КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2017 р. Справа№ 910/5659/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Доманської М.Л.

за участі представників сторін

згідно з протоколом засідання

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю

"Стерек"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016

у справі №910/5659/16 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Стерек"

про стягнення 199740,73 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 у справі №910/5659/16 позовні вимоги задоволено повністю: вирішено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Стерек" на користь приватної організації (далі - ПО) "Українська ліга авторських і суміжних прав" основну заборгованість в розмірі в розмірі 117000 грн, інфляційні втрати в розмірі 60678,95 грн, 3% річних в розмірі 5849,02 грн, пеню в розмірі 16212 грн, судовий збір в розмірі 2105,05 грн.

Не погоджуючись, ТОВ "Стерек" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 у справі №910/5659/16 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 апеляційну скаргу було повернуто без розгляду по суті на підставі п. 2 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

19.10.2016 скарга надійшла повторно. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 апеляційну скаргу ТОВ "Стерек" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 у справі №910/5659/16 було прийнято до провадження, призначено до розгляду в засіданні на 29.11.2016. Ухвалою від 29.11.2016 розгляд справи відкладався на 13.12.2016, витребувано в ТОВ "Стерек" додаткові докази проведення розрахунків, ухвалою від 13.12.2016 розгляд апеляційної скарги відкладався на 26.12.2016.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.12.2016, здійсненому у зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. в складі колегії суддів, яку раніше визначено для розгляду справи, у відпустці, для розгляду апеляційної скарги сформовано іншу колегію суддів у складі головуючого Верховця А.А., Остапенка О.М., Разіної Т.І. Ухвалою від 26.12.2016 скаргу було прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів. Ухвалою від 26.12.2016 розгляд апеляційної скарги відкладався на 31.01.2017.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.01.2017, здійсненому у зв'язку з участю судді Разіної Т.І. в складі колегії суддів, яку раніше визначено для розгляду справи, в семінарі, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Доманської М.Л. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 скаргу було прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів, розгляд якої ухвалою від 26.12.2016 було призначено на 31.01.2017.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженого рішення, в змісті апеляційної скарги вказано на неповне з'ясування судом усіх обставин, що мають значення для справи, на неврахування доказів припинення договору, на висновках щодо невиконання якого заявлені підстави позовних вимог, - 01.10.2013, яким було передбачено як можливість автоматичного продовження (пролонгування) договору, так і його припинення у випадку направлення відповідного письмового повідомлення, що і було здійснено ТОВ "Стерек".

Наголошено на тому, що через припинення договору ТОВ "Стерек" було укладено договір з аналогічним предметом з іншими суб'єктом господарських відносин, відповідно до якого СПД ФО ОСОБА_2 зобов'язався і здійснював музичне оформлення закладу відповідача, дозвіл на використання музичних творів в якому раніше надавався згідно з умовами договору, укладеного між ТОВ "Стерек" і ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав", наведені й інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Письмового відзиву, заперечень на апеляційну скаргу не надійшло, присутній в судовому засіданні 31.01.2017 представник ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість, зазначаючи про відсутність доказів проведення в повному обсязі розрахунків за договором №КБР-03/10/12 від 01.10.2012, укладеним між позивачем та відповідачем у справі, сплатою загалом 6`000 грн згідно з платіжними документами від 15.10.2012, 18.02.2013 тощо.

В засіданнях суду апеляційної інстанції 29.11.2016, 13.12.2016, 26.12.2016, 31.01.2017 учасникам провадження у справі забезпечена можливість реалізації процесуальних прав, обміну репліками і запитаннями, подання доказів в обґрунтування заявлених вимог і заперечень, отримані відповіді на уточнюючі запитання суду тощо. З урахуванням відсутності клопотань про відкладення, інших нерозглянутих клопотань чи то таких, які не могли бути заявлені через обмеженість строків розгляду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду скарги по суті.

За змістом ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у суді першої інстанції, переглядаючи рішення, суд користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції обмежений у правах щодо вирішення спору, розгляду апеляційної скарги і справи по суті, межі яких визначені ст. 101, 103 ГПК України. Відповідно до ст. 4, 4-1 ГПК України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається з наявних матеріалів, 01.10.2012 між ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" та ТОВ "Стерек" було укладено Договір № КБР-03/10/12, предметом якого згідно з п. 2.1 договору було надання позивачем відповідачу дозволу (невиключне право) на використання в комерційній діяльності музичних творів, усіх необхідних майнових прав для використання творів (музичне оформлення закладу відповідача), здійснення збору винагороди (роялті) за використання, а відповідач зобов'язався сплачувати таку винагороду.

