ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р.Справа № 916/3656/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (без повноважень),

від відповідача не зявився,

від третьої особи - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Августівка", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна", про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 148858079,95 грн. шляхом продажу іпотечного майна, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Імексбанк" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Августівка" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна, про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю, яка складається з: будівлі пологового відділення ВРХ - літ. "А", загальною площею 1823,00 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, 32, нежитлової будівлі, яка складається з літ. "А" - будівля їдальні, загальною площею 412,50 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, 17, нежитлової будівлі, що складаються з: літ. "А" - будівлі диспетчерської, літ. "Б" - будівлі автогаражу, літ. "В" - будівлі ремонтної майстерні, літ "Г" - будівлі автогаражу, літ. "Д" - будівлі автогаражу, літ. "Е" - будівлі ремонтної майстерні, загальною площею 1279,80 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, 9-А та визнати право власності за ПАТ "Імексбанк на зазначені об`єкти нерухомості, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №15/13 від 27.02.2013 р. в загальній сумі 148858079,95 грн., у тому числі: 127700000,00 грн. - заборгованості за кредитом, 17406837,94 грн. - заборгованості за відсотками, 3751242,01 грн. - пені за прострочення платежів по кредитному договору. Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Між ПАТ „Імексбанк та ТОВ „Україна (боржник) укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 15/13 від 27.02.2013 р. на строк до 28.01.2016 року включно (додаток 1).

В забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № 15/13 від 27.02.2013 р. між АТ "Імексбанк" та ТОВ Агрофірмою "Августівка" (іпотекодавець) був укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 27 листопада 2014 р. та зареєстрований в реєстрі за № 5637 (додаток 2).

Згідно зазначеного договору позивачу передано в іпотеку нежитлова будівля, яка складається з: будівлі пологового відділення ВРХ - літ. "А", загальною площею 1823,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, буд. 32; нежитлова будівля, яка складається з: літ. "А" - будівлі їдальні, загальною площею 412,50 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 17; нежитлові будівлі, що складаються з: літ. "А" - будівлі диспетчерської, літ. "Б" - будівлі авто гаражу, літ. "В" - будівлі ремонтної майстерні, літ. "Г" - будівлі авто гаражу, літ. "Д" - будівлі авто гаражу, літ. "Е" - будівлі ремонтної майстерні, загальною площею 1279,80 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 9-А.

Згідно п. 7.1 договору іпотеки термін дії останнього встановлено до повного виконання позичальником зобовязань за договором позики та всім додатковим угодам до нього.

В п. 1.5 договору іпотеки сторони визначили вартість предмету іпотеки, яка складає 90000000,00 грн.

Як зазначає позивач, боржник свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконує, в обумовлені договором строки тіло кредиту та відсотки не сплачує. У звязку з цим AT "Імексбанк" з боржником та відповідачем неодноразово проводилися переговори щодо шляхів погашення заборгованості, однак переговори закінчилися безрезультатно, борг не повернутий. Так, за ствердженнями позивача, станом на момент подання позову заборгованість боржника перед AT "Імексбанк" складає за основним боргом - 127700000,00 грн., по відсоткам - 17406837,94 грн., пені - 3751242,01 грн.

Наразі позивач зазначає, що згідно п. 4.2. кредитного договору зазначена заборгованість визнана простроченою, у звязку з чим до господарського суду Одеської області був поданий відповідний позов.

Між тим позивач вказує, що сума боргу ТОВ "Україна" перед позивачем значно перевищує визначену сторонами іпотечного договору вартість предмету іпотеки. При цьому позивач вважає, що у нього як кредитора виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором шляхом прийняття предмету іпотеки у власність.

Відповідно до п. 3.1.7 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, якщо в момент настання термінів виконання будь якого із зобовязань, передбачених договором позики, вони не будуть виконані та задовольнити майнові вимоги іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки.

Пунктом 5.2 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати відповідно до розділу V Закону України "Про іпотеку" спосіб стягнення: на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі.

Згідно п. 3.1.7 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом:

- переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку";

- продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку".

