РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017Справа №910/22332/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до про 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА»; 2. Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК»; визнання іпотечного договору та договору про внесення змін недійсними
Представники:

від Позивача: ОСОБА_1 (особисто);

від Відповідача - 1: Дранченко В.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача - 2: Янко І.О. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (надалі також - «Відповідач - 1») та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» (надалі також - «Відповідач - 2») про визнання іпотечного договору та договору про внесення змін недійсними.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 09.02.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (Сторона - 1) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Сторона - 2) було укладено Договір купівлі - продажу майнових прав нежитлового приміщення №3, що розташоване в торгівельно - офісному та виставковому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 №05/09-02-2010, відповідно до умов якого Сторона - 1 передає у власність Сторони - 2, а Сторона - 2 приймає майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме на окреме нежитлове приміщення №3, площею 24,5 кв.м., яке розташовано в цокольному (підвальному) поверсі в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2. Як зазначає Позивач, він не має змоги зареєструвати речове право на набуття права власності, оскільки нежитлове приміщення перебуває під обтяженням - іпотекою, а державна реєстрація буде проведена в порядку черговості після розгляду заяви №1990821 від 15.07.2013 року, що порушує права Позивача. 09.08.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експобанк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебною Л.О. за реєстровим №3268, відповідно до якого забезпечується іпотекою виконання Іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту, для забезпечення своїх зобов'язань за Договором кредиту Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення з офісними приміщеннями (торгово - офісний центр та виставковий центр), загальною площею 3183,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. 29.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (Іпотекодавець) було укладено Договір про внесення змін до іпотечного договору від 09.08.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. за реєстровим №2021, яким пункт 1.2.1 Іпотечного договору викладено в новій редакції. Як зазначає Позивач, вказані договори є недійсним, оскільки при їх укладенні порушені положення статті 5 Закону України «Про іпотеку», так як майнові права не нерухомість, будівництво якої не завершено, не могли бути предметом іпотеки. Також зазначив, що вказані договори не містять істотної умови, а саме опис предмета достатній для його ідентифікації та/або його реєстраційні дані, чим порушено норми Закону України «Про іпотеку». За таких підстав, просить Суд Іпотечний договір від 09.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебною Л.О. за реєстровим №3268, визнати недійсним; Договір про внесення змін від 29.04.2008 року до іпотечного договору від 09.08.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. за реєстровим №2021, визнати недійсним.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.12.2016 року порушено провадження у справі № 910/22332/16, судове засідання призначено на 21.12.2016 року.

19.12.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-2 надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.12.2016 року.

21.12.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

21.12.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.12.2016 року.

21.12.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник відповідача-2 подав заперечення на позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача-2 про витребування доказів, керуючись статтею 38 Господарського процесуального кодексу, вважає за необхідне його задовольнити та витребувати у Позивача докази на підтвердження перерахування грошових коштів у розмірі 24 500,00 грн. відповідно до умов п. 4.1. Договору №05/09-02-2010 купівлі-продажу майнових прав нежитлового приміщення №3, що розташоване в торгівельно-офісному та виставковому центрі "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2 від 09.02.2010 року.

Також, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно - інвестиційна компанія "ОПОРА" та заперечень на позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ЕКСПОБАНК";

2) Відповідача-1 надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням заперечень на позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ЕКСПОБАНК";

3) Відповідача-2 надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно - інвестиційна компанія "ОПОРА".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.12.2016 року відкладено на 25.01.2017 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

19.01.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення по справі.

20.01.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 2 надійшли письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 25.01.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву на 08.02.2017 року.

08.02.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 08 лютого 2017 року Позивач підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача -1 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача - 2 заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях на позовну заяву.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 08 лютого 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експобанк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебною Л.О. за реєстровим №3268, відповідно до якого забезпечується іпотекою виконання Іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту. За умовами кредиту Іпотекодавець, зокрема, зобов'язаний повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 600 000 дол. США до 08 серпня 2008 року, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі, що встановлений договором кредиту, неустойку у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту та цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги.

