КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2017 р. Справа№ 925/1645/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

при секретарі Колеснік М.П.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вікторія"

про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» про стягнення грошових коштів.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" на користь ОСОБА_3 414 грн. боргу. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 та прийняти нове, яким повністю задовольнити позов.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями, апеляційна скарга була передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 ОСОБА_3 відновлено строк подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І. та призначено до розгляду на 24.01.2017.

Ухвалою суду від 24.01.2017 розгляд скарги був відкладений відповідно до ст. 77 ГПК України до 09.02.2017.

У судове засідання 09.02.2017 з`явився представник апелянта та надав усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями наявними в матеріалах справи, причини неявки представника відповідача суду не повідомили, клопотань про наявність поважних причин для відкладення розгляду спору суду не подавав.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши наявні матеріали справи, встановивши, що наявні матеріали справи є достатніми для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а неявка представника відповідача не перешкоджає повному, всебічному розгляду спору, він не був позбавлений права подати свої письмові заперечення на апеляційну скаргу, вирішив розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача, встановивши наступне.

17.03.2004 Монастирищенською районною державною адміністрацією була проведена державна реєстрація товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" як юридичної особи.

Згідно з статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" в редакції, затвердженій рішенням зборів його засновників, оформленим протоколом від 10.02.2008 № 6, і зареєстрованій державним реєстратором Монастирищенської районної державної адміністрації 15.02.2008 за №000021, ОСОБА_3 був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" з часткою у статутному фонді у розмірі 24,2 % і у сумі 168435 євро, що за курсом Національного банку України 1 євро = 6,63 грн. відповідало 1111673 грн.

При цьому статутний фонд Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" в цілому становив 692833 євро, що за курсом Національного банку України 1 євро = 6,63 грн. відповідало 4593691 грн. 92 коп.

14.02.2012 відбулись загальні збори товариства, на яких зокрема було прийнято рішення, оформлене протоколом загальних зборів №01/2012, про виключення ОСОБА_3 із складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" через незабезпечення станом на 01.01.2012 повного формування його частки - 24,2% в статутному фонді товариства, з якої на вказану дату було сформовано лише 2%.

Позивач, звертаючись із даним позовом до суду, мотивує свої вимоги тим, що з моменту виключення його з товариства протягом часу, визначеного нормами законодавства для виплати його частки, відповідачем кошти сплачені не були, чим порушені його права та законні інтереси.

Відповідач, визнав частку позивача у статутному капіталі товариства станом на 14.02.2012 у розмірі 20,7% та пропорційну цій частці вартість майна товариства, яка підлягає виплаті позивачу, у сумі 414 грн. При цьому належну до виплати позивачу частину вартості майна товариства у сумі 414 грн. відповідач визначив не від суми статутного капіталу товариства, а від вартості його чистих активів за даними річного фінансового звіту (балансу), складеного станом на 31.12.2011 року, яка визначалася як вартість усіх активів товариства за вирахуванням його зобов'язань.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 145 ЦК України, ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства є загальні збори його учасників. При цьому, вищий орган товариства - загальні збори є воле утворюючим органом товариства, який наділений певними повноваженнями за приписами законодавства та умов статутних документів та вправі здійснювати свої цивільні права у межах, наданих йому актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 148 ЦК України учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 148 ЦК України спори, що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом.

Згідно з ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Відповідно до пункту 9.1 статуту ТОВ "Вікторія" визначено, що вищим органом товариства є загальні збори його засновників (учасників), а до виключної компетенції загальних зборів віднесено зокрема виключення засновника (учасника) з товариства (п. 09.4.14).

Рішенням чергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія", які відбулися 14.02.2012 і були оформлені протоколом від 14.02.2012 № 01/2012, ОСОБА_3 був виключений із складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" через незабезпечення станом на 01.01.2012 повного формування його частки - 24,2% в статутному фонді товариства, з якої на вказану дату було сформовано лише 2%.

При цьому загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" вирішили: у зв'язку із виключенням ОСОБА_3 із складу учасників товариства виплатити йому вартість частини майна товариства, пропорційну його сформованій частці у статутному капіталі товариства (2%) у сумі 13856,66 євро, що на той час відповідало 146699 грн. 07 коп., а також належну частку прибутку, одержаного товариством в 2011 році і до моменту його виключення.

Здійснити ці виплати після затвердження звіту товариства за 2011 рік у строк до 12 місяців з дня виключення ОСОБА_3 із товариства.

В той же час, як вбачається з наявних матеріалів справи (договори купівлі-продажу) та в подальшому було визнано відповідачем, частка позивача в статутному капіталі товариства становила на момент прийняття рішення про виключення - 20,7%

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вікторія" рішення загальних зборів учасників товариства від 14.02.2012 в частині виплати ОСОБА_3 вартості частини майна товариства, пропорційній його сформованій частці у статутному капіталі товариства та належної частки прибутку товариства не виконало і взагалі ніяких виплат ОСОБА_3 в зв'язку з виключенням його із складу учасників товариства не здійснило, що й спричинило даний спір.

Як вже зазначалось, відповідач у Господарському суді Черкаської області визнав частку ОСОБА_3 у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" станом на 14.02.2012 у розмірі 20,7% і те, що пропорційно саме цьому розміру частки у статутному капіталі товариства слід визначати вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті ОСОБА_3 у зв'язку з його виключенням із числа засновників товариства.

Позивач, визначаючи розмір суми, що на його думку підлягає виплаті йому, як учаснику, якого виключили зі складу товариства зазначає, що вона становить 1 518 335 грн. тобто 20,7% від передбаченої статутом товариства суми його статутного фонду - 692833 євро, що станом на 14.02.2012 за офіційним курсом Національного банку України становило 7 334 953 грн. 69 коп.

В той же час, місцевий суд не погодився із таким твердженням позивача та апеляційний суд згоден із такою позицією суду першої інстанції стосовно механізму вирахування належної до виплати суми, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства.

Проте, статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати не встановлені.

Пленум Верховного Суду України у п. 30 своєї постанови від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснив, що у випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення).

Якщо при вирішенні спору буде встановлено, що на момент виходу (виключення) учасника у товариства відсутні чисті активи, господарський суд відмовляє у відповідному позові у зв'язку з відсутністю в товариства майна, що підлягає виплаті.

Згідно із п. 4.14, 4.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» під час розгляду спорів про стягнення вартості частини майна ТОВ та розміру частини прибутку господарські суди повинні мати на увазі, що вартість майна та розмір частини прибутку товариства, що належать до виплати учаснику, який вийшов, обчислюються на дату волевиявлення учасника вийти з товариства, тобто на дату подання учасником заяви про вихід з товариства.

Судам слід враховувати, що у разі виходу учасника з товариства чинне законодавство не передбачає настання у товариства обов'язку здійснити виплату такому учаснику вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі товариства, у строки, коротші, ніж встановлені статтею 54 Закону України "Про господарські товариства". Водночас обов'язок товариства щодо розрахунків при виході з нього учасника виникає на підставі відповідного припису закону та не пов'язаний з наявністю або відсутністю вимоги про здійснення виплати.

Згідно із п. 4.20 вказаної постанови пленуму учасник ТОВ або ТДВ має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а отже, господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (виключений) з ТОВ або ТДВ, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати такому учаснику.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

За змістом ч. 1 ст. 66 та ст. 139 ГК України майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.12.2015 по справі була призначена судова експертиза для вирішення питання вартості чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія".

На вирішення експертам були поставлені наступні запитання:

1. Яка вартість чистих активів товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" за фінансовим звітом (балансом) цього товариства, складеним на 31.12.2011?

2. Яка вартість частини майна (чистих активів) товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія", пропорційна частці ОСОБА_3 у статутному капіталі цього товариства у розмірі 20,7% станом на 31.12.2011?

3. Яка дійсна (ринкова) вартість основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних біологічних активів товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" станом на 14.02.2012?

4. Яка вартість чистих активів товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" станом на 14.02.2012, виходячи із дійсної (ринкової) вартості основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних біологічних активів цього товариства?

5. Яка вартість частини майна (чистих активів) товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія", виходячи із дійсної (ринкової) вартості основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних біологічних активів цього товариства, пропорційна частці ОСОБА_3 у статутному капіталі товариства у розмірі 20,7% станом на 14.02.2012?

Ухвалою від 02.03.2016 у зв'язку з клопотанням судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про надання необхідних для проведення експертизи додаткових матеріалів Господарський суд Черкаської області поновив провадження у справі і призначив розгляд клопотання судових експертів.

Ухвалою від 24.03.2016 Господарський суд Черкаської області за клопотанням представника позивача витребував необхідні для проведення судової експертизи матеріали від не учасників судового процесу.

Ухвалою від 08.04.2016 Господарський суд Черкаської області надіслав матеріали даної справи із залученими до неї додатковими матеріалами до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи за наявними у справі матеріалами і зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

У травні 2016 року до місцевого суду надійшло повідомлення судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про неможливість надання висновку судово-економічної та товарознавчої експертизи.

Ухвалою від 01.06.2016 Господарський суд Черкаської області з урахуванням клопотання представника позивача про повторне призначення у цій справі експертизи доручив проведення призначеної ухвалою від 04.12.2015 у цій справі судової експертизи іншій експертній установі - Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України і на час проведення експертизи зупинив провадження у справі.

У липні 2016 матеріали справи були поверненні Одеським науково - дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України господарському суду без виконання.

Ухвалою від 15.08.2016 Господарський суд Черкаської області з урахуванням клопотання представника позивача про доручення проведення експертизи іншим експертам доручив проведення призначеної ухвалою від 04.12.2015 судової експертизи судовим експертам Українського центру судових експертиз: ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

У жовтні 2016 до місцевого суду були повернуті матеріали справи від судових експертів з повідомленням про неможливість проведення призначених експертиз у зв`язку з неподанням сторонами процесу експертам документів бухгалтерського обліку (регістри бухгалтерського обліку) по рахунках: 40 «Статутний капітал», 42 «Додатковий капітал», 43 «Резервний капітал», 44 «Нерозподілені прибутки (непокриті збитки), 46 «Неоплачений капітал» та інших за вказаний період, на підставі яких підприємством відображені дані статей балансу та відповідно складений баланс.

З вказаних причин експертами було повідомлено про неможливість проведення товарознавчої експертизи та надати відповіді на поставлені судом питання.

З урахуванням зазначеного, місцевим судом розмір належної до виплати коштів позивачу у зв`язку з його виключенням визначав з урахуванням наявних в матеріалах справи балансу та фінансового звіту товариства.

Згідно з річним фінансовим звітом (балансом) товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" станом на 31.12.2011 вартість його чистих активів становить 2000 грн., яка була визначена як різниця між вартістю усіх активів товариства (необоротних та оборотних) у сумі 6903 тис. грн. і вартістю його поточних зобов'язань у сумі 6901 тис. грн. 20,7 % від вартості чистих активів товариства за 2011 рік у розмірі 2000 грн. якраз і становить визнану відповідачем суму коштів - 414 грн., що підлягає виплаті позивачу у зв'язку з його виключенням із складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія".

Як було встановлено місцевим судом та неспростовано позивачем, відповідач баланс товариства станом на 14.02.2016 - дату виключення із складу його учасників позивача не складав.

Найближчим до цього дня за датою складання є річний фінансовий звіт (баланс) товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" станом на 31.12.2011, згідно з яким вартість чистих активів цього товариства становить 2000 грн.

Зауваження апелянта про те, що до уваги треба обов`язково брати рішення загальних зборів ТОВ «Вікторія», яким було вирішено виплатити позивачу його частку, у зв`язку з виключенням в розмірі 146699 грн. 07 коп., не приймається до уваги колегією суддів, з огляду на те, що по-перше вказана сума була визначена учасниками товариства виходячи із того, що частка позивача у товаристві становить 2%, в той час як станом на дату прийняття такого рішення, його частка становила 20,7%, що підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи документами та власне, визнанням такої саме частки відповідачем.

По-друге, в даному рішенні зазначено, що виплаті підлягає частка позивача, що розраховується із вартості частини майна товариства, проте позивачем та його представником не було долучено до матеріалів справи ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції доказів вартості частини майна товариства з якої саме вираховувалась зазначена у рішенні сума виплати позивачу, що позбавляє суд можливості перевірити достовірність, обґрунтованість та законність розміру вказаної суми, з огляду на те, що відповідач не погоджується на виплату саме суми в розмірі 146699,07 грн.

Твердження представника позивача стосовно того, що наданий відповідачем баланс та фінансова звітність не можуть прийматися до уваги з урахуванням вартості активів, що в них зазначені, оскільки вони не відповідають дійсності та здоровому глузду також не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, з огляду на те, що позивачем не було надано судам інших доказів, на спростування поданих відповідачем фінансових документів, а проведення експертизи також, як зазначалось вище, виявилось неможливим через відсутність належних документів для підтвердження вартості всього майна товариства на дату прийняття рішення про виключення позивача зі складу учасників товариства.

Стосовно зауваження апелянта про наявність в матеріалах справи документальних доказів наявності у відповідача активів станом на дату виключення зі складу товариства, а саме інформації з Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, інформації з Головного управління статистики у Черкаській області, інформації з територіального сервісного центру 7142 регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області тощо, колегія суддів зазначає, що дані докази не є належними та допустимими, оскільки у відповідному повідомленні судових експертів, яким разом з матеріалами справи направлялись зазначені документи, вказано, що для проведення товарознавчої експертизи та визначення вартості засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних біологічних активів необхідно їх перелік із зазначенням балансової вартості на конкретну дату, вихідні дані щодо придбання, дати виготовлення, вартості, оригінальності, нові та/або вживані, інформацію щодо технічного стану із зазначенням даних про справність, працездатність, можливість використання за призначенням тощо, які в матеріалах справи відсутні та не були надані експертам на вимогу учасниками процесу.

Отже, зважаючи на викладене, визначення позивачем належної до виплати йому частини вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" у сумі 1518335 грн. та рішенням загальних зборів учасників цього товариства від 14.02.2012 у сумі 13856,66 євро, що на той час відповідало 146699 грн. 07 коп., від передбаченої статутом товариства суми статутного капіталу товариства станом на 14.02.2012, а не від вартості його чистих активів на день виключення позивача із складу учасників товариства суперечить вимогам ч. 2 ст. 148 Цивільного кодексу України та ст. 54 Закону України "Про господарські товариства", а тому застосуванню не підлягає.

Таким чином, позивач не доказав розміру належної йому у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 148 Цивільного кодексу України та ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" до виплати частини вартості майна товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія" у заявленій до стягнення сумі коштів.

Як зазначалось вище, відповідно до чинного законодавства в сфері охорони корпоративних прав учасників товариства з обмеженою відповідальністю, виплата учаснику товариства, який вибув (виключено) із складу такого товариства, його частики в статутному капіталі провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Рішення про виключення позивача зі складу учасників відповідача, загальними зборами товариства приймалось 14.02.2012, тобто виплата його частки мала відбутися в строк до 14.02.2013 включно, чого зроблено не було.

В той же час, колегія суддів зазначає, що ані нормами чинного законодавства України, ані положеннями статут товариства не передбачено права загальних зборів (підстав) для зупинення виплати частки у статутному капіталі товариства при виході (виключенні) такого учасника із товариства.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частини 1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Отже, враховуючи все зазначене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, щодо порушення прав позивача, наявність та доведеність підстав для здійснення виплати останньому, проте у розмірі, визначеному місцевим судом, а саме 414 грн., з урахуванням вище зазначеного обґрунтування.

Враховуючи все вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно з`ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, з повним з`ясування обставин, що мають значення для справи, правомірно частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_3, а тому апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Представником позивача в суді апеляційної інстанції, як при подачі апеляційної скарги так і в подальшому в процесі її розгляду, подавалось клопотання про зменшення позивачу розміру судового збору до 1 515 грн., з урахуванням важкого матеріального становища апелянта.

Ухвалою суду від 22.12.2016, якою до провадження було прийнято апеляційну скаргу, було також частково задоволено клопотання апелянта про зменшення розміру судового збору та відстрочено його сплату до прийняття постанови судом апеляційної інстанції.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін; клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом; особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі(п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення чи розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (пункт 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12.11.2015 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір")

На підтвердження вказаних обставин, щодо неможливості сплатити судовий збір в повному обсязі, відповідно до вимог закону з урахуванням ціни позову, до матеріалів справи в якості доказів долучено: копію трудової книжки серії АО №321131, лист територіального сервісного центру №7142 від 16.11.2016 №31/23/42-886, довідку виконавчого комітету Копіюватської сільської ради від 10.11.2016 №553, відомості з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.11.2016, довідки ПАТ КБ „Приватбанк" від 11.11.2016, ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" від 11.11.2016 №138 та ПАТ „Державний ощадний банк України" від 14.11.2016 №11-220.

При подані апеляційної скарги апелянтом був сплачений судовий збір в розмірі 1515 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.666911510.1 від 10.12.2016.

Колегія суддів, розглянувши дане клопотання, враховуючи обставини справи, розмір задоволених позовних вимог, а також документи подані апелянтом на підтвердження свого майнового стану, приходить до висновку, що клопотання про зменшення суми судового збору до 1515 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі № 925/1645/15- без змін.

Матеріали справи № 925/1645/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко