КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2017 р. Справа№ 911/3297/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Чорної Л.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Даниленко Т.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури (апелянта): Кулішенко О.Ю. - посв. № 034764 від 05.08.2015р.;

від позивача: не з'явився

відповідача 1: не з'явився

відповідача 2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області

на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.12.2016р.

у справі № 911/3297/16 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України

до 1. Бучанської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС"

про визнання недійсними рішення та договору оренди земельної ділянки; витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.12.2016р. зупинено провадження у справі № 911/3297/16 до розгляду Ірпінським міським судом заяви Бучанської міської ради про перегляд рішення від 17.10.2014р. за нововиявленими обставинами у цивільній справі №367/4187/14-ц.

Не погодившись із вказаним рішенням Перший заступник прокурора Київської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 05.12.2016р. та поновити провадження у справі №911/3297/16.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірної ухвали.

Так, апелянт у своїй скарзі як на підставу посилався, що рішеннями у цивільній справі, які в силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиціальне значення, встановлено відсутність у Бучанської міської ради повноважень на розпорядження лісовими ділянками вкритими лісовою рослинністю державної власності. Оскільки рішення набрало законної сили, підстав для зупинення провадження у справі не має.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2017р. апеляційну скаргу Прокуратури Київської області передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Чорної Л.В.,

Яковлєва М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р. у справі № 911/3297/16 у зазначеному складі суддів апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 31.01.2017р.

До судового засідання, що відбулось 31.01.2017р. не з'явились представники позивача та відповідачів 1-2, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників позивача та відповідачів 1-2 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності представників позивача та відповідачів 1-2 є можливим

В судовому засіданні від 31.01.2017р. представник прокуратури доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу Господарського суду Київської області від 05.12.2016р. у справі № 911/3297/16 про зупинення провадження скасувати та поновити провадження у справі №911/3297/16.

Частиною шостою статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишена без змін, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року N 18, статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 Господарського процесуального кодексу).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 Господарського процесуального кодексу України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Так, колегією суддів Київського апеляційного господарського суду встановлено, що до господарського суду Київської області надійшла позовна заява Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (позивач) до Бучанської міської ради (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС" (відповідач-2) про визнання недійсними: рішення Бучанської селищної ради № 796-25-ХХІV від 26.03.2004 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "ТІС" для будівництва санаторно-курортного комплексу за адресою: селища Буча, вул. Революції, 20" і Договір земельної ділянки від 26.03.2004 та витребувати на користь держави з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС" земельну ділянку площею 4,8 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Революції, 20.

В обґрунтування заявленого позову, прокурор посилається на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.10.2014р. у справі №367/4187/14-ц, залишеного без змін ухвалами апеляційного суду Київської області від 02.06.2015р. та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.07.2015р., яким задоволено позов заступника прокурора Київської області та визнано недійсним рішення Бучанської селищної ради від 25.06.2002р. № 71/1-4-XXIV "Про віднесення земель Бучанської селищної ради, які обслуговує Бучанська лісогосподарська установа Київського обласного житлово-комунального управління до земель житлової та громадської забудови", керуючись яким, в подальшому, були винесені спірні документи.

Бучанською міською радою подано в Ірпінський міський суд заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.10.2014 року №367/4187/14-ц та на підставі ухвали від 28 липня 2016 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами.

Що стосується доводів апелянта стосовно того що суд першої інстанції неправомірно виніс ухвалу про зупинення провадження у справі оскільки рішеннями у цивільній справі №367/4187/14-ц, які в силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиціальне значення, встановлено відсутність у Бучанської міської ради повноважень на розпорядження лісовими ділянками вкритими лісовою рослинністю державної власності. А рішення набрало законної сили, підстав для зупинення провадження у справі №911/3297/16 не має.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне, згідно частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Частиною 1 статті 79 ГПК України встановлено, що іншим судом є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно із ст. 3 та ч.2 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у 3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р.

Як вже було зазначено вище, ухвалою Ірпінського міського суду у справі №367/4187/14-ц від 28 липня 2016 року відкрито провадження про перегляд рішення від 17.10.2014 року за нововиявленими обставинами.

Слід зазначити, що в цивільному та господарському процесі нововиявлені обставини - це сукупність юридичних фактів, які мають суттєве значення для вирішення справи, але не були відомі суду та іншим учасникам процесу на момент постановлення рішення, внаслідок чого була допущена судова помилка.

