ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.02.2017 Справа № 904/11933/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АЛЕКС БТГ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу 98 400,00 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 07.12.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, адвокат, договір б/н від 01.11.16р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АЛЕКС БТГ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" (далі - відповідач) про стягнення 98 400,00 грн. штрафу та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 01/02/2016 про надання послуг пов'язаних з відповідальним зберіганням від 01.02.2016 р. в частині несвоєчасного повернення переданого на зберігання майна, у звязку з чим позивач нараховав відповідачу штраф.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2016 р. по справі № 904/11933/16 порушено провадження та розгляд справи призначено у судовому засіданні на 17.01.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 р. розгляд справи відкладено на 31.01.2017 р.

В судовому засіданні 31.01.2017 р. оголошено перерву до 07.02.2017 р.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судових засіданнях 31.01.2017 р. та 07.02.2017 р. заперечував проти позову, до суду надав клопотання про зупинення провадження у справі.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 07.02.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АЛЕКС БТГ" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" (зберігач) укладено Договір № 01/02/2016 про надання послуг пов'язаних з відповідальним зберіганням (далі - Договір), предметом даного Договору є прийняття, зберігання, вивантаження, навантаження, перевалка, доставка до місця зберігання на території зберігання (спеціально обладнаної території, яка належить/орендується зберігачем) скрапу (фракція 20-150 мм) на умовах, визначених даним договором, далі по тексту - матеріалу.

Зберігання матеріалу здійснюється зберігачем за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 351 А, 351 Б, 351 В, 353 А (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору кількість матеріалу, передається на відповідальне зберігання 656 тн.

ОСОБА_3 приймання-передачі товарів на відповідальне зберігання від 01.02.2016 року відповідач прийняв на зберігання від позивача матеріал - скрап (фракція 20-150 мм) в кількості 656 т загальною вартістю 984 000,00 грн. (ас. 14).

Пунктом 3.2.5 Договору передбачено, що зберігач зобов'язаний видати /повернути/ у повному обсязі матеріал клієнту за першою вимогою останнього, але не пізніше 30 липня 2016 року. У випадку неповернення зберігачем у строк вказаного у предметі договору матеріалу, з будь-яких причин, зберігач зобов'язаний виплатити клієнту повну вартість даного матеріалу, раніше узгоджену сторонами у строк, передбачений для повернення цього матеріалу.

Отже, строк повернення майна зі зберігання конкретно передбачений умовами Договору є таким, що настав 30.07.2016 року.

За умов п. 7.2. Договору у випадку несвоєчасного повернення зберігачем клієнту матеріалу, яке є предметом зберігання з будь-яких причин, хранитель зобовязаний виплатити клієнту штраф у розмірі 10 процентів узгодженою сторонами вартості матеріалу.

Однак, відповідач в порушення прийнятих на себе за Договором зобов'язань станом на 19.12.2016 року не виконав, а саме не повернув отримане на зберігання майно, що і стало підставою для звернення позивача за захистом його порушеного права та нарахування відповідачу штрафу у розмірі 98 400,00 грн., що є підставою виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України та п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Умовами ч. ч. 1, 2 ст. 949 Цивільного кодексу України Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Враховуючи, що термін повернення матеріалу - скрапу /фракція 20-150 мм/ в кількості 656 т загальною вартістю 984 000,00 грн. сплив 30 липня 2016 року, відповідач зобов'язаний повернути позивачу переданий на зберігання товар.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частина перша статті 550 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов'язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв'язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора.

На підставі п. 7.2. Договору за несвоєчасне повернення матеріалу з відповідального зберігання, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 98 400,00 грн.

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо термінів повернення переданого на зберігання матеріалу, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення з відповідача передбаченої пунктом 7.2 Договору штрафу.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

ОСОБА_3 з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 98 400,00 грн. штрафу.

В клопотанні відповідача про зупинення провадження у справі, в якому він просить зупинити провадження у даній справі до набранням рішенням у справі № 904/11889/16 законної сили, суд вважає відмовити у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Судовий збір у справі покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД" (51921, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Братська, б. 10, кв. 9; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АЛЕКС БТГ" (49000, м. Дніпро, вул. Короленка, 44; ) 98 400,00 грн. (девяносто вісім тисяч чотириста грн. 00 коп.) штрафу, 1476,00 грн. (одна тисяча чотириста сімдесят шість грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

В клопотанні відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_4

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " " лютого 2017 р.