номер провадження справи 27/12/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.02.2017 Справа № 908/464/15-г

Суддя Дроздова С.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія на дії та бездіяльність старшого відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та матеріали справи № 908/464/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк ПАТ Промінвестбанк (01001 м. Київ, провулок Шевченка, 12) - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОВМ ФІНАНС, м. Дніпропетровськ (відповідно до ухвали, винесеної в порядку ст. 25 ГПК України від 16.11.2016 р.)

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія (85300 Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Леніна, б. 111, оф. 1)

про стягнення 46 284 382 грн. 88 коп.

за участю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001 м. Київ, вул. Городецького, буд. 13)

Представники сторін:

Від заявника (відповідач у справі): ОСОБА_2, дов. б/н від 05.02.2016 р..

Від позивача: не зявився

Від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: ОСОБА_3, дов. № 905/20.3-03 від 05.02.2016 р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 р. у справі № 908/464/15-г позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк ПАТ Промінвестбанк, м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія, м. Макіївка Донецька область задоволено.

З ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія (поштова адреса: 86106 Донецька область, м. Макіївка, вул. Транспортна, буд. 1-б, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк ПАТ Промінвестбанк (01001 м. Київ, провулок Шевченка, 12, ) стягнуто 29 741 125 (двадцять девять мільйонів сімсот сорок одна тисяча сто двадцять пять) грн. 21 коп. строкової заборгованості за кредитом, 2 604 859 (два мільйони шістсот чотири тисячі вісімсот пятдесят девять) грн. 94 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 5 797 336 (пять мільйонів сімсот девяносто сім тисяч триста тридцять шість) грн. 72 коп. строкової заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, 5 130 441 (пять мільйонів сто тридцать тисяч чотириста сорок одна) грн. 49 коп. простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, 43 670 (сорок три тисячі шістсот сімдесят) грн. 98 коп. заборгованості за нарахованою комісійною винагородою, 81 528 (вісімдесят одна тисяча пятсот двадцять вісім) грн. 36 коп. заборонності за простроченою комісійною винагородою за управління кредитом, 779 890 (сімсот сімдесят девять тисяч вісімсот девяносто) грн. 80 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 1 230 992 (один мільйон двісті тридцять тисяч девятсот девяносто дві) грн. 03 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 198 422 (сто девяносто вісім тисяч чотириста двадцять дві) грн. 05 коп. індексу інфляції за кредитом, 676 115 (шістсот сімдесят шість тисяч сто п'ятнадцять) грн. 30 коп. індекс інфляції за відсотками, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія, м. Красноармійськ Донецької області на рішення господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 р. у справі № 908/464/15-г задоволено частково. Рішення господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 р. у справі № 908/464/15-г скасовано та прийнято нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія, м. Красноармійськ Донецької задовольнити частково.

Пункт другий резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія (поштова адреса: 86106 Донецька область, м. Макіївка, вул. Транспортна, буд. 1-б, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001 м. Київ, провулок Шевченка, 12, ) 29 741 125,21 грн. строкової заборгованості за кредитом, 2 604 859,94 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 5 797 336,72грн. строкових відсотків за користування кредитними коштами, 5 130 441,49грн. прострочених відсотків за користування кредитними коштами, 43 670,98грн. комісійної винагороди, 81 528,36грн. простроченої комісійної винагороди за управління кредитом, 143263,97грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 42 917,25 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 198 422,05грн. інфляційних втрат за кредитом у розмірі, 676 115,30 грн. інфляційних втрат за відсотками, 70 200,96 грн. судового збору за розгляд позовної заяви в суді першої інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.05.2016 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Трубопроволочна компанія" залишено без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2016 р. у справі № 908/464/15-г без змін.

14.03.2016 р. на виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2016 р., яка набрала законної сили 28.01.2016 р. господарським судом Запорізької області видано відповідні накази.

08.12.2016 р. до господарського суду Запорізької області звернулось ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія, на підставі ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу зі скаргою на дії та бездіяльність старшого відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а саме просить суд:

1. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які полягали у винесенні постанови від 11.04.2016р. про арешт всього майна Боржника в межах суми звернення стягнення 44529882,23 грн. у виконавчому проваджені № 50788966.

2. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які полягали у винесенні постанови від 20.04.2016р. про арешт коштів Боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках: ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, у межах суми 48 982 870,45 гривень у виконавчому проваджені № 50788966.

3. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які полягали у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому проваджені № 50788966.

4. Визнати незаконною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5, яка полягала у не скасуванні постанови винесеної 20.04.2016р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про арешт коштів боржника, у межах суми 48 982 870,45 гривень у виконавчому проваджені № 50788966.

5. Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, яка полягала у не скасуванні всіх вжитих заходів примусового виконання рішення (у т.ч. зняття арештів з грошових коштів, що містяться в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012).

6. Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, яка полягала у не скасуванні постанови про стягнення виконавчого збору.

7. Скасувати постанову про арешт майна Боржника та оголошення його відчуження від 11.04.2016р. у виконавчому проваджені № 50766899.

8. Скасувати постанову про арешт коштів Боржника від 20.04.2016р. у виконавчому проваджені № 50766899.

9. Скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 20.04.2016р. у виконавчому проваджені № 50766899.

10. Скасувати арешти рахунків Боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія, 85300, Донецька обл., місто Красноармійськ, вул. Леніна, б. 111, офіс 1, , які знаходяться у наступних банках:

- Публічне акціонерне товариство Перший український міжнародний банк (ПАТ ПУМБ), МФО 334851, рахунок № НОМЕР_1;

- Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, МФО 300023, рахунок №8799;

- Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ПАТ Промінвестбанк), МФО 300012, рахунок № НОМЕР_2.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.12.2016 р., справу № 908/464/15-г передано судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 09.12.2016 р. скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія на дії та бездіяльність старшого відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та матеріали справи № 908/464/15-г, прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 16.01.2017 р.

Ухвалою суду 16.01.2017 р. розгляд скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія на дії та бездіяльність старшого відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 464/15-г, на підставі ст. 77 ГПК України було відкладено, на 08.02.2017 р.

08.02.2017 р. судом продовжено розгляд скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія на дії та бездіяльність старшого відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 908/464/15-г

08.02.2017 р. до початку розгляду скарги представник заявника (відповідач у справі) та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ заявили письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації розгляду скарги.

Представник заявника (відповідач у справі) в судовому засіданні 08.02.2017 р. підтримав свої вимоги викладені у скарзі на дії та бездіяльність старшого відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на підставах викладених у скарзі, в обґрунтування скарги посилається на те що, на виконання рішення господарського суду у справі № 908/464/15-г до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ було предявлено наказ суду від 14.03.2016 р., на підставі якого державним виконавцем 11.4.2016 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 50788966, про що винесено відповідну постанову.

11.04.2016 р. а в рамках ВП № 50788966 було винесено постанову про арешт на все майно боржника в межах суми звернення стягнення в розмірі 44 529 882 грн. 23 коп.

20.04.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 4 452 988 грн. 22 коп. та постанову про арешт коштів боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках ПАТ ПУМБ, ПАТ Укрсоцбанк, ПАТ Промінвестбанк, а також на кошти на рахунках, що були відкриті після постанов про арешт коштів боржника у межах суми 48 982 870 грн. 45 коп.

14 травня 2016 року на ім'я начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було направлено клопотання в порядку статті 83 ЗУ «Про виконавче провадження» (який був чинний на той момент) яким боржник просив скасувати постанову винесену 20.04.2016 р. про арешт коштів Боржника в межа суми 4 8982 870,45 грн. та скасувати арешти на кошти боржника, які містяться на його рахунках, також дозволити відкривати рахунки після винесення відповідної постанови з метою використання зазначених коштів: на виплату заробітної плати працівникам (погашення заборгованої, в тому числі за виконавчими документами, виплату поточної); на грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов'язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо); на вихідну допомогу, належну працівникам у зв'язку з припиненням трудових відносин; а також нарахованих на усі вищеназвані суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування; на відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; на погашення поточної заборгованості боржника (яка виникла після відкриття виконавчого провадження), за спожиті енергоносії, телекомунікаційні послуги, комунальні послуги, охоронні послуги, тощо.

16 листопада 2016 року Господарським судом Запорізької області у справі № 908/464/15-г було винесено ухвалу, якою було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у виконавчому провадженні № 50788966 за наказом господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. у справі № 908/464/15-г правонаступником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОВМ Фінанс».

