грн. кожний, загальною вартістю 44 000,00 грн. на підставі договору купівлі-продажу № 2406-14 від 24.06.2014 року (а.с. 11).

01.09.2014 року між ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ (орендодавець) та ТОВ Николаевский тепловозоремонтный завод (орендар, відповідач) укладений договір оренди обладнання № 4 (Договір оренди), відповідно до п. 1 якого орендодавець передає в оперативну оренду, а орендар приймає у тимчасове оплатне користування домкрати ДТ-40т в кількості 22 шт. (орендоване майно) для виконання виробничих робіт та зобовязується сплачувати орендодавцю орендну плату (а.с. 15-17).

Відповідно до п. 3 Договору оренди розмір орендної плати за місяць визначається у відповідності до договірної ціни і становить 108,00 грн. за один домкрат, на загальну суму 2 376,00 грн. Орендна плата сплачується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Можливий розрахунок між сторонами іншими способами, які не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до п. 4 Договору оренди орендодавець має право виступати з пропозицією щодо внесення змін у Договір оренди або його розірвання у випадку псування обладнання, його неналежного використання або невиконання вимог Договору оренди.

Відповідно до п. 6 Договору оренди він діє з 01.09.2014 року до 31.12.2015 року. Строк дії договору може бути продовжений шляхом підписання додаткової угоди.

Орендодавець передав орендарю орендоване майно на підставі акту приймання-передачі № 1 від 01.09.2014 року (а.с. 18).

14.07.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) МАГІСТРАЛЬ-ЮГ надіслало Товариству з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод повідомлення вих. № 294 про відмову від договору оренди у звязку з наявністю заборгованості з орендної плати за період з червня 2015 року по 01.07.2016 року в сумі 30 888,00 грн. та вимогою повернути орендодавцю майно за актом приймання передачі. (а.с. 9-10)

У відповіді № 77 від 28.07.2016 року на вказаний лист позивача відповідач зазначив, що у відповідності із договором купівлі-продажу № 4/1 від 09.12.2014 року є власником домкратів ДТ-40т в кількості 22 шт., а тому вимоги позивача про відмову від договору оренди у звязку з наявністю заборгованості з орендної плати за період з червня 2015 року по 01.07.2016 року в сумі 30 888,00 грн. та про повернення орендованого майна задоволенню не підлягають. Крім того, у даній відповіді відповідач також просив позивача виставити рахунок на оплату відповідно до п. 3.1 Договору купівлі-продажу із зазначенням розрахункового рахунку, на який відповідач повинен перерахувати грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. (а.с. 48)

Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2014 року між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладений договір купівлі-продажу обладнання № 4/1 (Договір купівлі-продажу), відповідно до п.п. 1.1 якого продавець зобовязався продати майно - домкрати ДТ-40т в кількості 22 шт. за ціною 50 000,00 грн., а покупець зобовязався прийняти майно та оплатити його вартість в порядку, передбаченому умовами договору (а.с. 46).

Відповідно до п.п. 2.1, 10.1 Договору купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно та підписати акт приймання-передачі майна у строк не пізніше 01.06.2015 року.

Відповідно до п. 3.1 Договору купівлі-продажу повна вартість майна складає 50 000,00 грн. Оплата здійснюється протягом десяти календарних днів з моменту предявлення продавцем відповідного рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, зазначений продавцем.

Відповідно до п. 4.1 Договору купівлі-продажу право власності на майно переходить до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 8.1 Договору купівлі-продажу він вступає в силу з 01.06.2015 року та діє до повного виконання сторонами обовязків за договором.

Відповідно до п. 9.1 Договору купівлі-продажу з моменту набрання чинності даним договором припиняє свою дію договір оренди обладнання № 4 від 01.09.2014 року.

01.06.2015 року за актом приймання-передачі майна до договору № 4/1 від 09.12.2014 року позивач передав, а відповідач прийняв обладнання - домкрати ДТ-40т в кількості 22 шт. (а.с. 47)

Договір купівлі-продажу та акт приймання передачі майна від 01.06.2015 року до Договору купівлі-продажу від позивача підписані директором ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, у відповідності до п. 4.1 Договору купівлі-продажу у відповідача з 01.06.2015 року виникло право власності на спірне обладнання.

Відповідачем у повному обсязі сплачені орендні платежі за період з вересня 2014 року по 01.06.2015 року в сумі 21 384,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 962 від 11.09.2014 року на суму 2 376,00 грн., № 1470 від 17.12.2014 року на суму 4 752,00 грн. та № 2187 від 17.06.2015 року на суму 14 256,00 грн. (а.с. 105-107)

Позивач заперечує перехід до відповідача права власності на спірне обладнання, в обґрунтування чого зазначає, що директором ОСОБА_6 ні Договір купівлі-продажу, ні акт приймання-передачі обладнання до Договору купівлі-продажу не підписувались.

Позивачем надана довідка вих. № 738 від 03.10.2016 року (а.с. 49), відповідно до якої позивачем та його посадовими особами спірне обладнання не відчужувалось, ніякі документи з цього приводу не підписувались, зазначене майно значиться на балансі позивача.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 12.10.2016 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Кіровоградському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України (25006, м. Кіровоград, вул. Вокзальна, 58). На вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

- чи виконаний підпис у розділі 13 ПОДПИСИ СТОРОН у графі ИСПОЛНИТЕЛЬ ОСОБА_7 Павлов в договорі № 4/1 купівлі-продажу обладнання від 09.12.2014 року ОСОБА_6 або іншою особою?

- чи виконаний підпис у графі УТВЕРЖДАЮ Продавец ООО Магистраль-Юг ОСОБА_8 в Акті від 01.06.2015 року приймання-передачі майна за договором № 4/1 від 09.12.2014 року ОСОБА_6 або іншою особою?

Відповідно до висновку експерта № 214 від 16.12.2016 року (а.с. 200-209) підписи на вищезазначених документах від імені ОСОБА_6 виконані самим ОСОБА_6.

17.01.2017 року до суду від директора ТОВ МАГІСТРАЛЬ-ЮГ ОСОБА_6 надійшла заява, у якій ОСОБА_6 зазначає, що в якості вільних зразків його підпису були використані два документи, а саме договір оренди обладнання № 4 від 01.09.2014 року та акт приймання-передачі орендованого обладнання від 01.09.2014 року, підписи на яких від імені ОСОБА_6 мають відмінності від його справжнього підпису (а.с. 215).

Із посиланням на викладене, а також на необґрунтованість висновку експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центу МВС України № 214 від 16.12.2016 року та його суперечливість іншим обставинам справи, представники позивача неодноразово звертались до суду з клопотанням про призначення повторної почеркознавчої експертизи (а.с. 218-223, 234-235, 242-245, 246-249)

Дослідивши висновок експерта, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представників позивача про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, оскільки наявний у матеріалах справи висновок є повним, всебічним і зрозумілим.

Посилання директора ОСОБА_6 на ознаки підробки його підпису на договорі оренди обладнання № 4 від 01.09.2014 року та акті приймання-передачі орендованого обладнання від 01.09.2014 року, які були залучені судом у двох екземплярах, та надані експерту для дослідження в якості умовно-вільних зразків, не свідчать про помилковість висновків експертизи, оскільки для проведення дослідження експерту були надані відібрані у судовому засіданні експериментальні зразки підпису ОСОБА_6, а також інші документи, які містять вільні та умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_6, достовірність свого підпису на яких підтверджена самим ОСОБА_6 у судовому засіданні 12.10.2016 року, а також матеріали справи, які містять значну кількість порівняльного матеріалу, що відповідає Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 № 144/5, далі - Інструкція), з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України.

Зазначення експертом у своєму висновку, що договір оренди обладнання № 4 від 01.09.2014 року та акт приймання-передачі орендованого обладнання від 01.09.2014 року містять вільні зразки ОСОБА_6 (а.с. 202), в той час як судом вказані документи долучені до справи в якості умовно-вільних зразків не впливає на зміст проведеної експертизи та її обгрунтованість.

Відповідно до бухгалтерської довідки відповідача вих. № 15 від 31.01.2017 року спірне обладнання (Домкрати ДТ-40т у кількості 22 шт.) оприбутковані Товариством з обмеженою відповідальністю Николаевский тепловозоремонтный завод у бухгалтерському обліку.

Посилання позивача на те, що Договір купівлі-продажу не укладений, оскільки позивачем не вчинено дій, які свідчать про його погодження, зокрема, не виставлено рахунок на оплату, не знято з податкового обліку та балансу, тощо, відхиляються судом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання позивача на наявність спірного обладнання на його балансі, а також врахування зазначеного обладнання при складанні бухгалтерського обліку, не спростовує факту укладання Договору купівлі-продажу, а неналежне ведення бухгалтерського та податкового обліку має наслідком адміністративну та іншу, встановлену законом, відповідальність.

Акт приймання передачі майна від 01.06.2015 року до Договору купівлі-продажу №4/1 від 09.12.2014 року затверджений директором ОСОБА_6. Належність підпису ОСОБА_6 підтверджена висновком експерта.

Посилання позивача на те, що замість звичайного оформлення підпис директора ОСОБА_6 міститься в верхньому лівому кутку під виразом "Утверждаю Продавец ООО "Магістраль-юг", а тому ставиться під сумнів передача майна, відхиляється судом, оскільки оформлення акту прийому-передачі у такий спосіб не спростовує факту передачі майна від одної особи до іншої. Зміст акту прийому-передачі свідчить про те, що (мовою оригіналу) "Продавец ООО "Магистраль-Юг" в лице директора ОСОБА_8Н передал, а Покупатель ООО "НТРЗ" в лице директора ОСОБА_9 получил следующее имущество: домкрат ДТ-40 Т -22 шт., цена -50 000 грн." Визначати форму акту прийому-передачі це право сторін, а не обов'язок, головне щоби зміст такого акту був зрозумілий та не мав подвійного трактування.

Відсутність же на акті прийому-передачі підпису відповідальної особи ТОВ "Магістраль-Юг", яка передала обладнання, є логічним, оскільки на момент укладання акту прийому-передачі майно перебувало у відповідача в оренді, а тому, на думку суду, достатнім є погодження директора ОСОБА_6 на передачу майна відповідачу.

Враховуючи все вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач є власником спірного обладнання на підставі договору купівлі-продажу обладнання № 4/1 від 09.12.2014 року та акту приймання передачі майна від 01.06.2015 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

На підставі вищевикладеного у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір, а також витрати на проведення судової експертизи, при відмові в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текс рішення складений 13.02.2017 року.

Суддя В.О. Корицька