Відповідно до п.1.2. Іпотечного договору для забезпечення своїх зобов'язань за договором кредиту Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку наступне майно:

1.2.1. Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення магазин з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр), загальною площею 3183,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належність яких Іпотекодавцеві підтверджується Інвестиційним договором, Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області № 72 від 27.02.2007 року „Про надання дозволів на будівництво підприємствам, організаціям і громадянам міста", Дозволом на виконання будівельних робіт № 26/07 від 26.03.2007 року, Договором оренди землі від 10.11.2005 року. Право власності на вищевказане нежитлове приміщення виникне у Іпотекодавця з моменту завершення будівництва будівлі, прийняття її до експлуатації та державної реєстрації права власності у встановленому законодавстві порядку. Після закінчення будівництва збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки відповідно до умов даного Договору.

29.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (Іпотекодавець) було укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору від 09.08.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. за реєстровим №2021, яким пункт 1.2.1 Іпотечного договору викладено в новій редакції:

1.2.1. Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 3, площею 130,5 кв. м. на першому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 4, площею 158,9 кв. м. на першому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 5, площею 132,76 кв. м. на першому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення та (або ) коридор № 1-2-6-7, загальною площею 48,2 кв. м. на першому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення та (або ) коридор № 3-4-5, загальною площею 47,9 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 6, площею 4,9 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 7, площею 4,5 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення та (або ) коридор № 8-9, загальною площею 13 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 10, площею 62,5 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення і № 12, площею 16,2 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення N° 13, площею 28,3 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 14, площею 62,1 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 16, площею 39,8 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 17, площею 39,1 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 18, площею 32,8 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 19, площею 34,5 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 20, площею 23,2 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення №21, площею 59,5 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 23, площею 18,9 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 24, площею 6,75 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 7, площею 142,5 кв. м. на мансардному поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово- офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 9, площею 75,9 кв. м. на мансардному поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово- офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення №8, площею 142,5 кв. м. на мансардному поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово- / офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2, належність яких Іпотекодавцеві підтверджується Інвестиційним договором, Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області № 72 від 27.02.2007 року „Про надання дозволів на будівництво підприємствам, організаціям і громадянам міста", Дозволом на І виконання будівельних робіт № 26/07 від 26.03.2007 року, Договором оренди землі від 10.11.2005 року та Додатком № 1 до Договору № 01 від 11.07.2006 року „Про інвестування будівництва магазину з офісними приміщеннями у м. Біла Церква Київської області". Загальна площа вищевказаних нежитлових приміщень становить 1325,21 кв. м.

09.02.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (Сторона - 1) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Сторона - 2) було укладено Договір купівлі - продажу майнових прав нежитлового приміщення №3, що розташоване в торгівельно - офісному та виставковому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 №05/09-02-2010, відповідно до умов якого Сторона - 1 передає у власність Сторони - 2, а Сторона - 2 приймає майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме на окреме нежитлове приміщення №3, площею 24,5 кв.м., яке розташовано в цокольному (підвальному) поверсі в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору купівлі - продажу майнових прав нежитлового приміщення №3, що розташоване в торгівельно - офісному та виставковому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 №05/09-02-2010 від 09.02.2010 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» 24 500 грн. 00 коп., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру.

Крім того, на виконання умов Договору купівлі - продажу майнових прав нежитлового приміщення №3, що розташоване в торгівельно - офісному та виставковому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 №05/09-02-2010 від 09.02.2010 року Відповідач - 1 передав, а Позивач в свою чергу прийняв у власність нежитлове приміщення №3, площею 24,5 кв.м., яке розташовано в підвальному поверсі в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2, що підтверджується Актом передавання - приймання нежитлового приміщення від 25.07.2011 року.

07.02.2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві прийняв рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрації прав та їх обтяжень №10711960, яку подала ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності, для проведення державної реєстрації іншого речового права (припинення) іпотеки на нежитлове приміщення, що розташоване АДРЕСА_2 у зв'язку з відсутністю у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Листом №26948/0/11-16 від 25.11.2016 року Головне територіальне управління юстиції у м. Києві повідомило Позивача, що реєстраційна справа за заявою від 07.02.2014 року до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не передавалась, ініційовано службове розслідування відносно встановлення можливого місця знаходження реєстраційної справи.