В п. 1.3 іпотечного договору встановлено, що вказане застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як вказує позивач, оригінали документів про право власності на предмет іпотеки знаходяться у іпотекодавця, що не дозволяє позивачу самостійно здійснювати необхідні дії з предметом іпотеки та реалізувати своє право звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб. Відтак, з огляду на викладене, на підставі норм чинного законодавства України та умов укладеного між позивачем та відповідачем іпотечного договору, у кредитора виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором шляхом прийняття предмету іпотеки у власність.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.09.2015 р. (суддя Горячук Н.О.) позовну заяву ПАТ „Імексбанк прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/3656/15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2015 р. по справі № 916/3656/15 за клопотанням позивача було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, також провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи.

29.12.2015 р. до господарського суду Одеської області надійшло клопотання від судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи, призначеної господарським судом Одеської області по справі № 916/3656/15.

У звязку зі звільненням судді Горячук Н.О. згідно з постановою Верховної Ради України від 12.11.2015 р. № 788-VIII на підставі розпорядження керівника апарату суду № 1991 від 29.12.2015 р. було проведено повторний автоматичний розподіл справи № 916/3656/15, за результатами якого вказану справу передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Петрову В.С.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.12.2015 р. справу № 916/3656/15 прийнято до провадження судді Петрова В.С. та вказану справу витребувано з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для розгляду клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів.

20.07.2016 р. до господарського суду Одеської області надійшло повідомлення від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість виконання експертизи № 7008/24 за матеріалами справи № 916/3656/15.

Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 22.07.2016 р. провадження у справі № 916/3656/15 було поновлено та розгляд справи призначено в засіданні суду на 03.08.2016 р.

02.08.2016 р. до господарського суду Одеської області надійшло клопотання від представника позивача про призначення по справі судової економічної експертизи, на вирішення якої поставити питання щодо визначення дійсної майна, яке є предметом іпотеки, а саме: нежитлової будівлі, яка складається з: будівлі пологового відділення ВРХ - літ. "А", загальною площею 1823,00 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, 32, нежитлової будівлі, яка складається з літ. "А" - будівля їдальні, загальною площею 412,50 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, 17, нежитлової будівлі, що складаються з: літ. "А" - будівлі диспетчерської, літ. "Б" - будівлі автогаражу, літ. "В" - будівлі ремонтної майстерні, літ "Г" - будівлі автогаражу, літ. "Д" - будівлі автогаражу, літ. "Е" - будівлі ремонтної майстерні, загальною площею 1279,80 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, 9-А. При цьому проведення експертизи представник позивача просив доручити Одеському регіональному центру незалежних експертиз.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.08.2016 р. по справі № 916/3656/15 було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо визначення ринкової вартості об'єкта нерухомого майна, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 27.02.2013 р. за реєстр. № 5637. При цьому проведення вказаної експертизи доручено судовому експерту Одеського регіонального центру незалежних експертиз - ОСОБА_3 (свідоцтво судового експерта № 1351 від 29.05.2009 р.). Також згідно вказаної ухвали суду провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової будівельно-технічної експертизи.

02.09.2016 р. до господарського суду надійшло клопотання від судового експерта ТОВ „Одеський регіональний центр незалежних експертиз про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання судової будівельно-оціночної експертизи, призначеної господарським судом Одеської області по справі № 916/3656/15.

Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 05.09.2016 р. провадження у справі № 916/3656/15 було поновлено для розгляду вищевказаного клопотання експерта, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду на 08.09.2016 р. Наразі вказаною ухвалою суду сторін було зобовязано надати витребувані експертом документи.

08.09.2016 р. представником ПАТ „Імексбанк було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю додаткового часу для підготовки документів, що витребувані експертом.

Так, у судовому засіданні 08.09.2016 р. зазначене клопотання судового експерта було розглянуто, за результатами чого господарським судом Одеської області було винесено ухвалу по справі № 916/3656/15, якою зобовязано позивача у 7-денний строк надати до суду витребувані експертом для проведення судової будівельно-технічної експертизи додаткові документи, а саме: висновки оцінювача ТОВ „Аппрайзер від 01.10.2014 р. по оціночній вартості спірних нежитлових будівель та документи, що посвідчують права, повязані із земельними ділянками, на яких розташовані спірні обєкти нерухомості, окремо по кожному обєкту.

04.10.2016 р. ПАТ „Імексбанк були надані до суду пояснення щодо відсутності витребуваних експертом документів.

08.12.2016 р. до господарського суду надійшло повідомлення від судового експерта ТОВ „Одеський регіональний центр незалежних експертиз ОСОБА_3 про неможливість надання висновку по справі № 916/3656/15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.12.2016 р. провадження у справі № 916/3656/15 поновлено та справу призначено до розгляду в засіданні суду.

