РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2017Справа №910/1119/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Девелопмент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лене Міс"

про стягнення 1450000 грн. 00 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Кобук Р.А. - представник за довіреністю б/н від 10.01.2017

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.01.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Девелопмент" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лене Міс" про стягнення 1450000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами договору №18/05/16-ВД про надання поворотної фінансової допомоги від 18.05.2016, не повернув позивачу у встановлені договором строки грошові кошти у розмірі 1450000,00 грн., внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1450000,00 грн., яку і просить стягнути позивач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2017 порушено провадження у справі № 910/1119/17 та справу призначено до розгляду на 10.02.2017.

09.02.2017 відділом діловодства суду отримано від позивача додаткові документи.

09.02.2017 відділом діловодства суду отримано від відповідача заяву про розгляд справи без участі представника, додаткові документи та відзив на позов, відповідно до якого відповідач зазначає про обґрунтованість вимог по даній справі та не заперечує проти задоволення позову.

У судове засідання 10.02.2017 з'явився представник позивача, який підтримав позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 10.02.2017 не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідно до яких поштове відправлення з ухвалою суду від 26.01.2017 вручене відповідачу.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 Господарського процесуального кодексу України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 10.02.2017 за відсутності відповідача, та з урахуванням процесуальних строків розгляду справи відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору, беручи до уваги також подане відповідачем клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судовому засіданні 10.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

18.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста Девелопмент" (позикодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелене Місто" (позичальник) укладено договір №18/05/16-ВД про надання поворотної фінансової допомоги (далі - Договір), відповідно до якого поворотна фінансова допомога - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана позичальнику в користування на визначений строк відповідно до даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами та є обов'язковою до повернення.

Судом встановлено, що 19.01.2017 державним реєстратором Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було зареєстровано зміни до установчих документів юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене Місто», а саме зареєстровано зміни повного, скороченого найменування юридичної особи (на Товариство з обмеженою відповідальністю «Лене Міс»), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.01.2017 №, долученого до позову, а також статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лене Міс», затвердженого загальними зборами Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене Місто» (протокол від 17.01.2017 №2017/01/17), копыя якого подана відповідачем 09.02.2017.

За змістом п. 1.1. Договору, позикодавець надає позичальнику поворотну безпроцентну фінансову допомогу, а позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України - гривні в межах суми в розмірі 1450000,00 грн. без ПДВ. Поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору, поворотна фінансова допомога надається частинами в межах суми, визначеної п. 3.1. Договору, шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів на поточний рахунок позичальника до 26.05.2016.

Позичальник зобов'язується повернути отриману поворотну фінансову допомогу позикодавцю в розмірі, визначеному п. 3.1. договору, не пізніше 31.08.2016. Поворотна фінансова допомога вважається повернутою в момент зарахування грошових коштів у розмірі, визначеному п. 3.1. договору, на банківський рахунок позикодавця, вказаний в ст. 12 цього договору (п.п. 5.1., 5.2. Договору).

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору №18/05/16-ВД про надання поворотної фінансової допомоги від 18.05.2016, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що 18.05.2016 позивач перерахував відповідачу грошові кошти (позику) у розмірі 550000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку від 18.05.2016 із призначенням платежу: надання поворотної фінансової допомоги згідно з договором №18/05/16-ВД від 18.05.2016, належним чином засвідчена копія якої долучена до позову.

Судом встановлено, що 25.05.2016 позивач перерахував відповідачу грошові кошти (позику) у розмірі 900000 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку від 25.05.2016 із призначенням платежу: надання поворотної фінансової допомоги згідно з договором №18/05/16-ВД від 18.05.2016, належним чином засвідчена копія якої долучена до позову.

За таких обставин, сума позики, наданої позивачем відповідачеві за договором №18/05/16-Д про надання поворотної фінансової допомоги від 18.05.2016, становить 1450000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.1. договору №18/05/16-ВД про надання поворотної фінансової допомоги від 18.05.2016, позичальник зобов'язується повернути отриману поворотну фінансову допомогу позикодавцю в розмірі, визначеному п. 3.1. договору, не пізніше 31.08.2016.

Втім, відповідач не повернув позивачу позику у розмірі 1450000,00 грн. у строк по 31.08.2016 (включно), що не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів повернення позивачу грошових коштів у розмірі 1450000,00 грн. (платіжного доручення, банківської виписки, тощо). При цьому, відповідно до відзиву на позов відповідач зазначає про обґрунтованість вимог по даній справі та не заперечує проти задоволення позову.

Більше того, відповідно до поданого 09.02.2017 відповідачем акту звірки взаєморозрахунків, заборгованість відповідача перед позивачем за договором №18/05/16-ВД про надання поворотної фінансової допомоги від 18.05.2016 станом на 09.02.2017 становить 1450000,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, позивач надав відповідачу грошові кошти (позику) у розмірі 1450000,00 грн. за договором №18/05/16-ВД про надання поворотної фінансової допомоги від 18.05.2016, тоді як відповідач у встановлені даним договором строки не повернув позивачу позику у розмірі 1450000,00 грн., у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1450000,00 грн.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Лене Міс" за договором №18/05/16-ВД про надання поворотної фінансової допомоги від 18.05.2016 у розмірі 1450000 грн. 00 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Девелопмент" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лене Міс" про стягнення 1450000 грн. 00 коп.є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лене Міс» (04053, м. Київ, провулок Бехтеревський, 4, летера А, офіс 1; ідентифікаційний код: 33694751) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Девелопмент» (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33, поверх 13; ідентифікаційний код: 34299528) суму основного боргу у розмірі 1450000 (один мільйон чотириста п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 21750 (двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 14.02.2017

Суддя І.М. Отрош