ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 рокуСправа № 912/4230/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/4230/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє філія - Кіровоградське обласне управління ПАТ "Ощадбанк"

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про розірвання договору,

за участі представників сторін:

від позивача - Біндіч Г.П. , довіреність № 579 від 20.09.16 ;

від відповідача - ОСОБА_4, довіреність № 68 від 31.01.2017р.;

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою № 24-10/1552 від 16.11.16, яка містить вимогу розірвати з 10.10.16 договір суборенди № 898 від 16.05.16 укладений між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ "Ощадбанк" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Позовні вимоги ґрунтуються на нормах ч. 1-4 ст. 188 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що відповідач відповіді на пропозицію Банку про розірвання договору не надав.

Водночас, ПАТ "Державний ощадний банк України" у позовній заяві зазначає, що в зв'язку зі скороченням штату працівників не використовує приміщення відповідно до його призначення. Крім того, відповідно до вимог, затверджених Центральним апаратом АТ "Ощадбанк" для розміщення установи нового формату філії, оптимальним варіантом є приміщення правильної прямокутної форми, розташоване на першому поверсі площею 120-150 кв.м без кабінетів та без перегородок, включаючи облаштування повноцінної зони обслуговування, а орендоване приміщення знаходиться на другому поверсі та має прямокутний коридор та прилеглі до нього кабінети, що не дозволяє зробити відкриту зону для працівників банку та клієнтів. Відповідно Банк, укладаючи Договір, не розраховував на настання обставин, які унеможливлять подальшу оренду приміщення.

У судовому засіданні 24.01.17 оголошувалась перерва до 01.02.17 на 10:00 год. в порядку норм ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ "Державний ощадний банк України" (далі - Банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, відповідач), укладено договір суборенди № 898 від 16.05.16 (далі -Договір), за умовами якого суборендодавець передає, а суборендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення (далі - Приміщення) площею 290,2 кв.м, розміщене за адресою: АДРЕСА_1 на 2-му поверсі приміщення будинку, вартість якого визначена і становить без ПДВ 600 000,00 грн. Приміщення передається в оренду з метою розміщення окремих відділів Кіровоградського обласного управління АТ "Ощадбанк".

Відповідно до п. 2.1. Договору приміщення передається в користування суборенди строком на 2 роки 11 місяців з дати підписання акту приймання-передачі Приміщення в суборендне користування, але не більше ніж на строк дії договору.

Згідно з п.2. 2. Договору строк суборенди може бути скорочений лише за взаємною згодою Сторін, що оформлюється додатковим договором, або у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.1. Договору плата за суборенду становить без урахування ПДВ 25 000,00 грн. на місяць.

Пунктом 11.1 Договору передбачено, що він розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п. 13.1 Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців і діє з 16 травня 2016 року до 16 квітня 2019 року включно.

Договір підписано обома сторонами, та скріплено печаткою позивача.

За правовою природою укладений сторонами Договір належить до договорів, правовідносини у яких регулюються главою 58 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору, 16.05.16 р. Орендодавець фактично передав, а Орендар прийняв від Орендодавця в платне, тимчасове користування на умовах оренди орендоване майно, про що сторонами складено відповідний акт прийому-передачі майна в оренду від 16.05.16, який є Додатком № 1 до Договору.

Вирішуючи даний спір по суті господарський суд враховує наступне.

Спеціальною нормою, яка передбачає право наймача вимагати розірвання договору найму є стаття 784 ЦК України.

За приписами вказаної статті наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі;

2) наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі.

В ході розгляду справи не встановлено обставин, недодержання яких наймодавцем Законодавець визначив як підставу для розірвання договору найму відповідно до норм ст. 784 ЦК України.

Посилаючись як на правову підставу пред'явлених вимог про розірвання договору оренди, на ст. 188 Господарського кодексу України, ст. 784 Цивільного кодексу України, Положення "Про філію - Кіровоградське обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 04.01.16 (далі - Положення) та Постанову Національного банку України "Про затвердження правил з організації захисту приміщень банків в Україні" № 63 від 10.02.16 (далі - Постанова НБУ), позивач стверджує, що приміщення, що орендується, не відповідає вимогам НБУ щодо захисту приміщення, є технічно неукріпленим, без захисних ролетів, прохід на другий поверх та вікна без захисних гратів, скло на вікнах не ударотривке, відповідно виникає ризик проникнення сторонніх осіб у приміщення. На момент укладення договору, як стверджує позивач, він розраховував на належне виконання умов договору. Відповідно до ст. 784 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі; наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі.

Водночас, господарський суд враховує, що орендоване приміщення передано в оренду 16.05.16, прийняте позивачем та використовувалось до жовтня 2016 року без зауважень. У акті приймання-передачі приміщення, підписаному представниками сторін, прописано, що суборендоване приміщення знаходиться на 2-му поверсі трьохповерхової будівлі, обладнане сантехнічним вузлом, іншими комунальними зручностями.

Господарський суд погоджується з доводами відповідача, що умовами Договору не встановлено обов'язку позивача щодо Приведення орендованого приміщення у відповідність до вимог Постанови НБУ. Пунктами 7.3, 7.4, 7.5 договору суборенди Банку надано право обладнати та оздоблювати суборендоване приміщення на власний розсуд, встановлювати замки на вхідні двері та кімнати, замінювати та/або укріплювати вхідні двері; за власний рахунок встановлювати сигналізацію та інші системи охоронив приміщенні та самостійно визначати пропускний режим в приміщенні.

Щодо посилання Позивача на невідповідність орендованого майна його призначенню, господарський суд погоджується з доводами відповідача, що приміщення, як вбачається з п. 1.1 Договору, передається в оренду з метою розміщення окремих відділів Кіровоградського обласного управління АТ "Ощадбанк", проте метою Договору не зазначено розміщення безпосередньо філії Банку, про що зазначено у позовній заяві.

Також позивач як на підставу позовних вимог посилається на істотну зміну обставин, зокрема, скорочення штату працівників та на затвердження нових вимог до формату філії .

Господарський суд вразовує, що норми статті 652 Цивільного кодексу України передбачає можливість розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладені договору. Розірвання договору з цієї підстави на вимогу заінтересованої сторони в судовому порядку можливе за наявності одночасно чотирьох умов, зазначених у ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, а саме:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладені договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Господарський суд враховує, що у постанові ВГСУ від 18.11.2009 року по справі № 6/1 за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Надра" в особі філії Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" Кіровоградське регіональне управління до фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 про розірвання договору оренди від 25.09.2008 року б/н, зазначено: " економічна криза в країні носить загальних характер та у повній мірі стосується обох договірних сторін, не може бути самостійно віднесена до зміни обставин укладання конкретних договорів оренди, якими сторони керувались, та підставою для його розірвання на користь однієї з них.

При цьому, слід зазначити, що нерентабельність та неприбутковість відділення банку стосується діяльності позивача, ризик зміни обставин щодо доцільності його утримання в орендованому приміщенні цілком покладається на нього та не може бути ризиком іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін."

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав господарському суду доказів, які свідчать, що Банк намагався обговорювати з відповідачем питання зменшення розміру орендної плати, або будь-які інші пропозиції, які зберегли б співвідношення майнових інтересів і не позбавляло б жодну із сторін того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Скорочення штату та затвердження нових вимог до філії Банку, не є істотною зміною обставин в розумінні статті 652 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами, в розумінні норм ст.ст. 33,34 ГПК України наявність одночасно усіх чотирьох умов, які передбачені нормами ст. 652 ЦК України для розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин.

Щодо посилання позивача на ч.ч. 1-4 ст. 188 Господарського кодексу України, суд враховує, що на пропозицію Банку про розірвання Договору, викладену у листі № 24-10/1397 від 16.09.2016, Відповідач листом від 29.09.16, отриманим Банком 29.09.16 повідомив про заперечення проти скорочення строку дії Договору суборенди № 898 від 16.05.16.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до норм ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись нормами статей 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 06.02.2017.

Суддя Т. В. Макаренко