ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31 січня 2017 р. Справа №903/991/16
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест", м. Луцьк

до відповідачів:

1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбо Фінанс", м. Київ

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестконд", м. Рівне

3)Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Луцьккондитер" м. Луцьк

4)Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

про визнання припиненими договору іпотеки та визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги

Суддя Вороняк А. С.

секретар судового засідання Чорний С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача 1: н/з

від відповідача 2: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 21.11.2016р., ОСОБА_2, довіреність №б/н від 21.11.2016р.

від відповідача 3: н/з

від відповідача 4: ОСОБА_3, довіреність №09-32/339 від 11.07.2016р.

Протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.811 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із забезпеченням повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Права та обовязки розяснені відповідно до ст.ст.20, 22 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбо Фінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестконд", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Луцьккондитер", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання припиненим договору іпотеки від 27.01.2006р. зареєстрованого в реєстрі за №236, укладеного між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "ВКФ "Луцьккондитер", посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №39/391 від 04.11.2016р. за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС»; визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №39/391-1 від 04.11.2016р. за договором іпотеки №24-3 від 27.01.2006р., укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС»; визнання недійсним договору відступлення права вимоги №24 від 04.11.2016р. за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р., укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСТКОНД»; визнання недійсним договору відступлення права вимоги №24-3 від 04.11.2016р. за іпотечним договором №24-3 від 27.01.2006р., укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСТКОНД». Також просять стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Позивач вважає іпотеку, що виникла в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер» за Кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р. припиненою, а правочини щодо відступлення права вимоги як за основними, так і за додатковими забезпечувальними зобовязаннями недійсними, свою позицію мотивує таким.

Банк самостійно на підставі затвердженого ОСОБА_5 банком України Порядку формування банками резервів за кредитами і нарахованими за ними процентами та списання безнадійної заборгованості, списав кредитну заборгованість Боржника ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер» перед Банком, що виникла на підставі договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р. за рахунок резервів як безнадійну заборгованість. Списана безнадійна заборгованість на кореспондентському (основному) рахунку не числиться, тобто ліквідована та не приймає участі у фінансово-господарській діяльності Банку і не приймає участі у фінансовому балансі Банку. Страховий резерв, за рахунок якого відбулося списання безнадійних кредитів, Банком в повній сумі було віднесено на свої валові витрати, що відповідно до законодавства про оподаткування прибутку підприємств призвело до зменшення надходжень до бюджету податку на прибуток, тобто відповідні грошові кошти були відшкодовані Банку державою у повному обсязі після подання Банком відповідної річної декларації. При цьому ОСОБА_5 у своїй річній декларації, поданій до податкової інспекції, зазначив суму збільшення страхового резерву Банку, за рахунок якого відбулося списання безнадійної заборгованості за Кредитними договорами. А законодавством не передбачено порядку проводки з позабалансового рахунку Банку назад на баланс.

Позивач зазначає, що таким чином, ОСОБА_5, який самостійно, на свій власний розсуд, без повідомлення про це боржника, шляхом вчинення одностороннього правочину прийняв рішення про списання безнадійної заборгованості Боржника за рахунок страхового резерву Банку, списав безнадійну заборгованість Боржника за Кредитними договорами і відніс її на збільшення валових витрат Банку, - отримав відшкодування від держави.

Позивач у заяві про зміну(шляхом доповнення) позовних вимог, яка прийнята судом 17.01.2017р., зазначає, що ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» провів списання заборгованості за основним зобовязанням (договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.) як безнадійної. Таке списання сторона позивача прирівнює до прощення боргу та вважає беззаперечним свідченням припинення зобовязання в силу положень ст.605 ЦК України.