17.12.2015 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області прийняв рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №27190201, яку подав ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване АДРЕСА_2, у зв'язку з наявністю запису про обтяження нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА», а саме арешт нерухомого майна за №11696932.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві від 25.03.2016 року знято арешт зі всього нерухомого майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА».

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Іпотечний договір від 09.08.2007 року та Договір про внесення змін від 29.04.2008 року до Іпотечного договору від 09.08.2007 р. є недійсними, оскільки при їх укладенні порушені положення статті 5 Закону України «Про іпотеку», так як майнові права не нерухомість, будівництво якої не завершено, не могли бути предметом іпотеки. Також зазначив, що вказані договори не містять істотної умови, а саме опис предмета достатній для його ідентифікації та/або його реєстраційні дані, чим порушено норми Закону України «Про іпотеку». За таких підстав, просить Суд Іпотечний договір від 09.08.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебною Л.О. за реєстровим №3268, визнати недійсним; Договір про внесення змін від 29.04.2008 року до Іпотечного договору від 09.08.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. за реєстровим №2021, визнати недійсним.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (стаття 20 Господарського кодексу України).

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним. Аналогічні положення містить статті 20 Господарського кодексу України.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом п.2.9 Постанови №11 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Одночасно, за змістом п.2.5.2 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України необхідно з урахуванням приписівст.215 Цивільного кодексу України та ст.207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч.1 ст.220, ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Такої саме позиції дотримується Вищий господарський суд України і у п.18 Інформаційного листа №01-8/211 від 07.04.2008р. «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України», за змістом вимога про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Цивільний кодекс України не дає визначення поняття «заінтересована особа». Тому коло заінтересованих осіб має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 Господарського кодексу України недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб. Нікчемними визнаються, зокрема, такі умови типових договорів і договорів приєднання, що виключають або обмежують відповідальність виробника продукції, виконавця робіт (послуг) або взагалі не покладають на зобов'язану сторону певних обов'язків.

Згідно із статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Як встановлено Судом, 09.08.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експобанк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебною Л.О. за реєстровим №3268, відповідно до якого забезпечується іпотекою виконання Іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту. За умовами кредиту Іпотекодавець, зокрема, зобов'язаний повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 600 000 дол. США до 08 серпня 2008 року, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі, що встановлений договором кредиту, неустойку у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту та цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги.

Відповідно до п.1.2. Іпотечного договору для забезпечення своїх зобов'язань за договором кредиту Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку наступне майно:

1.2.1. Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення магазин з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр), загальною площею 3183,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, належність яких Іпотекодавцеві підтверджується Інвестиційним договором, Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області № 72 від 27.02.2007 року „Про надання дозволів на будівництво підприємствам, організаціям і громадянам міста", Дозволом на виконання будівельних робіт № 26/07 від 26.03.2007 року, Договором оренди землі від 10.11.2005 року. Право власності на вищевказане нежитлове приміщення виникне у Іпотекодавця з моменту завершення будівництва будівлі, прийняття її до експлуатації та державної реєстрації права власності у встановленому законодавстві порядку. Після закінчення будівництва збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки відповідно до умов даного Договору.

29.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (Іпотекодавець) було укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору від 09.08.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлломі О.В. за реєстровим №2021, яким пункт 1.2.1 Іпотечного договору викладено в новій редакції:

1.2.1. Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 3, площею 130,5 кв. м. на першому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 4, площею 158,9 кв. м. на першому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 5, площею 132,76 кв. м. на першому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення та (або ) коридор № 1-2-6-7, загальною площею 48,2 кв. м. на першому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення та (або ) коридор № 3-4-5, загальною площею 47,9 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 6, площею 4,9 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 7, площею 4,5 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення та (або ) коридор № 8-9, загальною площею 13 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 10, площею 62,5 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення і № 12, площею 16,2 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 13, площею 28,3 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 14, площею 62,1 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 16, площею 39,8 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 17, площею 39,1 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 18, площею 32,8 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 19, площею 34,5 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 20, площею 23,2 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення №21, площею 59,5 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 23, площею 18,9 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 24, площею 6,75 кв. м. на третьому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 7, площею 142,5 кв. м. на мансардному поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово- офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 9, площею 75,9 кв. м. на мансардному поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово- офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2

Майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення №8, площею 142,5 кв. м. на мансардному поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово- / офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2, належність яких Іпотекодавцеві підтверджується Інвестиційним договором, Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області № 72 від 27.02.2007 року „Про надання дозволів на будівництво підприємствам, організаціям і громадянам міста", Дозволом на І виконання будівельних робіт № 26/07 від 26.03.2007 року, Договором оренди землі від 10.11.2005 року та Додатком № 1 до Договору № 01 від 11.07.2006 року „Про інвестування будівництва магазину з офісними приміщеннями у м. Біла Церква Київської області". Загальна площа вищевказаних нежитлових приміщень становить 1325,21 кв. м.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов'язання (взаємні права і обов'язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов'язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов'язанням).

Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Іпотечний договір від 09.08.2007 року та Договір про внесення змін від 29.04.2008 року до Іпотечного договору від 09.08.2007 р. є недійсними, оскільки при їх укладенні порушені положення статті 5 Закону України «Про іпотеку», так як майнові права не нерухомість, будівництво якої не завершено, не могли бути предметом іпотеки. Також зазначив, що вказані договори не містять істотної умови, а саме опис предмета достатній для його ідентифікації та/або його реєстраційні дані, чим порушено норми Закону України «Про іпотеку».

Статтею 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору) встановлено вичерпний перелік об'єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором.

Так, предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов:

нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація;

нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення;

нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором.

Ризик випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування предмета іпотеки несе іпотекодавець, якщо інше не встановлено іпотечним договором.

Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Предметом іпотеки може бути право оренди чи користування нерухомим майном, яке надає орендарю чи користувачу право будувати, володіти та відчужувати об'єкт нерухомого майна. Таке право оренди чи користування нерухомим майном для цілей цього Закону вважається нерухомим майном.

Водночас, поняття "іпотека майнових прав" і регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав у цьому законі були відсутні.

Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва були включені до предмета іпотеки згідно з Законом України від 25 грудня 2008 р. №800-VI "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", яким були внесені зміни до Закону України "Про іпотеку".

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що на час укладення Іпотечного договору від 09.08.2007 року та Договору про внесення змін від 29.04.2008 року до Іпотечного договору від 09.09.2007 р. були порушені положення статті 5 Закону України "Про іпотеку" (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору), оскільки майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, не могли бути предметом іпотеки.

Аналогічна правова позиція щодо неправомірності передачі в іпотеку майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва за іпотечним договором, укладеним до внесення відповідних змін до статті 5 Закону України "Про іпотеку", викладена у постанові Верховного Суду України від 17.04.2013 року у справі №6-8цс13, яка в силу приписів статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо можливості передачі в іпотеку майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва згідно з Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» з огляду на наступне. Так, Закон України від 19 червня 2003 року № 979-ІV «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» встановлює відносини у системі іпотечного кредитування, а також перетворення платежів за іпотечними активами у виплати за іпотечними сертифікатами із застосуванням механізмів управління майном.

Отже, предметом правового регулювання Закону України від 19 червня 2003 року № 979-ІV «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» є відносини, що виникають з приводу іпотечного боргу, який виникає після невиконання договору, забезпеченого іпотекою, а не для забезпечення кредитного договору, що був укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «Експобанк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА».

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, і зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За правилами частин 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Таким чином, Іпотечний договір від 09.08.2007 року та Договір про внесення змін від 29.04.2008 року до Іпотечного договору від 09.08.2007 р., укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК», з порушенням вимог ст. 5 Закону України "Про іпотеку", оскільки на момент укладення оспорюваних правочинів майнові права на об'єкт незавершеного будівництва не могли бути предметом іпотеки.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач також зазначав, що оскаржувані договори не містять істотної умови, а саме опису предмета іпотеки, що є порушенням ст. 18 Закону України від 05.06.2003 року „Про іпотеку" (у редакції, що діяла на моменту укладення оспорюваних договорів).

Проте, Суд не приймає до уваги вказані доводи Позивача, оскільки Договором від 29.04.2008 року про внесення змін до Іпотечного договору від 09.08.2007 року було викладено в п.1.2.1 в новій редакції щодо предмета іпотеки із зазначенням передачі в іпотеку майнових прав на конкретне приміщення, його площу, розташування, поверх, адресу.