Пунктом 1 договору було декларовано, що позивач є організацією колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права і щодо музичних творів має повноваження надавати дозвіл на використання об'єктів авторського права та здійснювати збір винагороди (роялті) за використання об'єктів суміжних прав способом публічного виконання на підставі Свідоцтва про реєстрацію в якості організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України за №19/2011 від 24.01.2011.

Відповідно до п. 2.3 договору відповідач зобов'язався перерахувати на поточний рахунок позивача винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до даного договору, не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця за який здійснюється платіж. У разі затримки платежів, позивач має право нарахувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 2.6. договору)

Згідно з п. 1.2. додатку №2 до договору, сума щомісячної винагороди становила 3`000 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання щодо оплати - включно до теперішнього часу, за 41 місяць (01.10.2012 - 01.05.2016) - за виключенням двох місяців, за які відповідачем сплачено 6`000 грн, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 117`000 грн, просив також стягнути інфляційні втрати в розмірі 60`678,95 грн, 3% річних в розмірі 5`849,02 грн, пеню у розмірі 16`212,76 грн.

Згідно з умовами договору він набирав чинності з моменту підписання сторонами і діяв до 01.10.2013, а в частині невиконання фінансових зобов`язань, фінансових санкцій, та будь-яких інших зобов'язань до їх повного виконання (п.5.1. договору). Пунктом 3.3. договору визначено, що відповідач зобов'язується протягом п'яти днів письмово повідомити позивача про припинення використання творів в закладах відповідача, зазначених у відповідних додатках до даного договору. В разі несвоєчасного повідомлення про настання таких обставин відповідач зобов'язується сплатити винагороду, узгоджену сторонами у відповідних додатках, у повному обсязі і за весь період.

Згідно п. 5.2. договору у випадку, якщо жодна з сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання зазначеної в п. 5.1 дати припинення дії договору, він вважається пролонгованим ще на один календарний рік і так кожного разу. Таке повідомлення має бути надіслане засобами поштового зв'язку (рекомендованим листом), при цьому належним доказом повідомлення є квитанція відділу поштового зв'язку із зазначенням вказаних в цьому договорі поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, як вбачається з мотивувальної частини оскарженого рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази припинення дії договору №КБР-03/10/12, що договір автоматично пролонговувався - відповідно 01.10.2013, 01.10.2014, 01.10.2015 та станом на день прийняття рішення у справі є чинним. З тим, колегія суддів суду апеляційної інстанції з такими висновками повною мірою погодитись не може, оскільки у т.ч. в суді першої інстанції відповідачем було подано докази повідомлення позивача про припинення дії договору 01.10.2013.

Як вказував відповідач в змісті поданої апеляційної скарги, під час розгляду справи в суді першої інстанції ним були подані письмові заперечення на позов з додатками, долучені до матеріалів справі, але які не враховано судом, доводи яких не знайшли своє відображення і в змісті оскарженого рішення суду. Так, відповідачем надано докази направлення в порядку п. 5.2 договору повідомлення про його припинення і відсутність намірів подовження (пролонговування). Зазначені повідомлення (завчасно) надіслані відповідачем та отримані (31.09.2013) позивачем згідно з повідомленнями про вручення поштових відправлень УДППЗ "Укрпошта" (а.с. 36-43 т. 1), що і не заперечувалось представником позивача в засіданні суду апеляційної інстанції..

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо автоматичного пролонговування - відповідно 01.10.2013, 01.10.2014, 01.10.2015 договору від 01.10.2012 через не направлення повідомлення однієї з сторін цього договору повідомлення іншій стороні про його припинення суду апеляційної інстанції обґрунтованими не вбачається, як і стягнення боргу за період момент настання права вимоги за яким, станом на момент звернення до господарського суду, настав більш ніж 3 роки тому, 1 року за вимогами про стягнення пені у межах 0,5 року протягом якого нараховуються штрафні санкції (пеня), але разом з тим про застосування наслідків спливу строку позовної давності відвідної заяви відповідачем продано не було.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України під позовною давністю розуміється строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (п. 1 ст. 257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Водночас ч. 6 ст. 232 ГК України визначено порядок застосування штрафних санкцій та обмеження щодо періоду їх нарахування, зокрема, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Також ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу (далі - ГК) України встановлено строк, у межах якого нараховуються штрафні санкції, і який не є строком позовної давності, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України (неустойка, пеня) - строк, протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого порушеного права (постанова ВГСУ від 14.12.2010 у справі N4/49-42). З тим, ч. 3-4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено, є підставою для відмови у позові. Але заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності (ч. 2 ст. 267 ЦК України) і якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у т.ч. сплата неустойки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наявними в матеріалах справи доказами, ТОВ "Стерек" по грошовим зобов'язанням перед ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" по договору №КБР-03/10/12 від 01.10.2012, які виникли в період з 26.10.2012 по 26.08.2013 (п. 2.3 договору) - 11 повних місяців (періодів) сума оплати винагороди (роялті) за якими складала відповідно 33`000 грн, з яких оплачено 6`000 грн (платіжними документами від 15.10.2012, 18.02.2013), тобто сума боргу, станом на 01.10.2013, становила 27`000 грн та з урахуванням ще 1 повного місяця, який набігав за повний рік, і момент виникнення зобов'язання по оплаті якого редакцією п. 2.3 договору прямо не врегульовано - 30`000 грн.