22 листопада 2016 року новий стягувач - (ТОВ «ОВМ Фінанс») подав до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про заміну сторони в виконавчому проваджені, повернення виконавчого документу та застосування наслідків повернення виконавчого документу (скасувати всі вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення у т.ч. зняття арештів з всього майна боржника та з коштів, що містяться на його рахунках).

листопада 2016 року в рамках ВП 50788966 було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

листопада 2016 року в рамках ВП 50788966 було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, якою постановлено повернути наказ господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. стягувачу, постанову про стягнення виконавчого збору від 20.04.2016 р. направлено до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Арешти не скасовано з посиланням на ч. 1. статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Заявник вважає бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції, яка полягає в не скасуванні всіх арештів накладених на майно та банківські рахунки боржника, незаконною та такою що порушує законні права і інтереси скаржника, а також приписи ст. ст. 37, 40 Закону України Про виконавче провадження

Крім того, звертає увагу суду на те, що підставою скасування спірних постанов, мало було здійснене державним виконавцем, оскільки всі постанови про накладення арештів на майно та грошові кошти боржника винесені в межах суми 48 982 870 грн. 45 коп., тобто з врахуванням суми основного боргу відповідно до якої було відкликання виконавчого документу стягувачем.

Щодо постанови про стягнення виконавчого збору скаржник зауважив, що частина 3 статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі повернення виконавчого документу стягувачу, зокрема з підстав ч. 1 .п. 1. ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»: якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. На дату подання цієї скарги виконавчий збір фактично не стягнуто, тому державний виконавець був зобов'язаний винести постанову про стягання виконавчого збору та виконати її в порядку передбаченому цим законом, а саме відповідно до статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Враховуючи те, що фактично жодна сума не була стягнута або добровільно повернута, на сьогодні не має жодної суми виконавчого збір який би підлягав до стягнення, а тим більше потребував би забезпечення у вигляді арештів рахунків та майна боржника в межах суми 48 982 870 грн. 45 коп.

Клопотання, яке було надіслано до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 14.05.2016 р. заявник обґрунтовував ти, що при накладенні арешту на майно боржника повинні були враховані інтереси і права третіх осіб, які в зв'язку із вчиненням дій державних виконавців не мають змоги реалізувати гарантовані законом права.

Згідно зазначеної вище постанови обслуговуючий банк ПАТ «ПУМБ», на розрахункових рахунках в якому містились грошові кошти боржника, призначені для виплати заробітної плати та обов'язкових платежів та зборів до відповідних бюджетів, зупинив всі видаткові операції боржника. Відповідно до ч. З ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Стаття 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. З огляду на зазначене, вимоги про зняття арешту з розрахункових рахунків, з яких проводиться виплата заробітної плати та соціального страхування працівникам, повинна була бути задоволені, інакше порушуються права людини, закріплені Конституцією України, про що свідчить відповідна судова практика. Саме в обслуговуючому банку Боржника ПАТ «ПУМБ» відкриті карткові рахунки працівників боржника та укладений договір про надання банківських послуг («проект по виплаті заробітної плати»)»

Зазначене клопотання було мотивоване також тим, що у ході процедури виконання судового рішенні господарська діяльність боржника не припиняється, що з порушенням виконавчого провадження боржник не позбавляється права здійснювати господарську діяльність, яка і так ускладнена враховуючи знаходження всіх потужностей боржника в зоні проведення антитерористичної операції (м. Макіївка), однак існуючі арешти і заборони відчужувати основні засоби, в т.ч. рухоме майно, унеможливлюють здійснення діяльності боржником, утримання майна, виконання грошових зобов'язань по виплаті працівникам заробітної плати, що як наслідок перешкоджає відновленню платоспроможності боржника задля виконання судового рішення, призводить до збільшення його поточної заборгованості, що щомісячно боржник має нести витрати з оплати праці, плата за спожиту електроенергію, плата за охорону об'єкту іпотеки (який знаходиться в зоні АТО), в збереженні якого насамперед має бути зацікавлений стягувач, та державний виконавець яки проводить відповідне стягнення, оплата послуг зв'язку.