Суд зазначає, що неспівпадіння нумерації нежитлових приміщень магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2, що використана в Договорі від 29.04.2008 року про внесення змін до Іпотечного договору від 09.08.2007 року, із комерційною пропозицією та технічним паспортом, не є підставою для визнання недійсним вказаного договору на підставі ст. 18 Закону України „Про іпотеку".

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження періоду часу виготовлення комерційної пропозиції та технічного паспорту для можливості співставлення нумерації та площі спірних нежитлових приміщень, які були передані в іпотеку за Іпотечним договором від 09.08.2007 року та Договором від 29.04.2008 року про внесення змін до Іпотечного договору від 09.08.2007 року, а тому в цій частині доводи Позивача, як однієї з підстав визнання недійсними оспорюваних правочинів, є необґрунтованими.

Інструкція про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затверджена наказом Міністерства юстиції України №85/5 від 18.08.2004 року, яка була чинна на момент укладення оспорюваних правочинів, встановлює порядок заповнення заяв, на підставі яких здійснюється реєстрація обтяження об'єкта нерухомого майна, вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна та надання витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Так, якщо значенням класифікатора <Об'єкт обтяження> вибрано <Усе нерухоме майно>, то поля розділу "Відомості про об'єкт обтяження" не заповнюються.

Якщо значенням класифікатора <Об'єкт обтяження> вибрано <Окреме нерухоме майно>, то поля розділу "Відомості про об'єкт обтяження" підлягають обов'язковому заповненню.

Якщо предметом обтяження нерухомого майна виступає об'єкт, який має ідентифікаційні номери (реєстраційний номер, кадастровий номер або адреса розташування), то відомості щодо нього зазначаються у підрозділі "Об'єкт з ідентифікаційними номерами".

Якщо предметом обтяження нерухомого майна є об'єкти, які з тих чи інших причин не мають ідентифікаційних номерів, то відомості щодо таких об'єктів заносяться у підрозділ "Об'єкт без ідентифікаційних номерів".

Підрозділ "Об'єкт з ідентифікаційними номерами" містить:

класифікатор <Державний реєстр>;

поле <Реєстраційний номер об'єкта>;

класифікатор <Тип об'єкта>;

поле <Кадастровий номер об'єкта>;

блок "Адреса об'єкта", що містить поля: <Область>, <Район>, <Місто (селище)>, <Вулиця>, <Будинок>, <Корпус>, <Квартира>;

поле <Додаткові відомості щодо типу об'єкта>;

поле <Опис об'єкта>.

У поле <Опис об'єкта> заносяться інформація про технічний опис майна та інші характеристики об'єкта, наприклад кількість кімнат, площа, ступінь зносу, порт, де зареєстроване судно, тощо.

Суд зазначає, що у Державному реєстрі іпотек містяться записи про наявність обтяження (іпотеки) майнових прав на нежитлові приміщення із зазначенням підстав обтяження, об'єкта обтяження із інформацією про технічний опис майна та інші характеристики, які були внесені на підставі Іпотечного договору від 09.08.2007 року та Договору від 29.04.2008 року про внесення змін до Іпотечного договору від 09.08.2007 року.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз'яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину (п. 5 постанови).

Втім, наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Вирішуючи поданий на розгляд господарського суду спір по суті, Суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Судом встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не є стороною оспорюваних правочинів - Іпотечного договору від 09.08.2007 року та Договору про внесення змін від 29.04.2008 року до Іпотечного договору від 09.08.2007 р., які укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК».

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.01.2017 року "Аналіз окремих питань судової практики, що виникають при застосуванні судами рекомендаційних роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"" зазначено, що під час вирішення спорів вказаної категорії у суддів виникає питання, чи будь-яка заінтересована особа вправі пред'являти позов про визнання недійсним правочину, укладеного іншими сторонами.

ЦК не містить визначення поняття "заінтересована особа", тобто залишає його оціночним. Тому слід враховувати, що заінтересованою особою є будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Така особа, яка звертається до суду з позовом про визнання договору недійсним, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів.

У зв'язку з цим виділяють декілька критеріїв визначення заінтересованості позивача в оспорюваному договорі: 1) права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені договором; 2) у результаті визнання договору недійсним майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені; 3) заінтересована особа отримує що-небудь в результаті проведення реституції (права, майно).