25.01.2017 р. позивачем було подано до суду заяву про зміну предмету позову (а.с. 59-61, т. 2), відповідно до якої позивач просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ „Україна» перед AT „Імексбанк за кредитним договором № 15/13 від 27.02.2013 р., загальний розмір якої становить 148858079, 95 грн., з яких: 127700000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 17406837, 94 грн. - заборгованість за відсотками; 3751242,01 грн. - пеня за прострочення платежів по кредитному договору, звернути стягнення на належний ТОВ Агрофірма „Августівка предмет іпотеки:

- нежитлову будівлю, яка складається з: будівлі пологового відділення ВРХ - літ. "А", загальною площею 1823,00 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, буд. 32;

- нежитлову будівлю, що складається з: літ. "А" - будівлі їдальні, загальною площею 412,50 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 17;

- нежитлові будівлі, що складаються з: літ. "А" - будівлі диспетчерської, літ. "Б" - будівлі автогаражу, літ. "В" - будівлі ремонтної майстерні, літ. Т" - будівлі автогаражу, літ. "Д" - будівлі автогаражу, літ. "Е" - будівлі ремонтної майстерні, загальною площею 1279,80 кв.м, та знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 9-А,

шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі договору, укладеному AT „Імексбанк від власного імені в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, яка визначена субєктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» згідно звіту з незалежної оцінки нерухомого майна від 19.01.2017 р.

Вказану заяву судом прийнято до розгляду.

Відповідач відзив на позов не надав, також представник відповідача у судові засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений судом належним чином за юридичною адресою, вказаною в позовній заяві, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване поштове повідомлення про вручення ухвали суду (а.с. 50 т. 2).

Третя особа письмові пояснення по суті спору не надала, також представник третьої особи у судові засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась судом належним чином за юридичною адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців

У звязку з вказаним справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

27 лютого 2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Україна (позичальник) був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 15/13, відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно п. 1.1.1 договору надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами або в повній сумі на умовах, визначених дим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 111700000,00 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки - 18 % річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами не пізніше 28 січня 2016 року (включно) на умовах, визначених цим договором. Кредит надається позичальнику на наступні цілі: поточні потреби (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору у якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитор укладає з майновим поручителем ТОВ „Південінвестсервіс договір застави прав вимоги на укладання основних договорів купівлі-продажу земельних ділянок у кількості 51 одиниці, загальною площею 244,95 га, що належать ТОВ „Південінвестсервіс та знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, Августівська сільська рада. Заставна вартість предмету забезпечення складає 176364000,00 грн. Кредит, виданий кредитором, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що видача траншів кредиту проводиться шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника або оплати з позичкового рахунку позичальника № 1012 в відділенні «Центральне» AT «Імексбанк» розрахункових документів позичальника на цілі, визначені п. 1.2 цього договору, в межах сум та відповідно до термінів, визначених п. 1.1.1 та п. 1.1.2 цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору моментом (днем) надання траншів кредиту вважається день першої оплати з позичкового рахунку позичальника розрахункових документів позичальника в сумі відповідного траншу кредиту або день перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника.

Згідно п. 2.3 договору моментом (днем) повернення траншу кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми траншу кредиту, винагороди кредитора та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору.

Відповідно до п. 2.4 договору нарахування процентів за користування траншем кредиту здійснюється щоденно по останній календарний день поточного місяця у валюті кредиту на фактичну суму щоденної заборгованості на позичковому рахунку за методом «факт/факт» виходячи з фактичної кількості днів у році та сплачуються позичальником щомісячно до останнього робочого дня поточного місяця в період дії цього договору. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення траншу кредиту.

Згідно п. 2.5 договору погашення кредиту, сплата нарахованих за користування кредитом процентів, сплата комісії, неустойки здійснюється позичальником, відповідно до п.1.1, п.2.4 цього договору, на рахунок № 1012, код банку 328384.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що з метою забезпечення належного та своєчасного виконання зобовязань позичальника по погашенню кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки позичальник відповідно до умов ст. 1071 Цивільного кодексу України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» доручає кредитору здійснювати договірне списання з поточних рахунків позичальника № 1001, № 1046 або з будь-яких інших рахунків позичальника у валюті кредиту, що становлять суму кредиту, процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та інших грошових зобовязань позичальника перед кредитором, за умови настання строків виконання позичальником будь-яких грошових зобовязань, передбачених цим договором.

