ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Справа № 910/11015/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіШвеця В.О.,
суддівДанилової М.В., Сибіги О.М.
розглянувши касаційну скаргу Київської міської ради
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 13.12.2016
у справі№ 910/11015/16 Господарського суду міста Києва
за позовомКиївської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-2"
треті особи1. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес Консалт ЛТД"; 3. Комунальне підприємство "Київський іподром"
прозвільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

за участю представників сторін від:

позивача: Рог О.В. (дов. від 30.01.2017),

відповідача: Покиньчереда О.М. (дов. від 01.12.2016)

Представники третіх осіб - 1, 2, 3 в судове засідання не з'явилися, належно повідомлені про час та місце розгляду касаційної скарги.

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-2" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, відповідач має повернути самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,035 га по просп. Академіка Глушкова, 10 у Голосіївському районі м. Києва, неправомірність заняття якої підтверджується актами обстеження земельної ділянки № 224/01 від 22.07.2015 та №16-1444-01 від 29.08.2016. При цьому позивач посилався на приписи статей 116, 125, 126, 152, 189, 212 Земельного кодексу України, статей 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.08.2016, ухваленим суддею Лиськовим М.О., у позові відмовлено. Вмотивовуючи рішення місцевий господарський суд виходив з відсутності доказів самовільного використання саме відповідачем спірної земельної ділянки. Водночас надані акти обстеження земельної ділянки № 224/01 від 22.07.2015 та №16-1444-01 від 29.08.2016 суд визнав такими, що складені з порушенням норм діючого законодавства України. При цьому суд керувався положеннями пунктів 3.1., 6.1., 6.2. Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві", затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 № 16/890.

Київський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Власова Ю.Л. - головуючого, Суліма В.В., Станіка С.Р., постановою від 13.12.2016 перевірене рішення місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Київська міська рада звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги скаржник вказує на неврахування судами того, що відповідач використовує спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів для експлуатації та обслуговування газозаправного пункту та споруди операторської по просп. Академіка Глушкова, 10 у Голосіївському районі м. Києва. При цьому скаржник посилається на порушення судами приписів статей 152, 212 Земельного кодексу України, статей 42, 47, 43 Господарського процесуального кодексу України, статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Ухвалою від 23.01.2017 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого судді - Швеця В.О., суддів - Данилової М.В., Сибіги О.М., касаційну скаргу Київської міської ради прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.02.2017.