В будь-якому разі судам необхідно враховувати, що коло заінтересованих осіб має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вказівка в ч. 3 ст. 215 ЦК на те, що правочин може бути визнаний судом недійсним не лише за позовом однієї із сторін договору, а й за позовом заінтересованої особи, стосується тих випадків, коли заінтересована особа домагається відновлення порушеного договором її права, не вимагаючи повернення їй переданого на виконання цього договору майна, а вимагаючи повернути сторони договору до первісного стану. Таким чином, коло таких заінтересованих не є обмеженим і залежить від обставин конкретної справи.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначав, що наявність обтяження в державному реєстрі іпотек під реєстраційним №5457544 у вигляді іпотеки на майнові права, на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме на нежитлове приміщення №3, призводить до того, що Позивач не може здійснити державну реєстрацію нежитлового приміщення №3, майнові права на яке придбав за Договором купівлі - продажу майнових прав нежитлового приміщення №3, що розташоване в торгівельно - офісному та виставковому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 №05/09-02-2010 від 09.02.2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Судом, у Державному реєстрі іпотек міститься запис за реєстраційним номером обтяження №5457544 (іпотека), який зареєстровано 09.08.2007 року, зокрема, на майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме на нежитлове приміщення №3, площею 130,5 кв.м. на першому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово - офісний центр та виставковий центр) за адресою: АДРЕСА_2.

09.02.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (Сторона - 1) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Сторона - 2) було укладено Договір купівлі - продажу майнових прав нежитлового приміщення №3, що розташоване в торгівельно - офісному та виставковому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 №05/09-02-2010, відповідно до умов якого Сторона - 1 передає у власність Сторони - 2, а Сторона - 2 приймає майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме на окреме нежитлове приміщення №3, площею 24,5 кв.м., яке розташовано в цокольному (підвальному) поверсі в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2.

В матеріалах справи наявний технічний паспорт нежитлової будівлі, виготовлений Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, з якого вбачається, що номери окремих нежитлових приміщень у нежитловій будівлі за адресою: АДРЕСА_2 присвоєно та наведено в експлікації внутрішніх площ до плану будівлі літера „А-4", починаються з № „1" - „Сходова клітка" в підвалі будинку та закінчується № „129" - „Коридор" на мансардовому поверсі будинку є послідовними та не повторюються на окремих поверхах будівлі, а тому можливе лише існування одного нежитлового приміщення за №3 в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2.

При цьому, Суд зазначає, що Відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності будь - яких інших нежитлових приміщень №3 в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2, а тому в Державному реєстрі іпотек йде мова про наявність обтяження №5457544 (іпотеки) саме на нежитлове приміщення №3 в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2, яке належить Позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві прийняв рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрації прав та їх обтяжень №10711960, яку подала ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності, для проведення державної реєстрації іншого речового права (припинення) іпотеки на нежитлове приміщення, що розташоване АДРЕСА_2 у зв'язку з відсутністю у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Листом №26948/0/11-16 від 25.11.2016 року Головне територіальне управління юстиції у м. Києві повідомило Позивача, що реєстраційна справа за заявою від 07.02.2014 року до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не передавалась, ініційовано службове розслідування відносно встановлення можливого місця знаходження реєстраційної справи.

17.12.2015 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області прийняв рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №27190201, яку подав ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване АДРЕСА_2, у зв'язку з наявністю запису про обтяження нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА», а саме арешт нерухомого майна за №11696932.

Проте, Суд не приймає до уваги в якості належного та допустимого доказу на підтвердження неможливості здійснення державної реєстрації ФОП ОСОБА_1 права власності на нежитлове приміщення, що розташоване АДРЕСА_2, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.12.2015 року, оскільки воно було прийнято у зв'язку з наявністю арешту на нерухомому майні Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА», який в подальшому був знятий на підставі постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві від 25.03.2016 року, а не у зв'язку з наявністю іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що наявність обтяження (іпотеки) у Державному реєстрі іпотек на нежитлове приміщення №3 в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2, перешкоджає Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 здійснити державну реєстрацію нежитлового приміщення №3, майнові права на яке придбав за Договором купівлі - продажу майнових прав нежитлового приміщення №3, що розташоване в торгівельно - офісному та виставковому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 №05/09-02-2010 від 09.02.2010 року.