Вважають, що у звязку з припиненням зобовязань за Кредитним договором(припиненням основного зобовязання) відбулось припинення додаткових зобовязань, що забезпечували боргові зобовязання ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер», та як наслідок, вважають припиненою іпотеку нерухомого майна по вул. Володимирській, 57а у м. Луцьку, що виникла на підставі Договору іпотеки №236 від 27.01.2006р., з моменту прийняття рішення про списання безнадійної заборгованості. Зазначають, що наслідком одностороннього припинення зобовязань за Кредитним договором стала недійсність усіх подальших правочинів щодо відчуження Банком(первісним кредитором) неіснуючої заборгованості та права вимоги за договорами, що її забезпечували.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на статті 202, 203, 215, 598, 605 Цивільного кодексу України(далі ЦК України).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 23.12.2016р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 17.01.2017р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.01.2017р. розгляд справи відкладено на 31.01.2017р. через неподання сторонами витребуваних доказів та необхідність витребування нових доказів.

31.01.2017р. на адресу суду від представника позивача надішли:

- заява про уточнення позовних вимог, в якій зазначено, що первинно ТОВ «ПОЛАРТ-ІНВЕСТ» було заявлено позовні вимог з допущеною опискою щодо номерів оскаржуваних правочинів, просять вважати правильними позовні вимоги в наступній редакції:

« 1. Визнати припиненим договір іпотеки від 27 січня 2006 року, укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Луцьккондитер», посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №236;

2. Визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги від 04 листопада 2016 року, укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.;

3. Визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги від 04 листопада 2016р., укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» за іпотечним договором від 27.01.2006р.;

4. Визнати недійсним договір відступлення права вимоги №24 від 04.11.2016 р. за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р., укладений між ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСТКОНД»;

5. Визнати недійсним договір відступлення права вимоги №24-3 від 04.11.2016р. за іпотечним договором 24-3 від 27.01.2006р., укладений між ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСТКОНД»;

6. Стягнути з відповідачів на користь ТОВ «ПОЛАРТ-ІНВЕСТ» понесені судові витрати у справі.»

- клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, оскільки останній посвідчував спірні правочини щодо відступлення права вимоги.

- три клопотання про витребування доказів, а саме:

1) у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», рішення Правління про списання(відшкодування) за рахунок резервів заборгованості за договоромпро відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер».

2) у ОСОБА_5 банку України інформацію про те, за рахунок яких коштів (в який спосіб) відбулось відшкодування ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» списаної заборгованості за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер».

3) у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», документи бухгалтерського обліку та звітності щодо відображення дебіторської заборгованості у фінансових звітах та на відповідних рахунках із зазначенням суми за договором про відкриття мультвалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., укладеним між ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» та ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер»; аналітику руху коштів по кредитному та відсотковому рахунку за кредитним договором від 27.01.2006р., укладеним між ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» та ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер»; баланс за останній звітній період з розшифровкою дебіторської заборгованості до нього; виписки по рахунках ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер» за кредитним договором від 27.01.2006р., укладеним між ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» та ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер»; акти (планових, позапланових) податкових перевірок ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК»(філії «Відділення Промінвестбанку в місті Луцьк») за період з серпня 2012 року по 2017 рік включно.

- клопотання про відкладення судового засідання, в якому зазначено, що представник позивача зявилась до суду для участі у справі призначену на 12:00 год., однак станом на 12:30 год. в судове засідання останню не викликано(очевидно через накладання в роботі суду з огляду на розгляд інших судових справ). Зазначено, що представник позивача вирішила брати участь у розгляді інших справ та у звязку із цим просить розгляд справи №903/991/16 відкласти.

В судовому засіданні 31.01.2017р. представники відповідача 2 просили відмовити у задоволенні всіх заявлених представником позивача клопотань, оскільки вважають їх необґрунтованими та безпідставними, вважають, що розмір заборгованості не є предметом розгляду у даній справі. Також просили відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві(поданий до суду 11.01.2017р.). Щодо клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи окремо повідомили, що за декілька хвилин до початку розгляду даної справи, було завершено розгляд справи за схожим позовом того ж позивача, де в судовому засіданні був присутній представник ТОВ « ПОЛАРТ-ІНВЕСТ», проте в засідання у справі 903/991/16 з незрозумілих підстав не зявився, причин неявки не повідомив, що в сукупності слугує підставою для відхилення вказаного клопотання.