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходило.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Вищий господарський суд України, заслухавши суддю Швеця В.О., пояснення представників позивача та відповідача, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що за наслідками проведення огляду Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації складено акт обстеження земельної ділянки №224/01 від 22.07.2015 із зазначенням, що дана земельна ділянка використовується Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-2" для експлуатації та обслуговування газозаправного пункту та споруди операторської; згідно з даними земельного кадастру земельна ділянка за вказаною адресо обліковується, як землі не надані у власність чи користування. Документи, що посвідчують право власності чи користування на земельну ділянку у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відсутні. Крім того, зі змісту зазначеного акта обстеження земельної ділянки вбачається, що обстеження проведено посадовою особою Департаменту земельних ресурсів у відповідності до "Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві" затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 № 16/890. При складенні акта були відсутні представники відповідача, а отже акт обстеження підписаний лише посадовою особою Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації ОСОБА_9 Окрім цього, 29.08.2016 позивачем надано суду першої інстанції акт обстеження земельної ділянки №16-1444-01 від 29.08.2016, який містить ті ж самі порушення, що і акт обстеження земельної ділянки від 22.07.2015 № 224/01 та складений за відсутності представників відповідача. Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимога Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-2" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки орієнтовною площею 0,035 га по просп. Академіка Глушкова, 10 у Голосіївському районі м. Києва. На підставі сукупності поданих до матеріалів справи доказів, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Колегія вважає висновки суду місцевої та апеляційної інстанції обґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно зі статтею 124 цього Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди землі. Оскільки, земельна ділянка належить до комунальної власності міста, виключно Київська міська рада має право розпоряджатися нею. Способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин є прийняття рішення сесії. Згідно з частиною 1 статті 124 названого Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. За приписами статей 125, 126 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до статті 212 цього Кодексу самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", у якій міститься визначення термінів, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Статтею 189 Земельного кодексу України визначено, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Відповідно до пункту 1.3. Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 №16/890, основними завданнями самоврядного контролю є: забезпечення додержання фізичними і юридичними особами вимог земельного законодавства; запобігання порушенням законодавства у сфері використання і охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення. Пунктом 2.4. вказаного Порядку самоврядний контроль передбачає: контроль за наявністю у землевласників і землекористувачів документів, що підтверджують їхні права на землю, проектної документації тощо; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; контроль за усуненням юридичними і фізичними особами порушень земельного законодавства. Згідно з пунктом 2.5. зазначеного Порядку самоврядний контроль за виконанням вимог земельного законодавства здійснюється шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень фізичних і юридичних осіб; розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель тощо. Позапланова перевірка - це перевірка, не передбачена планами роботи Головного управління. У разі неможливості своєчасного повідомлення юридичних чи фізичних осіб про проведення позапланової перевірки (обмежений термін на її проведення тощо) вона проводиться без попереднього повідомлення за наявності таких обставин, в тому числі, отримання доручення від органів прокуратури та інших правоохоронних органів (пункт 2.6 Порядку). Згідно з пунктом 3.1. вказаного Порядку головне управління при здійсненні самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань: 1) організує і здійснює самоврядний контроль у м. Києві за: дотриманням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності земельного законодавства; 2) вживає в межах своєї компетенції заходів до усунення порушень земельного законодавства, в тому числі щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам; 4) у разі виявлення порушень юридичними чи фізичними особами земельного законодавства вносить пропозиції: державним органам управління і контролю, в тому числі правоохоронним, щодо притягнення осіб до відповідальності за порушення земельного законодавства та вжиття заходів щодо їх усунення в межах компетенції цих органів; 5) збирає матеріали для підготовки висновку про самовільне зайняття земельних ділянок фізичними чи юридичними особами, готує висновок про самовільне зайняття земельних ділянок і передає його до Київської міської ради для прийняття рішення про їх звільнення; 9) проводить обстеження земельних ділянок щодо їх використання землекористувачами та складає відповідні акти обстеження земельних ділянок для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок; 15) передає до органів прокуратури, органів дізнання та досудового слідства матеріали про дії, в яких вбачаються ознаки злочину. Відповідно до пунктів 6.1-6.4. цього Порядку Головне управління після виявлення порушень земельного законодавства складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та дає вказівку про необхідність усунення порушень земельного законодавства. Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та вказівка про необхідність усунення порушень земельного законодавства складаються у двох примірниках, один з яких видається особі, яка вчинила порушення земельного законодавства, або направляється їй поштою. В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства зазначаються, в тому числі виявлені порушення земельного законодавства; пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства. В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства можуть бути додатково зазначені й інші відомості, пов'язані з порушеннями земельного законодавства. Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства підписується посадовою особою Головного управління та фізичною особою, керівником або уповноваженим представником юридичної особи, щодо яких складено акт перевірки, з наданням пояснень з приводу виявлених порушень. Вказівка про необхідність усунення порушень земельного законодавства підписується посадовою особою Головного управління. Для усунення порушень земельного законодавства посадовою особою Головного управління встановлюється 10-денний термін. Після проведення позапланової перевірки посадова особа Головного управління складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства в порядку, передбаченому пунктом 6 цього Порядку. У разі якщо раніше виявлені порушення земельного законодавства не усунуто в 10-денний термін, Головне управління про такі порушення повідомляє відповідні органи виконавчої влади та управління, органи місцевого самоврядування та/або їх виконавчі органи та направляє їм копії матеріалів перевірки для вжиття заходів згідно з законодавством (пункти 7.3., 7.4. зазначеного Порядку). Отже, в разі порушення відповідачем норм земельного законодавства орган самоврядного контролю повинен проводити перевірку, повідомляти про її проведення відповідача та складати за її результатами акт перевірки. Посилання скаржника на те, що актами обстеження земельної ділянки № 224/01 від 22.07.2015 та №16-1444-01 від 29.08.2016 встановлено факт використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-2" земельної ділянки без правовстановлюючих документів судами попередніх інстанцій вірно відхилено, з огляду на те, що надані суду акти обстеження земельної ділянки складено без відома та участі представника газозаправного пункту, доказів того, що саме відповідач займає земельну ділянку, площею 0,035 га по просп. Академіка Глушкова, 10 у Голосіївському районі м. Києва матеріали справи не містять. Враховуючи встановлені судами обставини справи та приписи наведених норм, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, оскільки спростовуються встановленими судами попередніх інстанцій обставинами. Колегія суддів також зазначає, що скаржник в касаційній скарзі вказує і на питання, які стосуються оцінки доказів. Згідно з частиною другою статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Таким чином, підстав для скасування переглянутої постанови апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 у справі № 910/11015/16 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя: В. Швець

Судді: М. Данилова

О. Сибіга