З урахуванням строків загальної і спеціальної позовної давності, строків, у межах яких нараховуються штрафні санкції та моментів настання права вимоги за Договором за кожним з окремих зобов'язань щодо оплати наданих (спожитих) послуг (права на використання музичних творів) за розрахунковий період (один місяць), результат обчислення основного боргу, 3% річних, інфляційної складової боргу (3 роки), штрафних санкції (6 місяців у межах 1 року), станом на момент прийняття оскарженого рішення суду першої інстанції, вбачається наступним: основний борг - 30`000 грн, інфляція - 26`964,96 грн, 3% річних - 2`451 грн, пеня 7`742,45грн:

1) в період з 26.10.2012 по 26.08.2013, починаючи з 06.10.2012 та не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця за який здійснюється платіж виникало зобов'язання щодо оплати наданих послуг - в сумі 3`000 грн за кожний окремий з них (12), яке не було виконано відповідно всього на суму 36`000 грн (6`000 грн сплачено);

2) за вказаний період також виникло право грошової вимоги (сплати боргу) з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми за кожним із окремих зобов'язань, термін виконання яких настав, відповідно 26`964,96 грн і 2`451 грн,

3) за період з 21.06.2015 по 21.12.2015 також виникло право вимоги сплати неустойки в формі пені за кожним із окремих зобов'язань (основного зобов'язання), термін виконання яких настав - 7`742,45 грн.

При зверненні до господарського суду ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" було визначено загальний розмір позовних вимог в сумі 199`740,73 грн (заборгованість у розмірі 117`000 грн, інфляційні втрати в розмірі 60`678,95 грн, 3% річних в розмірі 5`849,02 грн, пеня у розмірі 16`212,76 грн. З тим, задоволенню підлягають 33,62% грошових (позовних) вимог - 67158,41 грн (30`000 грн, 26`964,96 грн, 2`451 грн, 7`742,45 грн). При цьому вимоги про стягнення пені (7`742,45 грн), строк позовної давності сплив, підлягають задоволенню лише з тих підстав, що заяви про застосування наслідків спливу цього строку не було заявлено відповідачем, ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості, колегія суддів суду апеляційної інстанції вбачає окремі доводи, наведені в апеляційних скаргах спроможними і такими які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, які є підставою часткового задоволення скарги.

У зв'язку з частковим скасуванням судових актів, підлягають перерозподілу судові витрати. Згідно з п. 4.4 постанови пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7 коли приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної інстанцій, який прийняв нове рішення. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов'язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача; в разі відмови у позові повністю ці витрати покладаються на позивача.

При зверненні до Господарського суду міста Києва ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" з позовною заявою згідно з платіжним дорученням №3480 від 04.08.2015 було сплачено 2`105,05 грн, ТОВ "Стерек" з апеляційною скаргою на оскаржене рішення суду згідно з квитанціями про сплату №91126 від 03.08.2016, №26800 від 29.09.2016 - 3`295,71 грн, всього за розгляд (перегляд) справи - 5`400,76 грн. Відповідно 33,62% з 5`400,76 грн складає 1815,74 грн, з 2`105,05 грн - 707,72 грн, 3`295,71 грн - 1108,02 грн. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог 707,72 грн витрат позивача за подання позову підлягає відшкодуванню відповідачем, 1108,02 грн - позивачем відповідачу, відповідно за розгляд (перегляд) справи з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 400,03 грн (1108,02 грн - 707,72 грн).

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Стерек" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 у справі №910/5659/16 частково скасувати, прийняти нове, яким

стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Стерек" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 19, ідентифікаційний номер 20017758) на користь приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, б. 2-Б, ) основну заборгованість в розмірі в розмірі 30`000 (тридцять тисяч) грн, інфляційні втрати в розмірі 26964 (двадцять шість тисяч дев'ятсот шістдесят чотири) грн 96 коп., 3% річних в розмірі 2`451 (п'ять тисяч вісімсот сорок дев'ять) грн, пеню в розмірі 7`742 (сім тисяч сімсот сорок дві) грн 45 коп.

стягнути приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, б. 2-Б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Стерек" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 19, ідентифікаційний номер 20017758) судовий збір в розмірі 400 (чотириста) грн 03 коп.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст складено 06.02.2017

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

М.Л. Доманська