Передбачене цим пунктом договірне списання здійснюється кредитором у відповідності до нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до п. 2.7 договору за наявності простроченої заборгованості по кредиту та/або процентах за користування ним, та/або комісіях сторони встановлюють наступну черговість погашення позичальником заборгованості:

- в першу чергу сплаті підлягають нараховані, але не сплачені в строк проценти;

- в другу чергу сплаті підлягають нараховані проценти, строк сплати яких ще не сплинув;

- в третю чергу сплаті підлягають нараховані, але не сплачеш в строк комісії;

- в четверту чергу сплаті підлягає прострочена заборгованість за кредитом;

- в пяту чергу сплаті підлягає строкова заборгованість за кредитом, термін сплати якої настав згідно даного договору;

- в шосту чергу сплаті підлягає неустойка (штраф, пеня), передбачена цим договором.

Погашення позичальником заборгованості кожної наступної черги повинно відбуватися після повного погашення заборгованості кожної попередньої черги. Сторони також встановили, що кредитор має право самостійно зараховувати кошти, які направлені позичальником на погашення заборгованості, згідно встановленої черговості.

У випадку порушення позичальником умов цього договору кредитор має право самостійно визначити іншу черговість погашення заборгованості позичальника перед кредитором.

Згідно п. 2.8.1 договору позичальник зобовязується направляти на поточні рахунки, відкриті у кредитора не менше 100 % доходу (виручки) від реалізації. При зменшенні частки надходжень на поточні рахунки позичальника у кредитора проти передбаченого ї першому абзаці цього пункту на кожних 25 % позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 0 % від залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 2.9 договору встановлено, що у випадку, якщо кредитором застосована до позичальника неустойка у вигляді пені, остання враховується кредитором з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно, та сплачується позичальником на протязі 5 банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до п. 2.10 договору у випадку, якщо кредитором застосована до позичальника неустойка у вигляді штрафу він сплачується позичальником на протязі 5 банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги кредитора.

Згідно п. 4.1 договору у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1, 3.2.8, 4.2 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню за кожен день прострочки платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від несвоєчасно сплаченої суми.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених п. п. 3.3.2.-3.3.17. цього договору протягом більше п'ятнадцяти днів, кредитор має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту, втримання позичальником відповідної письмової вимоги кредитора. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги кредитора.

Відповідно до п. 4.10 договору сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю в 10 років.

Пунктом 7.3 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

При цьому до вказаного кредитного договору № 15/13 від 27.02.2013 року між сторонами були укладені додаткові угоди, а саме: № 1 від 31.07.2014 року, № 2 від 10.10.2014 року, № 3 від 25.12.2014 року, згідно яких сторонами були внесені зміни до кредитного договору в частині забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань. Зокрема, п. 1.3 кредитного договору в редакції вказаних додаткових угод передбачав укладання Банком як кредитором з ТОВ Агрофірма „Августівка іпотечного договору, предметом якого є нежитлові приміщення, розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, буд. 32, площею 1823, кв.м; вул. Кооперативна, № 9-А, площею 1279,8 кв.м, вул. Кооперативна, № 17, площею 412,5 кв.м, загальною вартістю 90000000,00 грн.

Також згідно додаткової угоди від 10.10.2014 р. пункт 2.4 кредитного договору викладено у новій редакції: „Нарахування процентів за користування траншем кредиту здійснюється щоденно у валюті кредиту на фактичну суму щоденної заборгованості на позичковому рахунку за методом «факт/факт», виходячи з фактичної кількості днів у році, та сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня кожного третього місяця в період дії кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення траншу кредиту.

27 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою „Августівка (іпотекодавець) як майнового поручителя за ТОВ "Україна" був укладений іпотечний договір з метою забезпечення виконання зобов'язань останнього за вищевказаним кредитним договором № 15/13 від 27.02.2013 р. Вказаний іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі за № 5637.

В п. 1.1 іпотечного договору зазначено, що цей договір іпотеки забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 15/13 від 27 лютого 2013 року з додатковою угодою № 1 від 31 липня 2014 року за додатковою угодою № 2 від 10 жовтня 2014 року, який укладено між іпотекодержателем та ТОВ „Україна (боржник), стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і ні графів у повному обсязі тощо („основне зобовязання). Кредит відповідно до вищевказаного кредитного договору надається боржнику іпотекодержателем кредитором на наступних умовах:

- сума кредиту 111700000,00 грн.;

- строк повернення кредиту - 28.01.2016 року;

- розмір відсоткової славки визначається кредитним договором у розмірі 18 відсотків річних.

Відповідно до п. 1.3 іпотечного договору предметом іпотеки є наступне нерухоме майно:

- нежитлова будівля, яка складається з: будівлі пологового відділення ВРХ - літ. "А", загальною площею 1823,00 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, буд. 32;

- нежитлова будівля, яка складається з: літ. "А" - будівлі їдальні, загальною площею 412,50 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 17;

- нежитлові будівлі, що складаються з: літ. "А" - будівлі диспетчерської, літ. "Б" - будівлі автогаражу, літ. "В" - будівлі ремонтної майстерні, літ. "Г" - будівлі автогаражу, літ. "Д" - будівлі автогаражу, літ. "Е" - будівлі ремонтної майстерні, загальною площею 1279,80 кв.м, що знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 9-А.

В п. 1.4 іпотечного договору визначено оціночну вартість вищевказаних нежитлових будівель, що є предметом іпотеки. Так, оціночна вартість нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, буд. 32, становить 46661000,00 грн. Оціночна вартість нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 17, становить 10564000,00 грн. Оціночна вартість нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 9-А, становить 32775000,00 грн.

В п. 1.5 іпотечного договору сторонами визначено заставну вартість предмета іпотеки, що складає 90000000,00 грн.

Так, відповідно до умов вищевказаного іпотечного договору відповідачем було передано позивачу в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань боржником - ТОВ „Україна за кредитним договором № 15/13 нежитлову будівлю, яка складається з: будівлі пологового відділення ВРХ - літ. "А", загальною площею 1823,00 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, буд. 32; нежитлову будівлю, яка складається з: літ. "А" - будівлі їдальні, загальною площею 412,50 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 17; нежитлові будівлі, що складаються з: літ. "А" - будівлі диспетчерської, літ. "Б" будівлі автогаражу, літ. "В" - будівлі ремонтної майстерні, літ. "Г" - будівлі автогаражу, літ. "Д" - будівлі автогаражу, літ. "Е" - будівлі ремонтної майстерні, загальною площею 1279,80 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 9-А.

При цьому слід зазначити, що відповідні записи про обтяження належного відповідачу нерухомого майна, прийнятого банком в іпотеку, були внесені в Єдиний державний реєстр іпотек, а також в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, про що свідчать надані позивачем до суду витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 27.11.2014 р. (а.с. 32-36 т. 1).

Як зазначає позивач, боржник свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконав, в обумовлені договором строки тіло кредиту та відсотки не сплатив. У звязку з цим AT "Імексбанк" з боржником та відповідачем неодноразово проводилися переговори щодо шляхів погашення заборгованості, однак переговори закінчилися безрезультатно, борг не повернутий. Так, за ствердженнями позивача, станом на момент подання позову заборгованість боржника перед AT "Імексбанк" складає за основним боргом - 127700000,00 грн., по відсоткам - 17406837,94 грн., пені - 3751242,01 грн. Вказану заборгованість згідно п. 4.2. кредитного договору визнано простроченою, у звязку з чим до господарського суду Одеської області був поданий відповідний позов.

Разом з тим слід зазначити, що в силу частини 1 статті 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки і банківську діяльність банківський кредит - будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Укладений між банком та третьою особою кредитний договір є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов'язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона), у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Так, ч. 1 ст. 174 ГК України зазначає, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 ЦК України, де встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За статтею 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Так, за умовами кредитного договору № 15/13 банк зобовязався надати ТОВ „Україна обумовлену договором суму траншу. З наявної в матеріалах справи виписки банку по рахунку № 1012 вбачається, що банком було зараховано позичальнику грошові кошти в сумі 111700000,00 грн. Отже, надавши ТОВ „Україна обумовлені кредитним договором грошові кошти шляхом їх зарахування на відповідні рахунки, позивач має право вимагати від позичальника належного виконання зобовязань по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитним коштами. Натомість судом зясовано, що позичальник, погодившись на всі умови кредитного договору та взявши на себе обов'язок щодо їх виконання, всупереч закону та умовам цього договору не виконав свої договірні зобов'язання, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед ПАТ „Імексбанк.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на момент подання позову 13.08.2015 р. заборгованість позичальника - ТОВ „Україна перед AT "Імексбанк" складає за основним боргом - 127700000,00 грн. (111700000,00 грн. строкова заборгованість та 16000000,00 грн. прострочена), по відсоткам - 17406837,94 грн., пені - 3751242,01 грн.,

Неналежною сплатою позичальником отриманих кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами позичальником третьою особою були порушено умови цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.

Ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як вбачається з п. 4.1 кредитного договору № 15/13 від 27.02.2013 р., у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1, 3.2.8, 4.2 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню за кожен день прострочки платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від несвоєчасно сплаченої суми.

Разом з тим частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Разом з тим суд вважає цілком обґрунтованим застосування позивачем санкцій за прострочку повернення кредиту і сплати нарахованих відсотків. Так, згідно умов вказаного кредитних договорів позичальник зобов'язався сплачувати нараховані відсотки, здійснити погашення кредиту, проте порушив вказані умови.

Враховуючи вищевикладене та те, що позичальником не були своєчасно виконані зобовязання за кредитним договором № 15/13 від 27.02.2017 р., на думку суду, позивачем правомірно нараховано пеню на прострочену суму боргу по кредиту, що становить 3751242,01 грн.

Таким чином, загальна заборгованість ТОВ „Україна перед позивачем за вищевказаним кредитним договором № 15/13 від 27.02.2013 р. склала 148858079,95 грн.

При цьому слід зазначити, що розмір спірної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором не оспорювався ані відповідачем, ані третьою особою. Так, частиною другою статті 22 ГПК України передбачено, що сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання тощо; обґрунтовувати свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ч. 2 ст. 43 ГПК України), якими в силу ст. 32 ГПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Між тим у даній справі з метою задоволення вимог банку за кредитним договором № 15/13 від 27.02.2013 р., що складають 148858079,95 грн., позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за укладеним між банком і відповідачем іпотечним договором від 27.11.2014 р. шляхом його продажу.

При цьому розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Звертаючись з позовом до суду, позивач на свій розсуд обирає спосіб захисту порушеного права, в той час як на суди покладено обов'язок перевірки відповідності обраного позивачем способу захисту приписам ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Аналогічні положення містяться і в ст. 20 ГК України.

Предметом даного спору є вимоги позивача про звернення стягнення на іпотечне майно шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі, укладеного з АТ „Імексбанк від власного імені , які мотивовані невиконанням позичальником зобов'язань в частині повернення позивачу кредитних коштів та сплати процентів за користування цими коштами, з посиланням на ст.ст. 525, 526, 530, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 36, 37 Закону України Про іпотеку.

Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 1 Закону України „Про іпотеку іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 4 Закону України „Про іпотеку обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови, іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку майно.

При цьому слід зазначити, що відповідні записи про обтяження належного відповідачу нерухомого майна, прийнятого банком в іпотеку, були внесені в Єдиний державний реєстр іпотек, а також в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, отже вимоги Банка як іпотекодержателя мають вищий пріоритет перед іншими кредиторами ТОВ „Україна одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно до ст. 3 Закону України „Про іпотеку у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Порядок задоволення вимог встановлений розділом 5 Закону України „Про іпотеку. Згідно ст. 33 Закону України „Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Вказане кореспондується зі ст.589 ЦК України, відповідно до якої у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України „Про іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно п. 3.1.7 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках передбачених п. 3.1.6 цього договору, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору та/або договору про задоволення вимог іпотекодержателя, і за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Відповідно до п. 3.1.8 іпотечного договору у випадках, якщо суми під продажу предмета іпотеки, та суми від реалізації іншого майна, яке буде заставленим в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, недостатньо для повного задоволення вимог іпотекодержателя, він має право вимагати отримання суми, якої не вистачає для повного задоволення вимоги з іншого майна боржника.

Відповідно до п. 5.1 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у випадку, зокрема, якщо у момент настання строку виконання боржником зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані в повному обсязі, зокрема: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум процентів, що передбачені кредитним договором.

Пунктом 5.2 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на власний розсуд звертає стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду. Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю (п. 5.3 договору).