Постановою від 11.04.2016 р. відкрито виконавче провадження, накладено арешт на все майно боржника (у межах суми звернення стягнення 4 8982 871,45 грн.), заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (в межах суми боргу);

Заявник вважає, що клопотання мало бути задоволено в частині скасування арешту на кошти боржника на його рахунках в ПАТ «ПУМБ», МФО 354347, накладеного постановою ВПВР ДДВС МЮУ від 20.04.2016 р. в рамках виконавчого провадження ВП № 50788966, що надасть можливість боржнику здійснювати поточну господарську діяльність використовуючи саме рахунки, відкриті в цьому банку.

На підставі викладеного та враховуючи приписи Закону України «Про виконавче провадження», (ст. ст. 27, 37, 40) заявник вважає, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при винесенні постанови про повернення виконавчого документу в порядку п.1.ч.1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», мав в порядку п. 3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» скасувати всі заходи примусового виконання рішення, у т.ч. арешти накладені на грошові кошти та майно боржника в межах суми 48 982 871,45 грн. Скасувати постанову від 20.04.2016 р. про стягнення виконавчого збору у зв'язку із відсутністю фактичного виконання рішення на дату відкликання виконавчого документу стягувачем, а також начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України мав скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення арешту на грошові кошти боржника та дозволити їх використання на задекларовані цілі в порядку нагляду за законністю виконавчого провадження.

До рахунків на яких обліковуються кошти, на які згідно закону не може бути звернуто стягнення належать: спеціальні рахунки, що відкриті та призначені для надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; спеціальні рахунки, що відкриті та призначені виключно для виплат компенсацій громадянам, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках зі спеціальним режимом використання є недоцільним та порушує права і охоронювані законом інтереси працівників підприємства боржника, порушує вимоги Бюджетного кодексу України щодо цільового використання грошових коштів.

Таким чином, державний виконавець при винесенні постанови від 20.04.2016 року ВП №50788966 про накладення арешту та стягнення з боржника виконавчого збору, не встановив поважності добровільного невиконання рішення суду. Більш того, державним виконавцем порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», щодо надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику, що потягнуло за собою позбавлення боржника права на добровільне виконання рішення на протязі 7-ми днів, як це передбачено ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», тобто державний виконавець не звернув увагу на факт отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником, в порушення вимог України «Про виконавче провадження» та не встановив новий строк для виконання наказу господарського суду.

На підставі викладеного, заявник вважає, що дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанов від 11.04.2016 р. та 20.04.2016 р. та бездіяльність по не скасуванню цих постанов начальником та не зняттю арештів при поверненні виконавчого документу стягувану є незаконною, тому просить задовольнити скаргу та

1. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які полягали у винесенні постанови від 11.04.2016 р. про арешт всього майна Боржника в межах суми звернення стягнення 44529882,23 грн. у виконавчому проваджені № 50788966.

2. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які полягали у винесенні постанови від 20.04.2016 р. про арешт коштів Боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках: ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, у межах суми 48 982 870,45 грн. гривень у виконавчому проваджені № 50788966.

3. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які полягали у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому проваджені № 50788966.

4. Визнати незаконною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5, яка полягала у не скасуванні постанови винесеної 20.04.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про арешт коштів боржника, у межах суми 48 982 870, 45 гривень у виконавчому проваджені № 50788966.

5. Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, яка полягала у не скасуванні всіх вжитих заходів примусового виконання рішення (у т.ч. зняття арештів з грошових коштів, що містяться в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012).

6. Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, яка полягала у не скасуванні постанови про стягнення виконавчого збору.

7. Скасувати постанову про арешт майна Боржника та оголошення його відчуження від 11.04.2016 р. у виконавчому проваджені № 50766899.

8. Скасувати постанову про арешт коштів Боржника від 20.04.2016 р. у виконавчому проваджені № 50766899.

9. Скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 20.04.2016 р. у виконавчому проваджені № 50766899.

10. Скасувати арешти рахунків Боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія, 85300, Донецька обл., місто Красноармійськ, вул. Леніна, б. 111, офіс 1, , які знаходяться у наступних банках:

- Публічне акціонерне товариство Перший український міжнародний банк (ПАТ ПУМБ), МФО 334851, рахунок № НОМЕР_1;

- Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, МФО 300023, рахунок №8799;

- Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ПАТ Промінвестбанк), МФО 300012, рахунок № НОМЕР_2.