В судовому засіданні 31.01.2017р. представник відповідача 4 подала суду додаткові пояснення по справі з додатком(виписка про рух коштів по кредитному рахунку на 49 арк.), просила відмовити у задоволенні всіх заявлених представником позивача клопотань, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, вказала, що розмір заборгованості не є предметом розгляду у даній справі. Також просила відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у запереченнях на позов(подані до суду 17.01.2017р.) та додаткових поясненнях.

Позивач в судове засідання 31.01.2017р. не зявився, уповноваженого представника не направив, проте був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, що підтверджується відмітками представників ТОВ "Поларт-Інвест" ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на розписці суду про відкладення розгляду справи від 17.01.2017р..

Відповідач 1 (ТОВ "Фінансова компанія "Арбо Фінанс") в судове засідання 31.01.2017р. не зявився, уповноваженого представника не направив, вимог ухвал суду від 23.12.2016р. та від 17.01.2017р. не виконав, витребуваних документів не подав, проте про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення №378 від 25.01.2017р..

Відповідач 3 (ТОВ "ВКФ "Луцьккондитер") в судове засідання 31.01.2017р. не зявився, уповноваженого представника не направив, вимог ухвал суду від 23.12.2016р. та від 17.01.2017р. не виконав, витребуваних документів не подав, ухвала від 23.12.2016р. повернулась до суду з відміткою відділення поштового звязку відмова від одержання.

В разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду(пп.3.9.1. п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

Щодо заяви представника позивача про уточнення позовних вимог, суд зазначає таке.

Згідно п.3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Суд розглянувши вказану заяву, приймає її, розцінює останню, як зміну предмета позову та у звязку із чим розгляд справи вирішувати з врахуванням вищезазначеної заяви.

Щодо клопотання представника позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, суд зазначає таке.

Згідно ст.27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

Згідно абз.5 п.1.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Суд дійшов висновку про відхилення вказаного клопотання, оскільки судом не встановлено, яким чином у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 буде наділено новими правами чи покладено на нього нові обов'язки, або змінено його наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому щодо сторін по справі, а відтак відсутня необхідність залучення останнього до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Щодо трьох клопотань представника позивача про витребування доказів, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Відповідно цьому, з урахуванням матеріалів справи, а також висловлених в судовому засіданні думок сторін, суд відхиляє клопотання позивача про витребування доказів, як необґрунтовані. Так, в окремих клопотаннях не зазначено, які саме конкретні документи маються на увазі, тобто прохання носить абстрактний(не чіткий) характер(зокрема просять витребувати документи бухгалтерського обліку та звітності щодо відображення дебіторської заборгованості у фінансових звітах та на відповідних рахунках із зазначенням суми за договором про відкриття мультвалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., укладеним між ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» та ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер», інформацію про те, за рахунок яких коштів (в який спосіб) відбулось відшкодування ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» списаної заборгованості за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер», тощо). Також однією з необхідних умов задоволення клопотання про витребування доказів є неможливість самостійно подати необхідні для розгляду справи докази. При цьому, обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. На підтвердження підстав, з яких випливає, що відповідні докази має підприємство чи організація(в даному випадку зокрема ОСОБА_5 України), позивач не надає жодних належних та допустимих доказів та не обґрунтовує неможливості самостійно подати докази(звернення до НБУ). Крім того, заявником в клопотанні не обґрунтовано, що витребувані ним докази відносяться до предмету доказування і відповідають принципу допустимості доказів (господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи ст.34 ГПК України).

Суд зазначає, що покладення судом за ініціативою однієї сторони обовязку на іншу сторону щодо надання доказів на підтвердження своєї позиції є таким, що суперечить принципу змагальності ст.ст.4-3, 33 ГПК України. Згідно положень цих норм судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд зазначає таке.

Положення ГПК України не містять конкретних вимог щодо повноважень осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Згідно ст.28 ГПК України, представляти інтереси сторін у господарському суді можуть також інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, довіреністю від імені підприємства, організації. Представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.12.2011р. по справі №17-рп/2011 визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі „Юніон Аліментаріа ОСОБА_9 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Окрім цього, явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обовязковою, матеріали справи містять достатньо відомостей для розгляду справи, а відкладення розгляду спору є правом суду, якщо спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Суд розглянувши вказане клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, враховуючи вищенаведене, відхиляє його, як безпідставне та спрямоване на затягування розгляду справи.

На підставі викладеного суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення позивача та відповідачів 1, 3 про дату та час слухання справи та з урахуванням вимог ст.69 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідачів 2, 4, господарський суд, -

встановив:

27.01.2006р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком(далі - ОСОБА_5) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Луцьккондитер»(далі - Позичальник) було укладено кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4(далі Кредитний договір)(т.1, а.с.67-71).

Згідно умов вказаного Кредитного договору, ОСОБА_5 надає Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлюваної мультивалютної кредитної лінії, на умовах передбачених цим Договором(додатковими угодами до нього), а позичальник взяв на себе зобовязання по поверненню всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту.

В забезпечення зобовязання, що випливають з Кредитного договору, між сторонами 27.01.2006р. було укладено договір іпотеки, який був посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №236(далі Договір іпотеки)(т.1, а.с.72-76).

Згідно п.1.2 Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська, 57а, а саме:

1. будівля цукеркового і карамельного цеху /літер М-2/ загальною площею 3887,4 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457319, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.06.2003р. за реєстраційним №1300956 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 01.06.2003р. за №678496),

2. спецоб'єкт (адмінкорпус) /літер А-3/ загальною площею 1432,5 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457307, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.05.2003р. за реєстраційним №1296564 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676446),

3. будівля центрального складу /літер Н-1/ загальною площею 825,2 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457320, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.06.2003р. за реєстраційним №1300962 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 01.06.2003р. за №678506),

4. будівля роздрібного цеху /літер Д-1/ загальною площею 748,2 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457311, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.05.2003р. за реєстраційним №1297105 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676751),

5. вагова/літер Р-1/ загальною площею 83,7 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457321, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.06.2003р. за реєстраційним №1300920 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 01.06.2003р. за №678487),

6. газорозподільний пункт ГРП /літер И-1/ загальною площею 21,1 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457313, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.06.2003р. за реєстраційним №1297206 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676841),

7. будівля гаража /літер К-1/ загальною площею 65,7 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457316, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.06.2003р. за реєстраційним №1297429 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676969),

8. будівля бісквітного цеху /літер И2-1/ загальною площею 457,5 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457315, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.05.2003р. за реєстраційним №1297419 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676949),

9. будівля складу сировини /літер В-1/ загальною площею 303,8 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457310, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.05.2003р. за реєстраційним №1297007 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676711),

10. гараж /літер д/ загальною площею 42,2 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457312, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.05.2003р. за реєстраційним №1297145 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676787),

11. будівля механічної майстерні /літер И1-1/ загальною площею 443,9 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457314, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.05.2003р. за реєстраційним №1297393 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676928),

12. будівля трансформаторної /літер Л-1/ загальною площею 52,2 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457317, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.06.2003р. за реєстраційним №1300918 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 01,06.2003р. за №678482),

13. будівля компресорної (повітр.) /літер С-1/ загальною площею 252,0 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457322, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.05.2003р. за реєстраційним №1297316 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676906),

14. будівля складу сировини /літерм-2/ загальною площею 331,6 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457318, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.06.2003р. за реєстраційним №1300940 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 01.06.2003р. за №678491),

15. будівля котельні /літер 6-2/ загальною площею 570,9 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457309, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.05.2003р. за реєстраційним №1296905 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676635),

16. будівля нового бісквітного цеху /літер Б-2/ загальною площею 2474,4 кв.м., належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії САА №457308, виданого виконкомом Луцької міської ради 16.04.2003р., на підставі його ж рішення від 31.03.2003р. №135. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.05.2003р. за реєстраційним №1296777 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ВОБТІ 30.05.2003р. за №676548).

15.11.2006р. між сторонами було укладено додаткову угоду, яка була посвідчена приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №4290(т.1, а.с.77).

Згідно рішення господарського суду Волинської області від 16.01.2014р у справі №5004/2042/11, яке набрало законної сили(т.1, а.с.192-197), в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ Луцьккондитер перед Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк за кредитним договором № 4-4 від 27.01.2006 р. в сумі 45380000,61 грн., в тому числі заборгованість: за кредитом - 32524023,24 грн., за процентами - 6839720,44 грн., пеня за несплату кредиту - 3971566,74 грн., пеня за несплату процентів - 330618,31 грн., інфляційні втрати - 87326,95 грн., комісійна винагорода - 311503,37 грн., 3% річних за несплату кредиту - 1205101,98 грн., 3% річних за несплату процентів - 110139,58 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до Договору іпотеки №236 від 27.01.2006р. укладеного між ПАТ Промінвестбанк і ТОВ ВКФ Луцьккондитер, саме:

будівлю цукеркового і карамельного цеху (літера М-2) загальною площею 3887, 4 кв.м.

спец'обєкт (адмінкорпус) (літера A-З) загальною площею 1432, 5 кв.м.

будівлю центрального складу (літера Н-1) загальною площею 825,2 кв.м.

будівлю роздрібного цеху (літера Д-1) загальною площею 748, 2 кв.м.

вагову (літера Р-І) загальною площею 83, 7 кв.м,

газорозподільний пункт ГРП (літера И-1) загальною площею 21, 1 кв.м.

будівлю гаража (літера К-1) загальною площею 65, 7 кв.м.

будівлю механічної майстерні (літера И1-1), загальною площею 443, 9 кв.м.

будівлю бісквітного цеху (літера И2-1) загальною площею 457, 5 кв.м.

будівлю складу сировини (літера В-1) загальною площею 303, 8 кв.м.

гараж (літера д) загальною площею 42, 2 кв.м.

будівлю трансформаторної (літера Л-1) загальною площею 52, 2 кв.м.

будівлю компресорної (повітр.) (літера С-1) загальною площею 252, 0 кв.м.

будівлю складу сировини (літера м-2) загальною площею 331,6 кв.м.

будівлю котельні (літера 6-2) загальною площею 570, 9 кв.м.

будівлю нового бісквітного цеху (літера Б-2) загальною площею 2474, 4 кв.м.

та знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська, 57-а, і належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Поларт-Інвест, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження. Також встановлено початкову ціну продажу вказаного предмета іпотеки згідно з експертним висновком субєкта оціночної діяльності ТОВ Українська експертна група в розмірі 18057988 грн..

Також належність предмета іпотеки на праві власності ТОВ Поларт-Інвест стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про право власності та витягами про державну реєстрацію прав(т.1, а.с.35-66).

04.11.2016р. між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» було укладено договір відступлення права вимоги №39/391, згідно з умовами якого Банком було відступлено право вимоги за Кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., укладеним між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Луцьккондитер», разом з додатковими договорами щодо змін і доповнень до основного Договору, а саме: за №1 від 15.11.2006р.; №4 від 24.12.2007р.; №6 від 23.06.2008р.; №8 від 18.02.2009р.; №9 від 28.05.2009р.(т.1, а.с.94-99).

Також, 04.11.2016р. між тими ж сторонами було укладено договір відступлення права вимоги №39/391-1(відступлення прав вимоги за Іпотечним договором)(т.1, а.с.100-101).

ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» здійснило розрахунок з ПАТ «Промінвестбанк» за відчуження останнім прав вимоги боргу за вищевказаним Кредитним договором та всіма договорами, що забезпечували виконання такого договору, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 04.11.2016р.(т.1, а.с.102).

04.11.2016р. між ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСТКОНД» було укладено договір відступлення права вимоги №24 від 04.11.2016р.(т.1 а.с.103-107), згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕСТКОНД» право вимоги за Кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., разом з додатковими договорами до нього.

Крім того, 04.11.2016р. між ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСТКОНД» було укладено і договір відступлення права вимоги №24-3 від 04.11.2016р.(за іпотечним договором)(т.1, а.с.108-109).

ТОВ «Вестконд» здійснило розрахунки з ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» за відступлені права вимоги боргу за Кредитним договором та всіма договорами, що забезпечували виконання основного Договору, що підтверджується випискою по особовому рахунку ТОВ «ВЕСТКОНД» за 04.11.2016р.(т.1, а.с.110).

Повідомленням від 07.11.2016р. №09-13-1/1994(т.1, а.с.78), ОСОБА_5 повідомив позивача про те, що між ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» було укладено договори про відступлення права вимоги за №39/391 та №39/391-1 від 04.11.2016р., а саме: за кредитним Договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р. та Договором іпотеки від 27.01.2006р., який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №236.

Повідомленням від 10.11.2016р. (т.1, а.с.79-80) ТОВ «ВЕСКОНД» повідомили позивача, що 04.11.2016р. між ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСКОНД» було укладено договори про відступлення права вимоги за тим же кредитним та іпотечним договорами, а саме:

- договір про відступлення права вимоги №24 за кредитним договором від 27.01.2006р. (предметом такого правочину згідно п.1.1. стало відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за кредитним договором про відкриття мультивідновлювальної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.).

- договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №24-3 у відповідності до п.1.1. якого Первісний Іпотекодержатель відступає новому іпотеко держателю своє право вимоги за Договором іпотеки від 27.01.2006 р.№236.

Твердження позивача про те, що Договір іпотеки від 27.01.2006р. є припиненим, внаслідок прощення боргу по Кредитному договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., відхиляються судом, з огляду на таке.

Згідно ст.605 ЦК України, зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків визначаються Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ст.7 Закону України «Про ОСОБА_5 банк України», ОСОБА_5 банк виконує функції в тому числі банківського регулювання (одна із функцій ОСОБА_5 банку України, яка полягає у створенні системи норм, що регулюють діяльність банків, визначають загальні принципи банківської діяльності, порядок здійснення банківського нагляду, відповідальність за порушення банківського законодавства) та банківського нагляду (система контролю та активних впорядкованих дій ОСОБА_5 банку України, спрямованих на забезпечення дотримання банками та іншими особами, стосовно яких ОСОБА_5 банк України здійснює наглядову діяльність законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку) та встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності захисту інформації, коштів та майна.

Згідно ст.56 Закону України «Про ОСОБА_5 банк України», ОСОБА_5 банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно - правові акти ОСОБА_5 банку піддягають обовязковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України та набирають чинності відповідно до законодавства України.

Згідно ст.59 Закону України «Про ОСОБА_5 банк України», ОСОБА_5 банк визначає розміри, порядок формування та використання резервів банків для покриття можливих втрат за кредитами, резервів для покриття валютних, відсоткових та інших ризиків банків. Резерви для покриття можливих фінансових ризиків, а також фонду гарантування вкладів громадян створюються за рахунок Доходу до оподаткування відповідно до законодавства України.

Згідно ст.36 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банки зобовязані формувати резервний фонд на покриття непередбачених збитків по всіх статтях активів та позабалансових зобовязаннях.

Отже, діяльність усіх без виключення банків в Україні регулюється та керується ОСОБА_5 банком України та його нормативно правовими актами, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України.

Суд приймає пояснення відповідача 4, згідно яких перенесення кредитної заборгованості ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер» за Кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р. на рахунки позабалансового обліку ПАТ «Промінвестбанк» було здійснено на виконання та у чіткій відповідності до вимог Порядку формування банками резервів за кредитами і нарахованими за ними процентами та списання безнадійної заборгованості затверджений постановою Правління національного банку України від 13.09.2010р. за №424 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.10.2010р. за №998/18293(далі - Порядок).

Цим Порядком встановлено та передбачено відображення в бухгалтерському обліку формування резерву та зазначено самі бухгалтерські проводки, відповідно до яких здійснюється перенесення (списання з одного рахунку та зарахування на інший) заборгованості на рахунки позабалансового обліку відповідно до Інструкції №481 .

В п.8 цього Порядку встановлено: «Списання безнадійної заборгованості за кредитами та нарахованими за ними процентами не є підставою для припинення вимог банку до позичальника. Банк у період відповідно до законодавства України продовжує роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості».

Списання заборгованості за рахунок резерву є виключно банківською бухгалтерською проводкою з перенесення заборгованості з балансового рахунку обліку на позабалансовий, яка вчиняється відповідно до вимог нормативно - правових актів, в тому числі НБУ, що регулюють правила та умови здійснення банківської діяльності, бухгалтерії та обліку.

Станом на 03.11.2016р. зобовязання за Кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р. виконані не були, відповідно підстав для його припинення не було. Твердження позивача про прощення боргу в звязку із списанням за рахунок резерву (перенесенням кредитної заборгованості на рахунки позабалансового обліку) не відповідають дійсності, оскільки жодного прощення боргу ПАТ «Промінвестбанк» не відбувалось і не могло відбутися відповідно до вимог зазначеного вище Порядку НБУ.

Цивільний кодекс не містить такої підстави припинення зобовязання, як списання Банками заборгованості за рахунок сформованого резерву, тобто, перенесення заборгованості на рахунки позабалансового обліку.

Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Вищого господарського суду України від 01.10.2015р. у справі №5028/21/396/2012(16/1866/856).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за Договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р, укладеного з ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер», складеною та виданою Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» слідує, що станом на 04.11.2016р. загальна заборгованість ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер» за Кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р. становила 51079685,87 грн., 4055050,05 доларів США, що за курсом ОСОБА_5 банку України на 03.11.2016р., становило 103641710,39 грн., 39571,91 ЄВРО, що за курсом ОСОБА_5 банку України на 03.11.2016р. становило 1122154,54 грн., в тому числі:

- заборгованість кредитом 17856 521,65 грн.;

- заборгованість кредитом 1840338,97 дол. США, що за курсом ОСОБА_5 банку України на 03.11.2016 р. становило 47036627,46 грн.;

- заборгованість за процентами за користування кредитом, які нараховані за період з 25.12.2007р. до 04.11.2016р., в сумі 32710756,74 грн.;

- заборгованість за процентами за користування кредитом, які нараховані за період з 27.01.2006р. до 04.11.2016р, в сумі 2214711,08 дол. США, що за курсом ОСОБА_5 банку України на 03.11.2016р. становило 56605082,93 грн.;

- заборгованість за процентами за користування кредитом, які нараховані за період з 18.05.2006р. до 04.11.2016р., в сумі 39571,91 Євро, що за курсом ОСОБА_5 банку України на 03.11.2016р. становило 1122154,54 грн.;

- заборгованість за комісійною винагородою за управління кредитом, нарахованою за період з 27.01.2006р. до 04.11.2016р., в сумі 512407,48 грн.

Крім цього, обставини щодо наявності вказаної у позовній заяві заборгованості досліджені та встановлені господарським судом Волинської області відповідно до ухвали від 18.01.2011р. у справі №7/105-Б(т.1,а.с.187-191), якою затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер» та рішенням господарського суду Волинської області від 16.01.2014 року у справі №5004/2042/11, яке набрало законної сили. Цим судовим рішення встановлено обставини наявності заборгованість позичальника, що станом на 21.12.2009р. становила 45380000,61 грн., в т.ч. 32524023,24 грн. - сума боргу по кредиту, 6839720,44 грн. - сума нарахованих процентів, 3971566,74 грн. - пеня по кредиту, 330618,31 грн. - пеня по процентах, 87326,95 грн. - сума індексу інфляції по боргу, 311503,37 грн. - сума комісійної винагороди, 1205101,98 грн. - 3% річних по боргу, 110139,58 грн. - 3% річних по процентах.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України обставини щодо наявності та обсягу кредитної заборгованості, встановлені рішенням суду від 16.01.2014 року у господарській справі №5004/2042/11, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Окрім цього, згідно ч.5 ст.3 Закону України «Про Іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно п.6.2 Договору іпотеки, право застави, та відповідно і цей Договір, припиняє чинність у разі: припинення основного зобовязання, забезпеченого цією іпотекою, знищення(втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодавець не змінив або не відновив предмет іпотеки, реалізації предмета іпотеки, набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим Договором, права власності на предмет іпотеки, розірвання цього Договору за згодою сторін, яка посвідчується нотаріально, в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

За таких обставин, суд враховуючи, що заборгованість за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р. на момент відступлення права вимоги була наявна, не погашена, не прощена, зобовязання за Кредитним договором не припинені, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в частині припинення Договору іпотеки від 27.01.2006р., укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Луцьккондитер», посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №236, через безпідставність.

Щодо визнання недійними договорів відступлення, суд зазначає таке.

Статтею 512 ЦК України встановлено підстави заміни кредитора у зобов'язанні. Так, відповідно до приписів даної статті кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання позивача на те, що договори відступлення прав вимоги є недійсними у звязку із тим, що основне зобовязання, яке виникло на підставі договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р. є припинене внаслідок прощення боргу(вимоги передані по неіснуючій заборгованості) не приймаються, оскільки судом встановлено, що списання(прощення) боргу Банком не відбулося, а відступлення права вимоги(укладання відповідних договорів) відбувалося на існуючу заборгованість, що стверджується зокрема відповідною довідкою-розрахунком виданою Банком станом на 04.11.2016р. та матеріалами справи.

Суд приходить до переконання, що ТОВ «ВЕСТКОНД» правомірно з дотриманням всіх вимог чинного законодавства України набуло прав вимоги до ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер» за Кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р. та Договором іпотеки від 27.01.2006р. (укладеного між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер»), заборгованість по якому не була погашена станом на 04.11.2016р..

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені ст.203 ЦК України, ними зокрема є наступні: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013р. №11 передбачено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Судом не встановлено та позивачем не доведено, неправомірності дій відповідачів 1, 2, 4 при укладанні спірних правочинів про відступлення прав вимоги, також не встановлено норм законодавства, яким не відповідають оспорюванні Договори відступлення.

Крім того, позивачем в позовній заяві та в уточненнях до позовної заяви(п.5) не вірно зазначено номер Іпотечного договору від 27.01.2006р., замість реєстраційного номеру 236, зазначено №24-3.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про відмову у задоволені позовних вимог позивача також в частині визнання недійсними договору про відступлення права вимоги від 04 листопада 2016 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., договору про відступлення права вимоги від 04 листопада 2016р., укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» за іпотечним договором від 27.01.2006р., договору відступлення права вимоги №24 від 04.11.2016 р. за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСТКОНД», договору відступлення права вимоги №24-3 від 04.11.2016р. за іпотечним договором 24-3 від 27.01.2006р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСТКОНД» через безпідставність.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку, що право чи інтерес позивача не порушені, вимоги позивача позбавлені фактичного обґрунтування, у звязку з чим відмовляє в позові через безпідставність позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України при відмові в позові покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбо Фінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестконд", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Луцьккондитер", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання припиненим договору іпотеки від 27 січня 2006 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Луцьккондитер», посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №236 та про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги від 04 листопада 2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., договору про відступлення права вимоги від 04 листопада 2016р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» за іпотечним договором від 27.01.2006р., договору відступлення права вимоги №24 від 04.11.2016 р. за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТКОНД», договору відступлення права вимоги №24-3 від 04.11.2016р. за іпотечним договором №24-3 від 27.01.2006р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТКОНД» відмовити.

Повний текст рішення складено

06.02.2017

Суддя А. С. Вороняк