Згідно положень ч. 1 ст. 35 Закону України „Про іпотеку у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої вказаної статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. При цьому вимога, встановлена частиною першою вказаної статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (ч. 2, 3 ст. 35 ЗУ „Про іпотеку).

Згідно положень п. 4.4.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 24 листопада 2014 року N 1 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів, вирішуючи спори про звернення стягнення на предмет іпотеки, господарські суди мають враховувати приписи статті 35 Закону України "Про іпотеку", якими передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Проте ненадіслання іпотекодержателем іпотекодавцю відповідної вимоги не виключає права іпотекодержателя на звернення до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав.

Так, докази повідомлення позивачем відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки в матеріалах справи відсутні. Однак, невиконання позивачем як іпотекодержателем вищевказаної вимоги закону не є підставою для відмови в позові, оскільки позивачем реалізується не позасудовий, а судовий порядок звернення на заставлене нерухоме майно. Підтвердженням цього є положення ч. 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що положення ч. 1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутися в будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду в установленому законом порядку.

Таким чином, враховуючи те, що у передбачений кредитним договором № 15/13 термін кредит не був повернутий та заборгованість за вказаним договором не була сплачена, позивач набув права звернення стягнення на предмет іпотеки, що узгоджується з положеннями п. 3.1.7., 5.1-5.3, 6.1 іпотечного договору, за яким позивач виступає іпотекодержателем відносно майна, що є предметом іпотеки.

Згідно ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 591 Цивільного кодексу України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Поряд з цим відповідно до ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 36 Закону України Про іпотеку сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 37 вказаного Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог Іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

В п. 6.1 іпотечного договору, який є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, передбачено, що іпотекодержателю надається право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього договору шляхом:

- продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України „Про іпотеку. Цим договором іпотекодавець (майновий поручитель) уповноважує іпотекодержателя подавати та отримувати від імені іпотекодавця довідки та документи, які необхідні для підготовки предмета іпотеки до продажу (витяги з реєстру обтяжень, довідку з бюро технічної інвентаризації, інше), сплачувати всі необхідні платежі, підписати договір купівлі-продажу предмету іпотеки, а також виконувати всі інші дії, які повязані з продажем предмету іпотеки. У разі продажу предмета іпотеки іпотекодавець (майновий поручитель) доручає іпотекодержателю отримати грошові кошти, виручені від продажу та спрямувати їх на погашення витрат іпотекодержателя та заборгованості за кредитним договором. Якщо предмет іпотеки буде продано за суму, більшу ніж сума заборгованості та витрат іпотекодержателя, залишок грошових коштів від його продажу іпотекодержатель повертає іпотекодавцю (майновому поручителю);

- шляхом прийняття предмета іпотеки у власність в порядку, визначеному ст. 37 Закону України „Про іпотеку.

Вказане застереження визначено сторонами як договір про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 6.2 іпотечного договору).

З урахуванням вищевикладеного, суд, проаналізувавши положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України Про іпотеку, зазначає, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку реалізувати захистити свої порушені права, на думку суду, правомірним є звернення ПАТ „Імексбанк до суду із заявленими вимогами для захисту інтересів банку з урахуванням встановленого судом факту несплати позичальником кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, та зважаючи на фактичне ухилення позичальника від виконання прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором та вчинення дій, спрямованих на уникнення відповідальності за порушення виконання цих зобовязань.

При цьому ст. 41 Закону України „Про іпотеку визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

В ч. 3 ст. 43 Закону України „Про іпотеку зазначено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Так, ринкова вартість нерухомого майна, що є предметом іпотеки за спірним іпотечним договором, визначена на підставі звітів з незалежної оцінки нерухомого майна субєкта оціночної діяльності - ТОВ «Українська експертна група» від 19.01.2017 р., згідно яких:

- ринкова вартість нежитлової будівлі, яка складається з: будівлі пологового відділення ВРХ - літ. "А", загальною площею 1823,00 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, буд. 32, складає 5649097,00 грн. без ПДВ;

- ринкова вартість нежитлової будівлі, що складається з: літ. "А" - будівлі їдальні, загальною площею 412,50 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 17, складає 2081340,00 грн. без ПДВ;

