ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 року Справа № 904/5645/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Кузнецової І.Л., Джихур О.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2042 від 25.10.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 4/81 від 03.01.2017 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2016р. за заявою приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.20016р. за нововиявленими обставинами у справі №904/5645/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" м. Кривий Ріг

про стягнення 553 154,76 грн. плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат") про стягнення 553 154, 76 грн. плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016р. позов ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" задоволено повністю, стягнуто з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь позивача 536 585,16 грн. плати за користування вагонами та 16 569,60 грн. збору за зберігання вантажу, 8 297,32 грн. судового збору (а.с.66-70, т. 2).

Рішення господарського суду мотивоване виною відповідача у затримці вантажу на шляху прямування, через зайнятість колій на станції призначення Терни, в зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу одержувачем на свою під`їзну колію; доведеністю позивачем зазначених обставин належними доказами: наказами про затримку спірних вагонів №64 від 11.01.2016р., №82 від 13.01.2016р., №87 від 15.01.2016р., №106 від 22.01.2016р.; актами форми ГУ-23а №10 від 11.01.2016р., №4 від 13.01.2016р., №10 від 15.01.2016р.. №21 від 22.01.2016р., складеними станціями затримки Апостолове, Красний Шахтар, Рядова, Савро; актами загальної форми ГУ-23 №1222 від 11.01.2016р., №1223 від 21.01.2016р., №4 від 13.01.2016р., №10 від 15.01.2016р., №21 від 22.01.2016р.; повідомленнями про прибуття вагонів, переданих відповідачу, зареєстрованих в Книзі повідомлень форми ГУ-2; складеними станцією Терни відомостями про нарахування плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 24019043, 23019042, 24019058, 25019044, 25019068, 23019040, 23019057, 26019047 та накопичувальними картками форми ФДУ-92 №№05029014, 27019010, за якими нараховано збір за зберігання вантажу.

Вказане судове рішення набрало законної сили, отже, є обов`язковим для виконання на всій території України (ст. 115 Господарського процесуального кодексу України).

02.09.2016р. на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016р., яке набрало законної сили 02.09.2016р., видано наказ №904/5645/16 про примусове виконання судового рішення (а.с.71, т. 2).

28.10.2016р. ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016р. у справі №904/5645/16.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.2016р. у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги відповідачу відмовлено; апеляційну скаргу повернуто без розгляду на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України. В ухвалі суду апеляційної інстанції зазначено, що представники відповідача були присутніми в судовому засіданні господарського суду, в якому прийнято оскаржуване рішення, а несвоєчасне оскарження рішення суду зумовлене обставинами суб`єктивного характеру, тоді як відновлення ординарного строку на апеляційне оскарження, здійснене зі спливом значного періоду часу та з підстав, що не є переконливими, порушує принцип юридичної визначеності, який є основоположним аспектом верховенства права, та є порушенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

28.11.2016р. ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду з заявою про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016р. по справі №904/5645/16 за нововиявленими обставинами.

Заява відповідача обґрунтована тим, що на момент розгляду справи він не володів додатковою інформацією стосовно того, що у залізниці (позивача) в період дії наказів №64, №83, №87 були зовсім інші підстави для затримки вагонів складні погодні умови, за яких рух транспорту був неможливим або обмеженим, а не ті, про які йдеться в рішенні господарського суду відсутність можливості доставки вантажу на колії станції призначення в зв`язку з їх зайнятістю раніше прибулими на адресу відповідача вагонами; складні погодні умови існували в Дніпропетровській області в спірний період з 11 по 22 січня 2016 року, доказом існування яких є лист Українського гідрометеорологічного центру №01-20/909 від 26.07.2016р., про який відповідач дізнався лише 03.11.2016р. Зазначені обставини, на думку відповідача, підтверджують відсутність його вини у затримці вагонів на станціях Апостолове, Красний Шахтар та Рядова, розташованих у Дніпропетровській області, а вирішення питання про наявність вини вантажовласника в затримці вагонів є ключовим моментом у спорах про стягнення плати за користування вагонами і контейнерами та збору за зберігання вантажу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2016р. по справі №904/5645/16 (суддя Мілєва І.В.) у задоволенні заяви ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016р. у справі №904/5645/16 відмовлено, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016р. у справі № 904/5645/16 залишено без змін.

Ухвала господарського суду мотивована недоведеністю відповідачем факту необізнаності з існуванням наведених в заяві обставин, а також істотності таких обставин для справи, ненаданням доказів, які звільняють від відповідальності (ст. 617 Цивільного кодексу України, ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні"), поданням нового доказу у справі.

