РІШЕННЯ

24 січня 2017 року Справа № 913/1368/16

Провадження №1/913/1368/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 26295 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання помічник судді Воронько В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №2049 від 25.10.2016, юрисконсульт 1 категорії структурного підрозділу "Запорізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця";

від відповідача представник не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" про стягнення штрафу за невірне зазначення адреси вантажоодержувача у розмірі 26295 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.12.2016 було порушено провадження у справі та розгляд справи призначений на 10.01.2017.

06.01.2017 на підставі розпорядження керівника апарату суду №4-р, у зв'язку з отриманням суддею Зюбановою Н.М. листка непрацездатності, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.5.4 Засад користування автоматизованої системи документообігу суду у господарському суді Луганської області був проведений повторний автоматичний розподіл справи №913/1368/16 з метою заміни судді, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2017, та справа передана на розгляд судді Косенко Т.В.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.01.2017 було відкладено розгляд справи на 24.01.2017.

Відповідач у відзиві б/н від 04.01.2017 на позовну заяву зазначив, що визнає помилку при зазначенні юридичної адреси одержувача та просить зменшити розмір штрафу у пять разів.

Представник позивача в судовому засіданні надав усні пояснення по справі. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій заперечив.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

В судовому засіданні 24.01.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -

В С Т А Н О В И В:

22.07.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" здійснило відправлення вантажу - антрацит, у вагоні №60495330 зі станції Должанська Донецької залізниці на станцію Запоріжжя Вантажне Придніпровської залізниці одержувачу вантажу ТОВ «ДТЕК Трейдінг», , адреса одержувача вул. Залізнична, б. 29, м. Запоріжжя, 69063, згідно накладної №49668437. Правильність внесених відомостей до накладної підтверджено електронним цифровим підписом ОСОБА_2

Згідно залізничної накладної №49668437, вагон №60495330 прибув на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг", яке знаходиться за адресою: вул. Залізнична, б. 29, м. Запоріжжя, 69063. Однак, вантажоодержувач з такою адресою на станції Запоріжжя Вантажне Придніпровської залізниці відсутній. У звязку з чим, вагон був затриманий до зясування адреси вантажоодержувача, про що було складено акт загальної форми №2448 від 27.07.2016.

28.07.2016, після отримання телеграми №14 від 28.07.2016, зі станції відправлення Должанська Донецької залізниці, вагон було видано належному одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг", який знаходиться за адресою: вул. Льва Толстого, 57, м. Київ, 01032, про що було складено акт загальної форми №2450 від 28.07.2016.

Посилаючись на зазначені обставини та приписи статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафу за невірне зазначення адреси вантажоодержувача.

Відповідно до положень ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 ст.908, ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, з подальшими змінами, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем (ст.23 Статуту залізниць України).

Відповідно до ч.1 ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

За обставинами виявленої у спірних відносинах невірне зазначення адреси вантажоодержувача, зазначеного у накладній, складено акти загальної форми №2448 від 27.07.2016 та №2450 від 28.07.2016.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно з накладною №49668437 сума провізної плати нарахованої відправнику по станції відправлення складає за вагон №60495330 5259 грн. 00 коп. Відповідно, п'ятикратний розмір провізної плати за вагон №60495330 складає 26295 грн. 00 коп.

Номер накладноїНомер вагонуРозмір провізної плати, грн.Розрахунок штрафуСума штрафу, грн.
496680 5259,00 5259,00 х 526295,00
Всього:26295,00

Відповідно до п.21 оглядового листа Вищого господарського суду України №01-8/917 від 29.11.2007 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» залізниця має право нараховувати штраф на підставі пунктів 118 та 122 Статуту залізниць України окремо за кожне порушення: неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача. При цьому неправильно зазначені код або адреса одержувача вважаються окремими порушеннями. У застосуванні пунктів 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Враховуючи викладені приписи законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу.

Відносно заяви відповідача про зменшення розміру штрафу господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Приписами статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У пп.3.17.4 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Підпунктом 6.4 п.6 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" передбачено, що відповідно до статті 551 ЦК України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Стаття 233 ГК України також встановлює, що у разі якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Пункт 3 статті 83 ГПК надає суду право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Виходячи з цього, суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилається на те, що фінансові результати від звичайної діяльності підприємства є збитковими, у тому числі відповідач на 30.09.2016 мав поточні зобовязання у сумі НОМЕР_1 грн. 00 коп. та збитки за 9 місяців 2016 склали суму 316178000 грн. 00 коп. Виробничі потужності підприємства розташовані на території, де відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України №428-р від 05.05.2015, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У підприємства відсутні кошти на закупівлю обладнання та розвиток виробництва.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд враховує зазначені відповідачем обставини та його майновий стан, що підтверджується звітом про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2016 та балансом (Звіт про фінансовий стан) станом на 30.09.2016.

З огляду на викладене, а також те, що наявність будь-яких збитків, викликаних невірним зазначенням адреси вантажоодержувача, позивачем не доведена та подібні вимоги позивачем не заявлялися, суд, керуючись приписами ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.233 Господарського кодексу України, п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, вважає за доцільне та правомірне зменшити нарахований позивачем штраф на 60%, тобто до 10518 грн. 00 коп.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Як передбачено абз.4 п.3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Судовий збір покладається на відповідача, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", вул. Гоголя, б. 24 А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, ідентифікаційний код 37596090, на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Тверська, б. 5, м. Київ, ідентифікаційний код 40075815, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", пр. Дмитра Яворницького, б. 108, м. Дніпро, , штраф за невірне зазначення адреси вантажоодержувача у сумі 10518 грн. 00 коп., судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.01.2017.

Суддя Т.В. Косенко