- ринкова вартість нежитлові будівлі, що складаються з: літ. "А" - будівлі диспетчерської, літ. "Б" - будівлі автогаражу, літ. "В" - будівлі ремонтної майстерні, літ. Т" - будівлі автогаражу, літ. "Д" - будівлі автогаражу, літ. "Е" - будівлі ремонтної майстерні, загальною площею 1279,80 кв.м., та знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 9-А, складає 4192184,00 грн. без ПДВ.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, господарський суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлову будівлю, яка складається з: будівлі пологового відділення ВРХ - літ. "А", загальною площею 1823,00 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, 32, нежитлової будівлі, яка складається з літ. "А" - будівля їдальні, загальною площею 412,50 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, 17, нежитлової будівлі, що складаються з: літ. "А" - будівлі диспетчерської, літ. "Б" - будівлі автогаражу, літ. "В" - будівлі ремонтної майстерні, літ "Г" - будівлі автогаражу, літ. "Д" - будівлі автогаражу, літ. "Е" - будівлі ремонтної майстерні, загальною площею 1279,80 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, 9-А шляхом продажу вказаного майна будь-якій особі-покупцеві на підставі договору, укладеному AT „Імексбанк від власного імені в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, яка визначена субєктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» згідно звіту з незалежної оцінки нерухомого майна від 19.01.2017 р. Адже таке право звернення стягнення на предмет іпотеки виникло у позивача у звязку з невиконанням третьою особою укладеного з позивачем кредитного договору № 15/13 від 27.02.2013 р., що було встановлено судом та не спростовано відповідачем і третьою особою.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ „Імексбанк обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, тому підлягають задоволенню.

У звязку з тим, що рішення відбулось на користь позивача, який на момент подачі позову був звільнений від сплати судового збору згідно п.п. 22 п. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір у звязку зі здійсненням уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноважень під час тимчасової адміністрації та ліквідації банку, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору до держбюджету покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 68, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Августівка", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна", про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 148858079,95 грн. шляхом продажу іпотечного майна задовольнити.

2. Звернути стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 27.11.2014 р., укладеного між ПАТ „Імексбанк та ТОВ Агрофірмою "Августівка, посвідченого приватним нотаріусом приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі за № 5637, а саме на:

- нежитлову будівлю, яка складається з: будівлі пологового відділення ВРХ - літ. "А", загальною площею 1823,00 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, буд. 32;

- нежитлову будівлю, що складається з: літ. "А" - будівлі їдальні, загальною площею 412,50 кв.м, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 17;

- нежитлові будівлі, що складаються з: літ. "А" - будівлі диспетчерської, літ. "Б" - будівлі автогаражу, літ. "В" - будівлі ремонтної майстерні, літ. Т" - будівлі автогаражу, літ. "Д" - будівлі автогаражу, літ. "Е" - будівлі ремонтної майстерні, загальною площею 1279,80 кв.м, та знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 9-А,

в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ „Україна перед Публічним акціонерним товариством "Імексбанк за кредитним договором № 15/13 від 27.02.2013 р. в загальному розмірі 148858079/сто сорок вісім мільйонів вісімсот пятдесят вісім тисяч сімдесят девять/грн. 95 коп., у т.ч.: 127700000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 17406837,94 грн. - заборгованість за відсотками; 3751242,01 грн. - пеня за прострочення платежів по кредитному договору, шляхом продажу вищезазначеного майна іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством "Імексбанк (65039, м. Одеса, пр-т. Гагаріна, 12-А; ) будь-якій особі-покупцеві на підставі договору, укладеному ПAT „Імексбанк від власного імені за початковою ціною, яка визначена субєктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» згідно звітів з незалежної оцінки нерухомого майна від 19.01.2017 р., за якими:

- ринкова вартість нежитлової будівлі загальною площею 1823,00 кв.м за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Польова, буд. 32, - 5649097,00 грн. без ПДВ;

- ринкова вартість нежитлової будівлі загальною площею 412,50 кв.м за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 17, - 2081340,00 грн. без ПДВ;

- ринкова вартість нежитлових будівель загальною площею 1279,80 кв.м за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Августівка, вул. Кооперативна, буд. 9-А, - 4192184,00 грн. без ПДВ.

4. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Августівка" (67632, Одеська область, Біляївський район, с. Августівка; ) державного бюджету (рахунок № 3008; отримувач: УК у м.Одесі/Приморський район, ; банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код класифікації доходів бюджету „Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 1, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір в сумі 73080/сімдесят три тисячі вісімдесят/грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 31 січня 2017 р.

Суддя В.С. Петров