ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Справа № 915/1373/16

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Коноваловій Є.С.,

з участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, дов. від 31.01.2017 р. № 5; ОСОБА_2, дов. від 06.01.2017 р. № 02;

від відповідача ОСОБА_3, дов. від 17.01.2017 р. № 16;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Миколаївській області,

54055, вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв,

до державного підприємства Володимирівське лісове господарство,

56065, вул. Радянська, 108, с. Володимирівка, Казанківський район, Миколаївська область,

про стягнення завданих довкіллю викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря збитків у сумі 25020 грн. 33 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція у Миколаївській області (далі - Інспекція) звернулася з позовом до Державного підприємства (ДП) Володимирівське лісове господарство про стягнення збитків у сумі 25020 грн. 33 коп., завданих довкіллю викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря при опалені стаціонарними джерелами приміщень, які використовуються ДП Володимирівське лісове господарство.

Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю у відповідача дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря. Про виявлення порушень Інспекцією складено відповідний акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря. За такі порушення ст.ст.33,34 Закону України Про атмосферне повітря та ч.4 ст.68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено відшкодування збитків. Розмір збитків визначено у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 р. № 639, зареєстрованої в Мінюсті України 21.01.2009 р. № 48/16064 (далі Методика).

За такими вимогами ухвалою від 16.12.2016 р. порушено провадження в даній справі.

Вислухавши представників позивача, які позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позові підстав, та представника відповідача, який визнав позов у повному обсязі, пояснивши, що ДП Володимирівське лісове господарство дійсно стаціонарними джерелами з використанням твердого палива, зокрема дров, та природного газу опалювало власні приміщення за відсутності відповідних дозволів на викиди в атмосферне повітря, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Інспекцією на підставі чинного законодавства, відповідних наказу начальника Інспекції від 23.03.2016 р. № 22 Про проведення планових перевірок у квітні 2016 року та направлення від 31.03.2016 р. № 103 на проведення планової перевірки, у період 01.04-21.04.2016 р. здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ДП Володимирівське лісове господарство.

За результатами такої перевірки складено відповідний акт (далі акт-1), із котрого випливає, що опалення адміністративного приміщення ДП Володимирівське лісове господарство та приміщень його підрозділів, зокрема, Казанківського, Лісового та Володимирського, проводиться за допомогою котлів, внаслідок роботи яких здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Підприємством не визначено стаціонарні обєкти, що здійснюють викиди в атмосферне повітря та не отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин із стаціонарних джерел. Зазначений акт підписано уповноваженою особою відповідача без зауважень (а.с. 19-36).

На усунення виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства Інспекцією надано припис від 21.04.2016 р. № 6 Щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, яким зобовязано відповідача провести інвентаризацію обєктів, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та отримати відповідний дозвіл (а.с. 37 -40) .

У подальшому, на підставі наказу начальника Інспекції від 26.08.2016 р. № 68 Про проведення перевірок виконання приписів у вересні 2016 року та направлення від 05.09.2016 р. № 284 на проведення позапланової перевірки, Інспекцією проведено позапланову перевірку дотримання ДП Володимирівське лісове господарство вимог природоохоронного законодавства (а.с. 41-44).

За результатами такої перевірки складено відповідний акт 09.09.2016 р. (далі акт-2), із якого випливає, що відповідачем не виконано п. 10 припису від 21.04.2016 р. № 6, а саме, вимогу щодо проведення інвентаризації обєктів, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Зазначений акт підписано уповноваженою особою відповідача без зауважень (а.с. 45-61).

Інспекцією, у відповідності до Методики та на підставі наданих відповідачем відомостей у довідці про використання у період 15.10.2013 р. 15.04.2016 р. природного газу, твердого палива дров та вугілля (а.с.106-107), здійснено розрахунки збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу ДП Володимирівське лісове господарство, в результаті викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами опалення у період 21.04.2013 р. 21.04.2016 р. за відсутності відповідних дозволів на викиди таких речовин. Згідно цих розрахунків, розмір збитків складає загальну суму 25020 грн. 33 коп., із якої заподіяні збитки в сумах: 5131 грн. 93 коп. - опаленням підрозділу відповідача Лісове лісництво; 5905 грн. 15 коп. - опаленням підрозділу відповідача Лісове пожежа станція; 5905 грн. 15 коп. опаленням підрозділу відповідача Володимирівське лісництво; 5905 грн. 15 коп. опалюванням підрозділу відповідача Казанківське лісництво; 2172 грн. 95 коп. опалюванням підрозділу відповідача Центральна садиба.

На пропозиції Інспекції щодо добровільного відшкодування завданих збитків у визначених сумах, викладених у листах від 17.06.2016 р. № № 02/02-03/1105, 02/02-03/1106, 02/02-03/1107, 02/02-03/1108, 02/02-03/1109 (а.с. 81-85), відповідач листами від 07.07.2016 р. №№ 510, 511, 512, 513, 515 повідомив про відмову відшкодувати збитки.

За твердженнями позивача, не спростованими ДП Володимирівське лісове господарство, на даний час заподіяні збитки відповідачем не відшкодовано.

У відповідності до ст. 2 Закону України Про охорону атмосферного повітря, відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються цим Законом, Законом України Про охорону навколишнього природного середовища та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України Про охорону навколишнього природного середовища визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси (ст. 5 Закону) .

Законом України Про охорону атмосферного повітря передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни-субєкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких повязана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобовязані, серед іншого, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік ( ч. 1 ст. 10 Закону).

Для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоровя людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на пять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого субєкту господарювання, обєкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого субєкту господарювання, обєкт якого належить до першої групи, субєкту господарювання, обєкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 11 Закону).

Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом. Особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. (ст.ст. 33-34 Закону).

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (п. є ч. 2, ч. 4 ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища).

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Законом України Про охорону навколишнього природного середовища серед економічних заходів забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачено, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (п. е ч.1 ст. 41 Закону). Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону).

У відповідності до ст. 11, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтями 16, 22, 35 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органам на місцях.

У відповідності до п.п. 1, 4.2, 6.18 Положення про Державну екологічну інспекцію України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. №454/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, одним із завдань якої є здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про охорону атмосферного повітря щодо наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин; Державна екологічна інспекція має право вживати в установленому законом порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Згідно Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011р. № 429 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2011 р. за № 1347/20085, Інспекція (позивач) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Таким чином, саме Інспекція є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим. Суд також вважає, що подані Інспекцією розрахунки розмірів збитків, які у період 21.04.2013 р. 21.04.2016 р. заподіяно навколишньому природному середовищу ДП Володимирівське лісове господарство, здійснено у відповідності до чинного законодавства, відповідачем не оспорюються, а тому позовні вимоги про стягнення збитків у загальній сумі 25020 грн. 33 коп. підлягають задоволенню повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача.

Отже, витрати Інспекції, здійснені на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 21.11.2016 р. № 452 у сумі 1378 грн., підлягають відшкодуванню за рахунок ДП Володимирівське лісове господарство.

У судовому засіданні 07.02.2017 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державної екологічної інспекції у Миколаївській області задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства Володимирівське лісове господарство, 56065, вул. Центральна (Радянська), 108, с. Володимирівка, Казанківський район, Миколаївська область, ідентифікаційний код 00152603, на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, 54055, вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 37992292, у бюджет Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області на розрахунковий рахунок № 0199, код бюджетної класифікації 24062100, , МФО 826013, банк УДКСУ у Казанківському районі Миколаївської області., грошові кошти у сумі 25020 (двадцять пять тисяч двадцять) грн. 33 коп. збитки, завдані довкіллю викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

3. Стягнути з державного підприємства Володимирівське лісове господарство, 56065, вул. Центральна (Радянська), 108, с. Володимирівка, Казанківський район, Миколаївська область, ідентифікаційний код 00152603, на користь Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, 54055, вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 37992292, на розрахунковий рахунок № 1032 в Держказначейській службі України м. Київ, , банк ГУДКСУ у Миколаївській області МФО 820172, судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Ю.М. Коваль.

Повне рішення складено та підписано 10.02.2017 р.