КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" лютого 2017 р. Справа №910/2483/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

дослідивши матеріали

апеляційної скарги позовом Департаменту державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 12.01.2017 (суддя Стасюк С.В.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

на дії Старшого державного виконавця відділу примусового виконання

Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції

України Пироговської-Харитонівни Яніни Олексіївни

у справі № 910/2483/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАТІОРА»

про стягнення 933 693 051, 90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 у справі № 910/2483/15-г скаргу Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на дії Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харитонівни Яніни Олексіївни задоволено. Визнано незаконними дії Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харитонівни Яніни Олексіївни при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 19.10.2016 року № 513/6. Визнано недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 19.10.2016 року № 531/6, яке винесено старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговською-Харитонівною Я.О. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження щодо виконання наказу Господарського суду м. Києва від 25.06.2015 року у справі № 910/2483/15-г.

Не погоджуючись зі згаданою ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати та в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» відмовити в повному обсязі. Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та про відстрочку сплати судового збору.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями справу № 910/2483/15-г за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаргу не може бути прийнято до розгляду й вона підлягає поверненню апелянту.

Так, за приписами пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу сплачується судовий збір в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. До скарги на підставі ч. 3 ст. 94 ГПК України додаються докази сплати судового збору.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2017 рік затверджено Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», який з 01.01.2017 становить 1 600, 00 грн., а тому, оскаржуючи ухвалу місцевого господарського суду, за звернення з апеляційною скаргою Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повинен сплатити судовий збір в розмірі 1 600, 00 грн.

Всупереч наведеному, апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження сплати судового збору, натомість в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору мотивоване стислими строками для оскарження ухвали суду та тим, що апелянт є державною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі частини першої цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Проте апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану та неплатоспроможності, які б мали виключний характер та свідчили про наявність поважних підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Такі обставини як стислі строки для оскарження ухвали суду та фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, не підтверджують скрутного фінансового становища апелянта та неможливість сплати ним судового збору при поданні апеляційної скарги в повному обсязі, тому апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апелянтом не подано належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого клопотання.

Крім цього, оскільки ст.129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини недостатності коштів, не можуть вважатися підставою для звільнення (відстрочення) від такої сплати.

Таким чином, обґрунтування причин відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатніми та непереконливими, тому в задоволенні такого клопотання слід відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 у справі № 910/2483/15-г не може бути прийнято до розгляду, вона підлягає поверненню.

Після усунення обставин, встановлених п.п. 1, 2 і 3 ч. 1 цієї статті, апеляційну скаргу на підставі ч. 4 ст. 97 ГПК України може бути подано повторно.

Оскільки апеляційна скарга повертається скаржнику без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження на даний час не розглядається.

Керуючись ст.ст. 86, 94, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 у справі № 910/2483/15-г повернути Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без розгляду по суті.

Матеріали справи № 910/2483/15-г повернути за належністю до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко