Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "07" лютого 2017 р. Справа № 906/497/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1, дов. від 01.12.16р., ОСОБА_2, дов. від 06.02.17р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд" (м.Житомир)

про стягнення 109999,95 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 109999,95 грн. боргу за поставлений товар згідно видаткових накладних № 2-201 від 04.02.15р., № 2-211 від 04.02.15р., № 2-251 від 11.02.15р. та № 2-357 від 25.02.15р.

Клопотанням від 07.02.17р. № 07/02/17 представник позивача просила розглядати справу за відсутності представника позивача у зв'язку з неможливістю прибуття в судове засідання через складні погодні умови (т.5 а.с.30). Також у даному клопотанні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у відзивах-запереченнях на позовну заяву: від 07.07.16р. № 76 (т.1 а.с.57,58) та від 21.07.16р. № 83 (т.1 а.с.150) позов визнав в сумі 320,28 грн., проти решти заявлених позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні.

Відповідач у письмових поясненнях звернув увагу на те, що видаткові накладні: № 2-322 від 18.02.15р., № 2-125 від 23.05.14р. відсутні у облікових регістрах відповідача, оскільки ніколи не надходили до підприємства та ним не приймались (т.5 а.с.32).

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзивах-запереченнях на позовну заяву: від 07.07.16р. № 76, від 21.07.16р. № 83 та письмових поясненнях.

Заслухавши представників відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 04.01.11р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг" (позивачем/постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд" (відповідачем/покупцем) укладено договір поставки № 0045-11, згідно якого постачальник зобов'язався в обумовлений даним договором строк поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар (продукти харчування) в асортименті відповідно Специфікації постачальника (Додаток №1) та накладних, на умовах та в порядку, визначених даним договором (т.1 а.с.10-13).

Відповідно до пп.10.1 договору, даний договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31 грудня 1012р.

Згідно пп.10.6 договору, якщо за один місяць до закінчення строку, вказаного у п.10.1 договору жодна зі сторін не попередить у письмовій формі про свій намір припинити дію договору, даний договір вважається пролонгованим на той самий строк і на тих же умовах. При цьому сторони зобов'язуються надати документ, що підтверджує реквізити сторін.

Згідно даних позивача, договір поставки № 0045-11 від 04.01.11р. діяв до 31.12.13р., але сторони продовжували здійснювати свої зобов'язання по договору поставки: відповідач замовляв, отримував товар та оплачував, а позивач як постачальник здійснював поставку товару (т.1 а.с.3).

Також згідно даних позивача та згідно матеріалів справи, позивачем було здійснено поставку товару відповідачу у спрощений спосіб згідно видаткових накладних: № 2-99 від 21.01.15р. на суму 8497,55 грн., № 2-100 від 21.01.15р. на суму 78610,73 грн., № 2-133 від 28.01.15р. на суму 8361,50 грн., № 2-134 від 28.01.15р. на суму 72641,76 грн., № 2-211 від 04.02.15р. на суму 6042,95 грн., № 2-201 від 04.02.15р. на суму 81687,62 грн., №2-251 від 11.02.15р. на суму 32769,33 грн., № 2-322 від 18.02.15р. на суму 64529,19 грн., всього на загальну суму 353140,63 грн. (т.1 а.с.3,4,100-102,104-106,108-113).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, юридичні факти.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Таким чином, за фактом поставки позивачем відповідачу товару, у останнього виникло зобов'язання щодо його оплати.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно даних позивача, відповідачем було частково здійснено оплату за поставлений позивачем товар, в результаті чого станом на день подачі позову утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 109999,95 грн. (т.1 а.с.3).

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією від 12.03.16р. №12/03/16 з вимогою про сплату зазначеної заборгованості протягом семи днів від дня отримання претензії, яка була залишена останнім без задоволення (т.1 а.с.22-24).

У відповідь на дану претензію відповідач у листі від 12.04.16р. № 49 просив надати обґрунтований розрахунок суми, яка вказана позивачем до сплати (т.1 а.с.25).

Таким чином, відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, обов'язок відповідача сплатити заборгованість виникла починаючи з квітня 2016р.

У зв'язку з тим, що відповідач у відзивах-запереченнях на позовну заяву від 07.07.16р. № 76 та від 21.07.16р. № 83 позов визнав в сумі 320,28 грн., а проти решти заявлених позовних вимог заперечив, а також у зв'язку з тим, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 07.07.16р. у тому числі і в частині проведення звірки розрахунків з відповідачем, у спосіб визначений судом, господарський суд дійшов висновку, що розбіжності в бухгалтерських розрахунках сторін можуть бути усунуті лише шляхом призначення судово - бухгалтерської експертизи.

Ухвалою господарського суду від 28.07.16р. у справі було призначено судово - бухгалтерську експертизу для встановлення факту наявності або відсутності заборгованості ТОВ "Маркет-Трейд" перед ТОВ "Асканія Трейдінг", проведення якої доручено експертам Незалежного інституту судових експертиз (т.1 а.с.165).

На вирішення експертів судом було поставлено наступне питання: "Яку суму заборгованості має (якщо має) Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд" (м.Житомир) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг" (м.Київ) згідно наявних матеріалів справи № 906/497/16 та, за необхідності, додатково витребуваних експертами документів?".

Згідно висновку експерта № 8737 від 25.01.17р., за умови поставки товару за видатковими накладними № 2-825 від 23.05.14р. та № 2-322 від 18.02.15р. та відповідно до наданих матеріалів, заборгованість ТОВ "Маркет-Трейд" перед ТОВ "Асканія Трейдінг" становить 109999,93 грн. (т.5 а.с.2-13).

Таким чином, висновком експерта спростовуються твердження відповідача про відсутність його заборгованості перед позивачем на заявлену у позові суму.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, зазначеним висновком експерта підтверджується обґрунтованість та правомірність вимог позивача, а також те, що станом на день прийняття рішення у справі заборгованість відповідача перед позивачем, згідно висновку експерта, становить 109999,93 грн.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 109999,93 грн. боргу за поставлений товар згідно видаткових накладних № 2-201 від 04.02.15р., № 2-211 від 04.02.15р., № 2-251 від 11.02.15р. та № 2-357 від 25.02.15р.

Враховуючи, що позивач заявив до стягнення 109999,95 грн., а згідно висновку експерта заборгованість відповідача становить 109999,93 грн., господарський суд розбіжність у дві копійки вважає несуттєвою, яка пояснюється різним налаштуванням калькуляторів по округленню дрібних чисел до цілого числа.

Суд також зазначає, що в основу прийнятого рішення покладений зазначений висновок експерта, який ним зроблений на підставі поданих сторонами спору документів, від надання частини яких, як видно з матеріалів справи, відповідач ухилився (т.1 а.с.202-247).

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Трейд", 10003, м.Житомир, вул.Домбровського 3, ідентифікаційний код 32121992:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Трейдінг", 01042, м.Київ, провулок Новопечерський 5, ідентифікаційний код 25390060 - 109999,93 грн. боргу за поставлений товар згідно видаткових накладних № 2-201 від 04.02.15р., № 2-211 від 04.02.15р., № 2-251 від 11.02.15р. та № 2-357 від 25.02.15р. та 1650,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.02.17

Суддя Гансецький В.П.

Друк.: 3 прим.:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід. про вруч.).