Представник позивача у справі (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОВМ ФІНАНС, м. Дніпропетровськ (відповідно до ухвали, винесеної в порядку ст. 25 ГПК України від 16.11.2016 р.), у судове засідання 08.02.2017 р., не зявився, про час та місце розгляду скарги був попереджений належним чином. 16.01.2017 р. надіслав на адресу суду письмові пояснення стосовно скарги заявника. Скаргу боржника підтримав в повному обсязі проти її задоволення не заперечує. Пояснив, що 16.11.2016 р. ухвалою господарського суду Запорізької області у справі № 908/464/15-г здійснено заміну сторони стягувача у виконавчому проваджені з примусового виконання наказу суду у справі № 908/464/15-г від 14.03.2016 р. - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у виконавчому провадженні № 50788966 за наказом господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. у справі № 908/464/15-г правонаступником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОВМ Фінанс», у звязку з чим ТОВ ВМ Фінанси 22.11.2016 р. звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ з заявою, в порядку ст.. 37 ЗУ Про виконавче провадження щодо здійснення необхідної дії щодо заміни сторони у виконавчому проваджені № 50788966, повернути виконавчий документ стягувану- ТОВ ОВМ Фінанси та скасувати всі вжиті заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняття арешту з усього майна боржника та з коштів, що містяться в ПАТ ПУМБ, ПАТ Укрсоцбанк та ПАТ Промінвестбанк.

29.11.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану, якою фактично повернув стягувану наказ від 14.03.2016 р. № 908/464/15-г, виданий на виконання рішення суду у справі, але передбачені законом дії по скасуванню всіх заходів примусового виконання рішення не здійснив. Тому вважає скаргу боржника на дії та бездіяльність органу державної виконавчої служби обґрунтованою та підтримує і не заперечує проти її задоволення.

Крім того, звернувся до суду з клопотанням щодо розгляду скарги без участі свого представника.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ у засідані суду 08.02.2017 р. проти скарги заперечив на підставах викладених у письмовому відзиві (міститься в матеріалах справи). Вважає, що скарга ПАТ Трубопроволочна компанія не підлягає задоволенню осільки 11.04.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50788966 з виконання наказу господарського суду від 14.03.2016 р. у справі № 908/464/15-г, якою боржнику надано строк на самостійне виконання рішення суду.

Згідно заяви стягувача та на підставі ст. 25 ЗУ Про виконавче провадження, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошено заборони на його відчуження в межах суми звернення стягнення 44 529 882 грн. 23 коп.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 12.04.2016 р. державниим виконавцемвстановлено наявність відкритих за боржником рахунків.

20.04.2016 р. було винесено постанову постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 4 452 988 грн. 22 коп. та постанову про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням суми виконавчого збору 48 982 870 грн. 45 коп.

Законом України Про виконавче провадження не передбачено не наклададання арештів на кошти на рахунках боржника у звязку з тим, що з рахунків здійснюється сплата заробітної плати працівників юридичної особи боржника. Крім того, жодним нормативно-правовим актом не передбачена заборона накладення арештів на рахунки відкритих для виплати заробітної плати. Законодавством про виконавче проваження не передбачено заборону звертати стягнення на кошти на рахунках боржника юридичної особи, з якого здійснюється виплата заробітної плати працівникам.

Зазначив також, що державний виконавець встановши наявність рахунків борджника не має інформації щодо призначення рахунку. При направлені запиту та отриманні відповіді про наявність рахунків боржника, державний виконавець не може встановити цільове призначення рахунків.

25.11.2016 р. до державного виконавця надійшла заява стягувача - ТОВ ОВМ Фінанс від 21.11.2016 р. № 21/11 про заміну сторони виконавчого провадження та про повернення виконавчого документа відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону україни Про виконавче провадження у разі подання заяви стягувачем, на підставі чого, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, при цьому арешт з майна та коштів боржника не було знято, оскільки ст. 40 Закону Укораїени Про виконавче провадження перендбачено,що у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу до суду,який його видав арешт, накладений на майно (кошти) борждника, знімається, крім випадків передбачених законодавством, в тому числі несятгнння виконавчого збору. Тобто, у разі несплати виконавчого збору, арешт з коштів та майна боржника не знімається (не передбачено чинним законодавством). Оскільки постанова про стягнення виконавчого збору винесено державним виконавцем 20.04.2017 року, тобто в рамках Закону № 606-ХІУ. Тому після повернення виконавчого документа стягувачеві постанова про стягнення з боржника не виносилася.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ вважає, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. № 908/464/15-г, діяв в межах і у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому просить суд відмовити заявнику у задоволені скарги.

