ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" лютого 2017 р.Справа № 921/135/17-г/8

Суддя Гирила І.М., розглянувши матеріали позовної заяви №11/2-4397 від 06.02.2017 р. (вх. №144 від 10.02.2017 р.) Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (ПАТ "ВіЕйБі Банк"), в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2, юридична адреса: вул. Дегтярівська, 27-Т, м. Київ, 04119 (адреса для листування: Харківське шосе, 49, м. Київ, 02049), до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЛАН", с. Темногайці, Шумський район, Тернопільська область, 47154, про стягнення заборгованості в загальній сумі 4 556 284 грн 97 коп., вважає їх недостатніми для порушення провадження у справі та повертає позовну заяву та додані до неї матеріали без розгляду, з огляду на наступне:

Ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2017 року установлено у розмірі 1 600 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання даного позову до суду становить 68 344 грн 27 коп.

П. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак заявником вказаної норми не виконано, доказів сплати судового збору не надано.

Поряд з цим, заявником (уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк") подано заяву № 11/2-4399 від 06.02.2017 р. (вх. № 5643 від 10.02.2017 р.) про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з СТОВ "АГРО-ЛАН" до ухвалення рішення у справі. Вказана заява мотивована неплатоспроможністю заявника.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В розділі 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, зазначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В пункті 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 р. №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Тобто, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України „Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обов'язковою умовою для відстрочення судом сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість його сплати. Обов'язок по доведенню наявності таких обставин покладається на заявника.

Заяву про відстрочення сплати судового збору заявник обґрунтовує тим, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. №63 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1".

22.02.2016 р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та делегування повноважень ліквідатора, яким продовжено строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" по 19.03.2018 р.

Зазначена інформація є публічною та розміщена на офіційних сайтах Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На думку заявника, обставини щодо неплатоспроможності Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" та важкого фінансового становища є загальновідомими та не потребують доказування.

Разом з тим, слід звернути увагу заявника на те, що в силу приписів чинного законодавства, господарському суду надано лише право, а не покладено обовязок у будь-якому випадку задовольнити клопотання учасників судового процесу про відстрочення, розстрочення або звільнення їх від сплати судового збору. Тобто, вказана норма є субєктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI від 23.02.2012 р., Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності. Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватись Фондом виключно для: виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам за вкладами відповідно до цього Закону; покриття витрат, пов'язаних з виконанням покладених на Фонд функцій та повноважень. На майно, у тому числі кошти, Фонду не може бути накладений арешт, а також застосовані способи забезпечення позову (ст. 20 Закону №4452-VI від 23.02.2012 р. )

Згідно із ст. 4 вказаного Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Таким чином, виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, є завданням Фонду гарантування вкладів, у зв'язку із чим посилання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк", скрутне фінансове становище Банку та позбавлення зазначених осіб пільг на сплату судового збору не може бути підставою для відстрочення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від сплати судового збору.

Окрім того, заявником не надано жодних документальних підтверджень наявності у нього скрутного фінансового становища та доказів на підтвердження існування обставин, які б об'єктивно свідчили про неможливість останнього виконати вимоги Закону та сплатити судовий збір у встановленому Законом порядку та розмірі.

Долучені до позову документи не містять також і доказів на підтвердження того, що матеріальне становище заявника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду справи та в подальшому він зможе сплатити судовий збір у передбаченому Законом порядку.

Слід також зазначити, що доводи заявника про його неплатоспроможність та важке фінансове становище, у звязку із перебуванням у процедурі ліквідації, не можуть бути перевагою перед приписами ст. 129 Конституції України, ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України.

При цьому, суд відзначає, що зазначені вище обставини вже були підставою для повернення 26.08.2016 р. та 02.11.2016 р. аналогічних позовних заяв Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (ПАТ "ВіЕйБі Банк"), в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2. Однак заявником вказані судом недоліки не усунуто, доказів на підтвердження викладеного у заяві про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення заборгованості з СГ ТОВ "АГРО-ЛАН" до ухвалення рішення у справі не надано.

За даних обставин, зважаючи на те, що заявником не надано належного обґрунтування його майнового стану із долученням підтверджуючих документів станом на дату звернення до суду, заяву про відстрочення сплати судового збору суд вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Судом враховано, що аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України, зокрема, у своїх Постановах № Б-24/163-09 від 10.11.2015 р., №910/13071/15 від 19.11.2015 р., № 922/2622/15 від 09.05.2016 р., №905/1949/15 від 17.11.2016 р. тощо.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Таким чином, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 54, 57, 63 п. 4, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви за №11/2-4399 від 06.02.2017 р. (вх. №5643 від 10.02.2017 р.) уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" ("ВіЕйБі Банк") ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви відмовити.

2. Повернути Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський ОСОБА_1" (ПАТ "ВіЕйБі Банк"), в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2, юридична адреса: вул. Дегтярівська, 27-Т, м. Київ, 04119, адреса для листування: Харківське шосе, 49, м. Київ, 02049, позовну заяву №11/2-4397 від 06.02.2017 р. (вх. №144 від 10.02.2017 р.) та додані до неї документи, всього на 43 (сорока трьох) арк., конверт, без розгляду.

Після усунення обставин, що спричинили повернення позовних матеріалів, заявник не позбавлений права повторно звернутися до господарського суду у загальному порядку.

Суддя І.М. Гирила