Не погодившись з ухвалою суду, ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити заяву відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення господарського суду від 16.08.2016р. у справі №904/5645/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що господарський суд не взяв до уваги доводи відповідача про обізнаність скаржника з наявністю листа Українського гідрометеорологічного центру №01-20/909 від 26.07.2016р. про наявність у спірний період складних погодних умов та обмеження/припинення руху транспорту лише 31.10.2016р. від ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"; факт наявності складних погодних умов та припинення руху у спірний період був причиною затримки вагонів; відсутність вини відповідача у затримці вагонів звільняє його від відповідальності у вигляді сплати збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами; ухвалу господарським судом винесено за відсутності сторін, які не були повідомлені судом належним чином про час та місце судового засідання, оскільки ухвалу суду про призначення заяви до розгляду на 26.12.2016р. було отримано відповідачем 27.12.2016р., таким чином скаржника позбавлено права на участь у судовому засіданні, передбаченого ст. 22 Господарського процесуального кодексу України; посилання суду на неподання відповідачем сертифікату Торгово-промислової палати України про обставини непереборної сили є безпідставним, оскільки додаткові докази судом від сторін не витребовувались, а відповідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, отже, лист гідрометеорологічного центру і є таким доказом.

ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" в відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, враховуючи, що залізницею вагони були затримані на станціях підходу не через погодні умови, а через несвоєчасне забирання вагонів зі станції призначення, які надійшли раніше на адресу відповідача, що підтверджується актами загальної форми ГУ-23, підписаними відповідальними працівниками відповідача без заперечень, чим скаржник визнав свою вину в скупченні вагонів на станції призначення.

02.02.2017р. ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" подано клопотання про зупинення провадження по справі №904/5645/16 до розгляду справи №904/5642/16 за позовом ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами, по якій судом призначено залізнично-транспортну експертизу, оскільки зясування за допомогою експертизи реальних обставин затримки вагонів у період з 13.01.2016р. по 24.01.2016р. (аналогічний зі спірним періодом) має істотне значення для вирішення справи №904/5645/16.

Клопотання не підлягає задоволенню, оскільки частиною 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає вичерпний перелік підстав для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, не передбачено можливості скасування (зміни) рішення суду першої інстанції у зв'язку із зміною обставин, що існували станом на день прийняття рішення місцевого господарського суду. Інше означало б можливість скасування апеляційною інстанцією рішення місцевого господарського суду за відсутності підстав для такого скасування, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною першою ст. 113 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому, заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" розяснено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто, підтверджені належними і допустимими доказами (ст. ст. 34, 36 Господарського процесуального кодексу України). Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

В п. 5 зазначеної постанови пленуму Вищого господарського суду України зазначено, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, ст. 38 Господарського процесуального кодексу України.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення (п. 8.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17).

Як встановлено судом першої інстанції, відносини між позивачем та відповідачем регулювались договором №ПР/М-12-2/14-1438 НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Терни і Рядова "Придніпровської залізниці".

Залізницею на адресу одержувача ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" були прийняті до перевезення порожні власні вагони.

Відповідно до вимог Правил користування вагонами, даний вантаж було затримано на шляху прямування, через зайнятість колій на станції призначення Терни з вини ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з несвоєчасним забиранням вантажу одержувачем на свою під'їзну колію. Факти затримки вагонів на коліях станції призначення з вини одержувача засвідчені в актах загальної форми ГУ-23.

Накази №64 від 11.01.2016р., №82 від 13.01.2016р., №87 від 15.01.2016р., №106 від 22.01.2016р. про затримку вагонів на підходах до станції призначення було видано через наявність на коліях станції Терни неприйнятих ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" вагонів, що надійшли на його адресу. За цим фактом станціями затримки у порядку, передбаченому вимогами Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №10 від 11.01.2016р., №4 від 13.01.2016р., №10 від 15.01.2016р., №21 від 22.01.2016р., акти загальної форми ГУ-23 №1222 від 11.01.2016р., №1223 від 21.01.2016р., №4 від 13.01.2016р., №10 від 15.01.2016р., №21 від 22.01.2016р. та станцією призначення Терни вручено представникам комбінату повідомлення про затримку вагонів. Накази на початок і кінець затримок надавались враховуючи наявність (відсутність) затримок в просуванні вагонів, які слідують на адресу підприємства, з метою уникнення заторів на шляху прямування через скупченість вагонів на станції призначення з вини підприємства. Повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" зареєстровані у Книзі повідомлень форми ГУ-2.

В зв`язку з несвоєчасним вивільненням колії станції Терни від вантажу, який прибув на його адресу, відповідач спричинив ситуацію, з якої позивач не мав можливості виконати свої зобов'язання за договором на перевезення по накладним і довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат". Через затримку вагонів, на станції призначення і на підході до неї, з вини відповідача була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів.

По прибуттю вагонів станцією Терни, на підставі актів форми ГУ-23а та ГУ-23, складених станціями Апостолове, Красний Шахтар, Рядова, Савро через їх затримку з вини ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", була нарахована плата за користування вагонами по відомостях форми ГУ-46 №№ 24019043, 23019042, 24019058, 25019044, 25019068, 23019040, 23019057, 26019047 та збір за зберігання вантажу по накопичувальних картках форми ФДУ-92 №№ 05029014, 27019010 на загальну суму 553 154,76 грн.

Відповідач як на нововиявлену обставину, яка вказує на відсутність його вини та відповідно звільняє від відповідальності, посилається на лист Українського гідрометеорологічного центру №01-20/909 від 26.07.2016р., наданий на запит представника ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" та отриманий, за твердженням відповідача, 31.10.2016р. (зареєстрований на підприємстві 03.11.2016р. за №5103), відповідно до якого в період з 17 по 25 січня 2016 року в Дніпропетровській області спостерігалися складні погодні умови, що ускладнювали та припиняли рух автомобільного, залізничного та міського транспорту, роботу комунальних служб, будівельних організацій, енергетики та завдали значних збитків господарським організаціям.

Колегія суддів зазначає, що вказаний лист не може бути нововиявленою обставиною (як факту), оскільки:

по-перше, з погодними умовами, які мали місце в січні 2016 року відповідач мав бути обізнаним, оскільки розташований саме у Дніпропетровській області та веде свою господарську діяльність саме в цій області;

по-друге, обставини, що стали підставою для звернення позивача з позовом сталися раніше, оскільки затримка вагонів станціями Апостолове, Красний Шахтар, Рядова відбулись за наказами №64 від 11.01.2016р., №82 від 13.01.2016р., №87 від 15.01.2016р., акти форм ГУ-23а та ГУ-23 були складені також раніше ніж період, зазначений в листі;

по-третє, лист гідрометеорологічного центру носить лише інформативний характер загальної погодної ситуації в області та ніяким чином не підтверджує факт зупинення руху залізничного транспорту позивачем на ділянці біля станції Терни в спірний період з 11.01.2016р. по 22.01.2016р. До того ж, цей лист жодним чином не спростовує факт, що біля станції призначення утворилось накопичення вагонів, вчасно не забраних відповідачем.

Отже, відповідачем не надано доказів, які б спростовували його вину за накопичення вагонів та підтверджували, що обмеження руху поїздів сталося за ініціативи позивача, тобто таких, що виключають вину відповідача (такими доказами, зокрема, є розпорядження, накази позивача про обмеження руху залізничного транспорту у спірний період на ділянці залізничної колії біля станції Терни, тощо).

Таким чином, лист гідрометеорологічного центру не спростовує факти, покладені в основу рішення господарського суду від 16.08.2016р., а обставини, на які посилається ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" як на нововиявлені, не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

За викладених обставин, господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016р. у справі №904/5645/16, залишивши вказане рішення без змін.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, господарський суд першої інстанції станом на 26.12.2016р. (розгляд заяви) не мав доказів повідомлення відповідача належним чином про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України, заява про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами розглядаються господарським судом у судовому засіданні у місячний строк з дня їх надходження; неявка заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви.

При цьому слід зауважити, що норма ч. 4 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України не звільняє суд від обов'язку належним чином сповістити всіх учасників судового процесу про час і місце судового засідання з розгляду заяви.

Заява ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про перегляд рішення господарського суду від 16.08.2016р. за нововиявленими обставинами надійшла до господарського суду 28.11.2016р. (згідно штемпелю господарського суду на першому аркуші заяви). Отже, вказана заява, з урахуванням норм чинного законодавства, мала бути розглянута в строк до 28.12.2016р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2016р. вищезазначену заяву було прийнято до розгляду та призначено розгляд на 19.12.2016р.

В звязку з хворобою судді-доповідача слухання справи 19.12.2016р. не відбулось та повторно розгляд справи призначено ухвалою суду від 22.12.2016р. на 26.12.2016р.

В судове засідання 26.12.2016р. представник відповідача не з'явився.

В ухвалі суду від 26.12.2016р. зазначено, що представники сторін в судове засідання не зявились, повідомлення про вручення поштового відправлення на час розгляду справи до суду не надійшли.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить про отримання відповідачем 27.12.2016р. ухвали господарського суду про призначення справи до розгляду в судовому засіданні на 26.12.2016р. о 12 год. 30 хв. (а.с.112, т. 2).

Отже, відповідач не був належним чином повідомлений судом про час та місце проведення судового засідання, при цьому, враховуючи обмеженість встановленого процесуального строку, господарський суд не був позбавлений можливості повідомити учасників судового процесу про час та місце розгляду справи телефонограмою суду з відміткою про її прийняття посадовою (службовою) особою сторони.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду, у томі числі і тоді, коли суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. У такому випадку апеляційний суд скасовує рішення місцевого господарського суду повністю і згідно з п. 2 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України приймає нове рішення.

З огляду на вищезазначене, ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати, апеляційну скаргу задовольнити частково, заяву ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року у справі №904/5645/16 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 113, 114 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" м. Кривий Ріг задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2016р. по справі №904/5645/16, прийняту за наслідками розгляду заяви приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016р. у справі №904/5645/16, скасувати.

Заяву приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року у справі №904/5645/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016р. у справі №904/5645/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя О.В. Джихур

(Повний текст постанови складений 03.02.2017р.)