Розглянувши скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія на дії та бездіяльність старшого відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 908/464/15-г суд дійшов висновку, щодо її задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України Про виконавче провадження).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 р. у справі № 908/464/15-г позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк ПАТ Промінвестбанк, м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія, м. Макіївка Донецька область задоволено.

З ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія (поштова адреса: 86106 Донецька область, м. Макіївка, вул. Транспортна, буд. 1-б, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк ПАТ Промінвестбанк (01001 м. Київ, провулок Шевченка, 12, ) стягнуто 29 741 125 (двадцять девять мільйонів сімсот сорок одна тисяча сто двадцять пять) грн. 21 коп. строкової заборгованості за кредитом, 2 604 859 (два мільйони шістсот чотири тисячі вісімсот пятдесят девять) грн. 94 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 5 797 336 (пять мільйонів сімсот девяносто сім тисяч триста тридцять шість) грн. 72 коп. строкової заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, 5 130 441 (пять мільйонів сто тридцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 49 коп. простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, 43 670 (сорок три тисячі шістсот сімдесят) грн. 98 коп. заборгованості за нарахованою комісійною винагородою, 81 528 (вісімдесят одна тисяча пятсот двадцять вісім) грн. 36 коп. заборонності за простроченою комісійною винагородою за управління кредитом, 779 890 (сімсот сімдесят девять тисяч вісімсот девяносто) грн. 80 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 1 230 992 (один мільйон двісті тридцять тисяч девятсот девяносто дві) грн. 03 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 198 422 (сто девяносто вісім тисяч чотириста двадцять дві) грн. 05 коп. індексу інфляції за кредитом, 676 115 (шістсот сімдесят шість тисяч сто п'ятнадцять) грн. 30 коп. індекс інфляції за відсотками, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія, м. Красноармійськ Донецької області на рішення господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 р. у справі № 908/464/15-г задоволено частково. Рішення господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 р. у справі № 908/464/15-г скасовано та прийнято нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія, м. Красноармійськ Донецької задовольнити частково.

Пункт другий резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія (поштова адреса: 86106 Донецька область, м. Макіївка, вул. Транспортна, буд. 1-б, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001 м. Київ, провулок Шевченка, 12, ) 29 741 125,21 грн. строкової заборгованості за кредитом, 2 604 859,94 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 5 797 336,72грн. строкових відсотків за користування кредитними коштами, 5 130 441,49 грн. прострочених відсотків за користування кредитними коштами, 43 670,98грн. комісійної винагороди, 81 528,36грн. простроченої комісійної винагороди за управління кредитом, 143263,97грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 42 917,25 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 198 422,05грн. інфляційних втрат за кредитом у розмірі, 676 115,30 грн. інфляційних втрат за відсотками, 70 200,96 грн. судового збору за розгляд позовної заяви в суді першої інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.05.2016 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Трубопроволочна компанія" залишено без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2016 р. у справі № 908/464/15-г без змін.

14.03.2016 р. на виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2016 р., яка набрала законної сили 28.01.2016 р. господарським судом Запорізької області видано відповідні накази.

11.04.2016 р., за заявою стягувача, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50788966 та постанову про накладення арешту на все майно боржника в межах суми звернення стягнення в розмірі 44 529 882 грн. 23 коп.

16.11.2016 р. господарським судом Запорізької області було винесено ухвалу, щодо заміни стягувача - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у виконавчому провадженні № 50788966 за наказом господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. у справі № 908/464/15-г правонаступником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОВМ Фінанс».

22.11.2016 року новий стягувач - (ТОВ «ОВМ Фінанс») подав до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про заміну сторони в виконавчому проваджені, повернення виконавчого документу та застосування наслідків повернення виконавчого документу (скасувати всі вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення у т.ч. зняття арештів з всього майна боржника та з коштів, що містяться на його рахунках).

28. 11.2016 року в рамках ВП 50788966 було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

29.11.2016 року в рамках ВП № 50788966 було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, якою постановлено повернути наказ господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. стягувачу, постанову про стягнення виконавчого збору від 20.04.2016 р. направлено до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачає частина 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, відповідний суб'єкт владних повноважень повинен діяти згідно вимог закону, оскільки його повноваження визначені у законі.

Частиною 1 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

При цьому суд відзначає, що відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частин 1. 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Дана правова позиція відображена і у постанові Верховного Суду України від 28.01.2015р. справі № 3-217гс14.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Згідно приписів ч. 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Водночас, порядок безпосереднього вручення поштового відправлення адресату встановлений п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 1997 р. N 799 «Про затвердження Порядку оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій».

Згідно даної норми поштові відправлення видаються уповноваженим представникам адресатів безпосередньо в підприємствах поштового зв'язку під розписку за пред'явленням документа, який засвідчує особу.

Доставка поштових відправлень безпосередньо одержувачу може здійснюватися на договірних засадах. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень видаються під розписку.

Державним виконавцем було порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», щодо надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику, що потягнуло за собою позбавлення боржника права на добровільне виконання рішення на протязі 7-ми днів, як це передбачено ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження».

До заходів примусового виконання рішень згідно ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" належить звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника. Звернення стягнення на кошти та інше майно боржника зокрема полягає у їх арешті, вилученні та примусовій реалізації (ст. 52 Закону України "Про виконавчі провадження"). Частинами 2 та 5 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Таким чином, статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника, і лише за відсутності у боржника коштів і інших цінностей - на належне йому інше майно. На вказану обставину звернув увагу Пленум Верховного суду України в пункті 15 постанови від 26 грудня 2003 року N14.

Отже, не надавши боржнику фактичного строку для самостійного виконання судового рішення, державний виконавець в порушення вимог ст. ст. 27, 52 Закону України "Про виконавче провадження" позбавив відповідача можливості самостійно виконати судове рішення та надати документальне підтвердження факту повного виконання рішення, внаслідок чого необґрунтовано і передчасно виніс одночасно постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до частини 4 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї стані та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

В наданих суду письмових запереченнях представник ВПВР вказує, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. № 908/464/15-г, а саме при винесенні постанови про арешт коштів боржника, арешт майна боржника, діяв в межах і у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Проте, за твердженням заявника (боржника), постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу підприємства у встановленому законом порядку та строки державним виконавцем не надсилалася, у зв'язку з чим підприємство було позбавлено права бути обізнаним про наявність відносно нього відкритого виконавчого провадження та скористатися своїм правом щодо самостійного виконання рішення.

Крім того, до рахунків на яких обліковуються кошти, на які згідно закону не може бути звернуто стягнення належать: спеціальні рахунки, що відкриті та призначені для надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; спеціальні рахунки, що відкриті та призначені виключно для виплат компенсацій громадянам, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Частинами першою та другою ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Враховуючи, що згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно та кошти боржника накладається з метою забезпечення реального виконання рішення, відсутні підстави для накладення арешту на кошти (рахунки), на які не може бути звернуто стягнення за виконавчим документом. Крім того, внаслідок накладення арешту на спеціальні рахунки боржника, на кошти за якими не може бути звернуто стягнення, заблоковано виплатити страхових платежів призначених для відповідних соціально захищених категорій громадян.

Відповідно до статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з (боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Тобто, виконавчий збір є своєрідною санкцією за невиконання боржником вимог державного виконавця в межах наданого строку, та можливість стягнення виконавчого збору залежить від законності дій самого державного виконавця, а також від поважності причин, з яких боржник був позбавлений об'єктивної можливості виконати його вимогу у встановлений термін. Таку позицію висловив Вищий господарський суд України в постанові від 01 березня 2016 року по справі № 908/1749/15-г.

Відповідно до п. 1 ст. 35 Закону України Про виконавче провадження, за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Крім того, відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується в разі, якщо рішення було виконано примусово та вираховується від фактично стягненої державним виконавцем суми. Факт не виконання рішення про стягнення суми добровільно в установлений для цього строк утворює базу для нарахування виконавчого збору лише за умови стягнення її державним виконавцем, який після закінчення строку для добровільного виконання рішення суду виконує його примусово. Таку саму позицію висловлено і в Постанові Верховного Суду України від 28 січня 2015 року по справі № 3-217гс14.

Враховуючи те, що на підставі заяви стягувача від 22.11.2016 р. державним виконавцем - 29.11.2016 р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 та ст. 40 Закону України Про виконавче провадження (від 02.06.2016 р. № 1404-VІІ, який набрав чинності 05.10.2016 р.), якою передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав подав письмову заяву про повернення виконавчого документа при цьому державний не враховує приписів ч. 3 ст. 37 відповідно до якої, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Стаття 40 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. (п. 1)

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 2 ст. 40 Вказаного Закону 2, передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Посилання державного виконавця на п 1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження в частині того, що арешт, накладений на майно (кошти) боржника, не знімається випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження безпідставне, оскільки п. 3 тієї ж статті передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. (Частина третя статті 40 в редакції Закону № 1798-VIII від 21.12.2016).

Виконавчий збір є своєрідною санкцією за невиконання боржником вимог державного виконавця в межах наданого строку, та можливість стягнення виконавчого збору залежить від законності дій самого державного виконавця, а також від поважності причин, з яких боржник був позбавлений об'єктивної можливості виконати його вимогу у встановлений термін.

Відповідно до пункту 8 розділу III Інструкції організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом. Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Пункт 19 цього розділу передбачає, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону.

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов'язково роз'яснюється порядок повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В пункті 20 цього розділу визначено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Отже, при поверненні виконавчих документів стягувачеві, державний виконавець повинен був зазначити про зняття арешту з рахунків боржника, зняття арештів з майна боржника скасування постанови про стягнення виконавчого зору, оскільки фактичного виконання не відбулось, зазначення в постанові про повернення виконавчого документу інформації про результати виконання - чого фактично здійснено державним виконавцем здійснено не було.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються, відповідно до цього Закону.

Отже державний виконавець при винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувачу мав вже діяти в рамках Закону Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ та винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, що складає 10 відсотків від фактично стягнутої суми, що прямо передбачено ч. 2 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, а не в розмірі, що складає 10 відсотків від суми заборгованості.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1212 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, господарський суд Запорізької області вважає, що державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при примусовому виконанні наказу господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. у справі № 908/464 допущено неправомірні дії, скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22, 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд:

У Х В А Л И В:

1. Скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія на дії та бездіяльність старшого відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 908/464/15-г задовольнити.

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які полягали у винесенні постанови від 11.04.2016 р. про арешт всього майна Боржника в межах суми звернення стягнення 44 529 882,23 грн. у виконавчому проваджені № 50788966.

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які полягали у винесенні постанови від 20.04.2016 р. про арешт коштів Боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках: ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, у межах суми 48 982 870,45 грн. у виконавчому проваджені № 50788966.

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, які полягали у винесенні постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому проваджені № 50788966.

- визнати незаконною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5, яка полягала у не скасуванні постанови винесеної 20.04.2016р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про арешт коштів боржника, у межах суми 48 982 870,45 грн. у виконавчому проваджені № 50788966.

- визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, яка полягала у не скасуванні всіх вжитих заходів примусового виконання рішення (у т.ч. зняття арештів з грошових коштів, що містяться в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012).

- визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, яка полягала у не скасуванні постанови про стягнення виконавчого збору.

- скасувати постанову про арешт майна Боржника та оголошення його відчуження від 11.04.2016 р. у виконавчому проваджені № 50766899.

8. скасувати постанову про арешт коштів Боржника від 20.04.2016р. у виконавчому проваджені № 50766899.

9. скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 20.04.2016р. у виконавчому проваджені № 50766899.

10. скасувати арешти рахунків Боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Трубопроволочна компанія, 85300, Донецька обл., місто Красноармійськ, вул. Леніна, б. 111, офіс 1, , які знаходяться у наступних банках:

- Публічне акціонерне товариство Перший український міжнародний банк (ПАТ ПУМБ), МФО 334851, рахунок № НОМЕР_1;

- Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, МФО 300023, рахунок №8799;

- Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ПАТ Промінвестбанк), МФО 300012, рахунок № НОМЕР_2.

Суддя С.С. Дроздова