Нововиявлені обставини є підставою для скасування судового рішення та постановлення нового, з урахуванням цих обставин.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами. Інша справа повинна бути у провадженні суду.

Враховуючи викладені обставини, господарський суд Київської області дійшов вірного висновку стосовного того, що розгляд господарської справи №911/3297/16 за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про визнання недійсними рішення та договору оренди земельної ділянки; витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки, неможливий до розгляду заяви за нововиявленими обставинами у цивільній справі №367/4187/14-ц за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Комунального підприємства "Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради" до Бучанської міської ради, треті особи на стороні відповідачів: ОСОБА_3 та ін., оскільки однією з підстав подачі до господарського суду Київської області позову є саме рішення у цивільній справі № 367/4187/14-ц.

Колегія судів апеляційної інстанції зазначає наступне, що предметом позову у цивільній справі № 367/4187/14-ц є визнання недійсним рішення Бучанської селищної ради від 25.06.2002р. № 71/1-4-ХХ1V "Про віднесення земель Бучанської селищної ради, які обслуговує Бучанська лісогосподарська установа Київського обласного житлово-комунального управління до земель житлової та громадської забудови".

В подальшому Бучанською селищною радою було прийнято рішення №796-25-ХХ1V від 26.03.2004р., яким Товариству з обмеженою відповідальністю "ТІС" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 4.8 га для будівництва санаторно-курортного комплексу за адресою АДРЕСА_1 та укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,8 га з кадастровим номером НОМЕР_1 по вул. Революції, 20 у селище Буча, який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 54н/2004 від 01.04.2004р.

Предметом господарської справи № 911/3297/16 є визнання недійсним рішення Бучанської селищної ради №796-25-ХХ1V від 26.03.2004р. про затвердження проекту землеустрою Товариству з обмеженою відповідальністю "ТІС" щодо відведення земельної ділянки загальною площею 4.8 га для будівництва санаторно-курортного комплексу за адресою АДРЕСА_1 та визнання недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,8 га з кадастровим номером НОМЕР_1 по вул. Революції, 20 у селище Буча, укладений між Бучанською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІС", який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 54н/2004 від 01.04.2004р.

Виходячи з вище наведеного однією з підстав для подання позову по справі №911/3297/16 стало прийняття Постанови Верховного Суду України від 16.12.2015р., якою залишено в силі рішення першої, апеляційної та касаційної інстанції про задоволення позову прокуратури Київської області щодо визнання недійсним рішення Бучанської селищної ради які обслуговує Бучанська лісогосподарська установа Київського обласного житлово-комунального управління, до земель житлової та громадської забудови.

Оскільки ухвалою Ірпінського міського суду у справі №367/4187/14-ц від 28 липня 2016 року відкрито провадження про перегляд рішення від 17.10.2014 року за нововиявленими обставинами, обставини, що встановлюватимуться у справі №367/4187/14-ц, матимуть значення для справи № 911/3297/16, а встановлені факти - преюдиціальне значення та впливатимуть на вирішення спору по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що справа Господарського суду Київської області № 911/3297/16 є пов'язаною з справою №367/4187/14-ц, що розглядається Ірпінським міським судом, що згідно з приписами ч. 1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України є підставами для зупинення провадження у справі Господарського суду Київської області № 911/3297/16 до вирішення пов'язаної з нею справи № 367/4187/14-ц, що розглядається Ірпінським міським судом.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом правомірно винесено ухвалу на підставі ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України про зупинення провадження у справі Господарського суду Київської області № 911/3297/16 до вирішення Ірпінським міським судом пов'язаної справи № 367/4187/14-ц, а саме до розгляду Ірпінським міським судом заяви за нововиявленими обставинами та винесення у відповідності до ст. 365 ЦПК України відповідного процесуального документа.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала відповідає вимогам принципів справедливості, розумності та добросовісності, оскільки спрямована на встановлення усіх обставин справи в їх сукупності, перевірки їх належними та допустимими доказами в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, а також встановлення обсягу дійсних прав та обов'язків сторін в контексті спірних правовідносин.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали місцевого господарського суду від 09.12.2016р. про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати за подачу апеляційної скарги покладаються судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.12.2016р. у справі №911/3297/16 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 05.12.2016р. по справі №911/3297/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/3297/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Л.В. Чорна

М.Л. Яковлєв