Суд зазначає, що за Іпотечним договором від 09.08.2007 року було передано в іпотеку майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення магазин з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр), загальною площею 3183,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, в тому числі й майнові права за приміщенням №3, площею 24,5 кв.м., яке придбав Позивач у Відповідача - 1.

За таких підстав, Іпотечний договір від 09.08.2007 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК», за яким в іпотеку було передано майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення магазин з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр), загальною площею 3183,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, порушує права і законні інтереси Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, а тому він підлягає визнанню недійсним на підставі статті 215 Цивільного кодексу України в частині передачі в іпотеку майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлового приміщення № 3, площею 24,5 кв. м., яке розташовано в цокольному (підвальному) поверсі в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2 та було придбано Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі - продажу майнових прав нежитлового приміщення №3, що розташоване в торгівельно - офісному та виставковому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 №05/09-02-2010 від 09.02.2010 року.

При цьому, Суд зазначає, що у результаті визнання недійсним в цій частині Іпотечного договору від 09.08.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебною Л.О. за реєстровим №3268, будуть відновлені майнові інтереси заінтересованої особи, тобто Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, і в результаті він зможе зареєструвати своє право власності на нежитлове приміщення № 3, площею 24,5 кв. м., яке розташовано в цокольному (підвальному) поверсі в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2.

Що стосується заявлених позовних вимог Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 в частині визнання недійсним Іпотечного договору від 09.08.2007 року повністю та визнання недійсним Договору про внесення змін від 29.04.2008 року до іпотечного договору від 09.08.2007 р., то Суд в цій частині позову відмовляє, оскільки в цьому обсязі вказані договори жодним чином не порушують права та законні інтереси Позивача.

Крім того, як встановлено Судом, майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлового приміщення № 3, площею 24,5 кв. м., яке розташовано в цокольному (підвальному) поверсі в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2, які були придбані Позивачем, не передавались в іпотеку за Договором про внесення змін від 29.04.2008 року до Іпотечного договору від 09.08.2007 року. Відповідно до останнього в іпотеку були передані майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлове приміщення № 3, площею 130,5 кв. м. на першому поверсі магазину з офісними приміщеннями (торгово-офісний центр та виставковий центр) у АДРЕСА_2.

Також, Суд при ухваленні даного рішення враховує, що визнання недійсним повністю Іпотечного договору від 09.08.2007 року та Договору про внесення змін від 29.04.2008 року до іпотечного договору від 09.08.2007 року призведе до порушення балансу інтересів Іпотекодавця й Іпотекодержателя, що в даному випадку є неприпустимим.

Відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.

Згідно із ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» про визнання іпотечного договору та договору про внесення змін недійсними підлягають частковому задоволенню.

Що стосується розподілу судових витрат, Суд зазначає, що якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну, а тому відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Сторони порівну та стягуються з Відповідачів на користь Позивача порівну.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати недійсним Іпотечний договір від 09.08.2007 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (03127, м.Київ, ПРОСПЕКТ 40-РІЧЧЯ ЖОВТНЯ, будинок 120, корпус 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 34423379) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» (01054, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДМИТРІВСЬКА, будинок 18/24, Ідентифікаційний код юридичної особи 09322299), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вертебною Л.О. за реєстровим №3268, в частині передачі в іпотеку майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме нежитлового приміщення № 3, площею 24,5 кв. м., яке розташовано в цокольному (підвальному) поверсі в будівлі торгівельно - офісному та виставковому центрі, що знаходиться у АДРЕСА_2 та було придбано Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі - продажу майнових прав нежитлового приміщення №3, що розташоване в торгівельно - офісному та виставковому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 №05/09-02-2010 від 09.02.2010 року.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно - інвестиційна компанія «ОПОРА» (03127, м.Київ, ПРОСПЕКТ 40-РІЧЧЯ ЖОВТНЯ, будинок 120, корпус 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 34423379) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» (01054, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДМИТРІВСЬКА, будинок 18/24, Ідентифікаційний код юридичної особи 09322299) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп.

6. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 13 лютого 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин