РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017Справа №910/23718/16
За позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

До Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва

Про стягнення 66 527,85 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Бриль П.О. (дов. № 67-Д від 27.12.2016)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 01.02.2017, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.12.2016 Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (відповідач) заборгованості в розмірі 66 527,85 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/23718/16, розгляд справи призначено на 18.01.2017.

04.01.2017 від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 18.01.2017, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 18.01.2017, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

18.01.2017 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 01.02.2017.

В судове засідання, призначене на 01.02.2017, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 01.02.2017, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2012 між позивачем (виконавець за договором) та відповідачем (споживач за договором) укладений договір №Ц-185 про відшкодування вартості витрат на послуги з централізованого опалення (далі - договір), за умовами якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідні якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Споживач є користувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Малопідвальна, 3, загальною площею 75,0 кв.м. на підставі Наказу Головного управління з питань майна КМДА № 21 від 14 лютого 2002 р.

Згідно п. 3.2 договору, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини. Отже внаслідок укладання Договору між сторонами виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України (далі ГК України) як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання.

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Спір між сторонами виник в частині оплати вартості спожитих послуг.

30.07.2014 між сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості від 30.07.2014 № РСТ-195.

Відповідно до п.1.1 Боржник визнає свої зобов'язання перед Кредитором, що виникли у зв'язку з несвоєчасним розрахунком за спожиті комунальні послуги за період з 01.09.2010 по 30.07.2014, відповідно до підписаного сторонами Акту звірки взаємних розрахунків, а також відповідно до умов Договору №3/02-1 та Договору № Ц-185, які станом на 30.07.2014 становлять суму у розмірі 26 299, 47 грн.

Таким чином, з поданих документів до матеріалів справи вбачається, що у відповідача виникла заборгованість за комунальні послуги за період з 31.03.2012 по 30.04.2014 у розмірі 26 299, 47 грн. Доказів погашення заборгованості заявленої до стягнення, відповідач суду не надав.

Таким чином, з урахуванням наведеного в сукупності, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині основного боргу у розмірі 26 299, 47 грн.

З урахуванням встановленого факту прострочення відповідачем оплати одержаних комунальних послуг з відповідача на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України з урахуванням розміру заявлених вимог підлягає стягненню 36 485,40 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 3 743,01 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

У зв'язку із задоволенням позову, в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (01030, м. Київ, вулиця Пирогова, будинок 4/26; ідентифікаційний код: 31753249) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (м. Київ, вул. М. Кирпоноса, 10/8; ідентифікаційний код 31731838) 26 299 грн. 47 коп. -основного боргу, 36 485 грн. 40 коп. - інфляційних втрат, 3 743 грн. 01 коп. - 3 % річних та 1 378 грн. 00 коп. -суму судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 07.02.2017.

Суддя М.О. Лиськов