РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017Справа №905/3563/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"
доПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаДержавне підприємство "Морський торговельний порт "Южний"
простягнення 13273,64 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаБичков О.Є. - представник
від відповідачаПрохоров Ю.Г. - представник
від третьої особине з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" збитків у розмірі 13273,64 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно із залізничною накладною №41467440 на адресу позивача 15.06.2016 у вагоні № 61016200 надійшло високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - CARTER-ROAG Coal Company LLC, вантажовідправник - ДП "Морський торговельний порт "Южний". Вказаний вагон було видано вантажоодержувачу - позивачу із складанням комерційного акту №БН696713/40 від 16.06.2016, в якому зазначено про виїмку та недостачу вантажу. Вартість недостачі вантажу склала 13273,64 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача зазначеної суми збитків.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 20.12.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №905/3563/16 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.12.2016 справу №905/3563/16 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва справу №905/3563/16 передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2017 суддею Смирновою Ю.М. прийнято справу №905/3563/16 до свого провадження, залучено до участі у справі Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, а розгляд справи призначено на 09.02.2017.

Представник позивача в судове засідання 09.02.2017 з'явився, позовні вимоги підтримав.

Відзиву на позов та витребуваних судом документів відповідач не надав.

Представник відповідача в судове засідання 09.02.2017 з'явився, проти заявлених позовних вимог заперечив.

Представник третьої особи в судове засідання 09.02.2017 не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

08.02.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення по суті спору, в яких третя особа підтримала заявлені позивачем позовні вимоги та повідомила суд про те, що вага вантажу залізничній накладній № 41467440 від 10.06.2016 (вагон № 61016200) була зазначена вантажовідправником вірно та повністю відповідає вазі, яка вказана у квитанції залізничних ваг марки "Пульсар ВТВ-1СТБ", державна повірка - 17.06.2015, "ОТВЕСУ" № 10949, що свідчить про незбереження вантажу саме відповідачем - ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "Донецька залізниця".

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 09.02.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2014 між Публічним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" (відповідно до статуту позивача) (покупець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" (постачальник), укладено договір №0103/11437 купівлі - продажу сировинних, паливно-енергетичних або матеріально - технічних ресурсів, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити сировинні, паливно-енергетичні, матеріально - технічні ресурси на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до специфікації №208 від 02.06.2016 до цього ж договору сторонами погоджено, що постачальник передає, а покупець приймає та оплачує високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - CARTER-ROAG Coal Company LLC, країна походження - США, кількість 31738,25 т +- 10%, вартістю 97881524,72 грн. в т.ч. ПДВ - 16313587,45 грн., умови поставки FCA, порт "Южний" станція "Берегова" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

10.06.2016 відповідно до накладної № 41467440 на адресу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" зі станції відправлення "Берегова" Одеської залізниці до станції Авдіївка Донецької залізниці було відправлено вагон № 61016200 з вантажем високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - CARTER-ROAG Coal Company LLC, вагою 69600 кг, вантажовідправником якого є ДП "Морський торговельний порт "Южний".

Відповідно до комерційного акту № БН696713/40 від 16.06.2016 загальна маса вантажу, яка значиться у документах, становить 69600 кг, а в дійсності маса вантажу у вагоні № 61016200 при прибутті склала 64600 кг. Вказаний комерційний акт також містить опис виявленого вантажу з недостачею, а саме: на станції Авдіївка Донецької залізниці 15.06.2016 було проведено комісійне зважування вагону № 61016200, за документами значиться: вантаж - високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - CARTER-ROAG Coal Company LLC, тара - 23300 кг, нетто - 69600 кг. При переважуванні виявилось, що вага нетто вантажу становить 64600 кг, що менше на 5000 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, протікання вантажу відсутнє. Навантаження у вагоні рівномірне, з правої сторони по ходу поїзда по всій довжині вагону поглиблення 1,5* 1,5 м. Поверхня вантажу плівкою проти видування не вкривалась, маркування вапном, у місці поглиблення маркування відсутнє. Переважування вантажу здійснювалось у присутності представників Донецької залізниці та Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" на 100 т електронних вагах вантажоотримувача, приписаних до залізниці, повірка 05.04.2016. При повторному переважування недостача ваги вантажу підтвердилась.

За розрахунками позивача, вартість недостачі вантажу, яка була розрахована позивачем відповідно до рахунку - фактури № 91263230 від 10.06.2016 та акту прийому - сдачі №91263230 від 10.06.2016 з урахуванням норми недостачі вантажу 1% (на 4304 кг), становить 13273,64 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 13273,64 грн. (збитки), які виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при його перевезенні у залізничному вагоні № 61016200 (недостача вантажу з урахуванням норми недостачі вантажу 1% становить 4304 кг).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як передбачено приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов'язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов'язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Як встановлено судом, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 13273,64 грн. збитків, які виникли у зв'язку з незбереженням вантажу (вагою нетто 4304 кг) при його перевезенні у вагоні № 61016200 за залізничною накладною № 41467440 від 10.06.2016.

За змістом ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до залізничної накладної № 41467440 на адресу позивача 15.06.2016 зі станції відправлення "Берегова" Одеської залізниці до станції Авдіївка Донецької залізниці прибув вагон №61016200 з вантажем високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - CARTER-ROAG Coal Company LLC, вантажовідправником якого є ДП "Морський торговельний порт "Южний", однак вказаний вагон було видано вантажоодержувачу - позивачу із складанням комерційного акту № БН696713/40 від 16.06.2016, в якому зазначено про недостачу вантажу.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнається судом належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу вагою 5000 кг, який перевозився у вагоні №61016200.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявний рахунок-фактура № 91263230 від 10.06.2016, виставлений Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" та акт прийому - сдачі №91263230 від 10.06.2016, згідно з яким вартість вантажу (високо-летюче коксівне вугілля, виробництва - CARTER-ROAG Coal Company LLC вагою 415,500 т) становить 1281411,97 грн. (з ПДВ).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1 % маси, зазначеної в перевізних документах.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем було здійснено розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу) наступним чином: 1) у вагоні №61016200 маса нетто при відправленні становила 6960 кг, 2) норма недостачі (природні втрати) 69600 кг * 1% = 696 кг, 3) недостача вантажу - 4304 кг (5000 кг - 696 кг), 4) вартість вантажу вагою 415,500 т відповідно до рахунку-фактури № 91263230 від 10.06.2016 - 1281411,97 з ПДВ, 5) вартість 1 тонни відповідно до рахунку-фактури № 91263230 від 10.06.2016 - 2570,02 грн. (1067843,31 грн. без ПДВ/415,500 т), 6) вартість недостачі вантажу (розмір збитків) становить 13273,64 (2570,02 грн. * 4,304 т + 20% ПДВ).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу), суд погоджується із ним.

Отже, оскільки перевезення вантажу за залізничною накладною № 41467440 від 10.06.2016 було здійснено Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", яке є належним відповідачем у даній справі, останнє повинно відшкодувати завдані позивачу збитки за недостачу вантажу, який перевозився у вагоні № 61016200, оскільки залізницею всупереч ст.ст. 33, 34 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України не доведено суду, що нестача вантажу виникла з незалежних від перевізника причин.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із задоволенням позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ідентифікаційний код 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька обл., місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, ідентифікаційний код 00191075) 13273 (тринадцять тисяч двісті сімдесят три) грн. 64 коп. збитків та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.02.2017

Суддя Ю.М. Смирнова