номер провадження справи 35/154/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 Справа № 908/3388/16

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт, довіреність № 243/20-19 від 11.07.2016р.

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Концерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя

до Будинкового комітету гуртожитку по вул. Гоголя, буд. 143, м. Запоріжжя

про стягнення в сумі 8 398,94 грн.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

20.12.2016р. до господарського суду Запорізької області звернувся Концерн «Міські теплові мережі» з позовом до Будинкового комітету гуртожитку по вул. Гоголя, буд. 143 про стягнення заборгованості за договором № 600181 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.04.2011р. в сумі 8 398,94 грн.

20.12.2016р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.12.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 35/154/16 та призначено розгляд справи на 24.01.2017р. о 15 год. 00 хв. Ухвалою суду від 24.01.2017р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 07.02.2017р. о 14 год. 10 хв.

Обґрунтовуючи свій позов позивач посилається на те, що 01.04.2011р. між Концерном «Міські теплові мережі» та Будинковим комітетом гуртожитку по вул. Гоголя, буд. 143 укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 600181, відповідно до якого позивач взяв на себе зобовязання відпускати теплову енергію в гарячій воді відповідачу, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами. Позивач, виконуючи договірні зобовязання за період з жовтня 2015р. по квітень 2016р., та у жовтні 2016р. відпустив відповідачу теплову енергію на суму 6 657,92 грн.

В порушення умов п. 6.7 договору № 600181 відповідач не зявився до позивача для отримання зазначених документів в порядку визначеному договором, тому позивач направив розрахункові документи за спірний період на адресу відповідача поштовою кореспонденцією. Відповідно до умов п. 6.7.1 договору № 600181, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії відповідач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу позивача на протязі пяти днів з дати отримання.

Як зазначено у п. 6.7.2 договору № 600181, у разі неотримання позивачем підписаного акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписання у термін (пять днів), встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується позивачем з позначенням про відмову у підписання його відповідачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. Тобто, на підставі даної норми договору акти приймання-передачі за період з жовтня 2015р. по квітень 2016р., та жовтень 2016р. вважаються погодженими.

Відповідач за отриману теплову енергію оплат не здійснив, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 6657,92 грн. На підставі п. 7.2.8 договору № 600181, за порушення умов договору в частині оплати за теплову енергію відповідачу нарахована пеня за період з 20.12.2015р. по 30.11.2016р. в сумі 1078,96 грн. Також, у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань позивачем нараховані відповідачу 3% річних у розмірі 153,22грн. та інфляційні втрати у розмірі 508,84 грн.

Відповідач у судові засідання 24.01.2017р. та 07.02.2017р. не зявлявся, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 21.12.2016р. та про відкладення розгляду справи від 24.01.2017р. направлялись на адресу суду, яка відома суду та яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 143.

23.01.2017р. на адресу суду повернулась ухвала про порушення провадження у справі від 21.12.2016р., яка надіслана на вищевказану адресу відповідача з відміткою на довідці підприємства звязку «за закінченням терміну зберігання».

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 розяснено, що за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

На день розгляду справи, ухвала суду про відкладення розгляду справи від 24.01.2017р. не повернулась.

Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв від нього не надійшло.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

07.02.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2011р. між Концерном «Міські теплові мережі» (Теплопостачальна організація, позивач у справі) та Будинковим комітетом гуртожитку по вул. Гоголя, буд. 143 (Споживач, відповідач у справі) укладений договір № 600181 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до п. 1.1. Договору теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до Договору, що є його невідємними частинами.

Відповідно до п. 2.1. Договору теплова енергія відпускається Споживачу в Гкал згідно з додатком 1 до договору в гарячій воді.

Споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором (п. 3.2.6 договору).

Пунктом 3.2.26. встановлено, що споживач теплової енергії зобовязується щомісячно, у строки, визначені даним договором, повертати теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді.

Згідно з п. 6.2 Договору розрахунковим періодом - є календарний місяць.

Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3. Договору).

Пунктом 6.4 Договору встановлено, що споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право на передоплату.

На виконання умов договору позивач у період з жовтня 2015р. по квітень 2016р. та у жовтні 2016р. відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 6 657,92 грн., про що свідчать акти приймання-передачі теплової енергії за вказаний період (арк.с. 27-29).

Відповідно до п. 6.7.1 Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання.

Згідно пункту 6.7.2. Договору у разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного ОСОБА_1 приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Згідно п. 6.7 Договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Артема, буд. 79а, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

У звязку з неявкою відповідача для отримання ОСОБА_1 приймання-передачі теплової енергії, отриманні рахунків на оплату спожитої теплової енергії, податкових накладних, вказані документи надсилалися на його юридичну адресу, про що свідчать реєстри відправлених документів Концерну «Міські теплові мережі» (арк. с. 30-37). З урахуванням зазначеного, вказані акти приймання-передачі, оформлені у відповідності до вимог п. 6.7.2 договору та у відповідності до п. 6.3 договору, є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідач договірні зобовязання щодо повної та своєчасної оплати отриманої теплової енергії за період з жовтня 2015р. по квітень 2016р. та жовтень 2016р. не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 6 657,92 грн.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на його адресу надсилалися претензії № 7958-04 від 07.12.2015р., № 1382-04 від 10.05.2016р., № 3227-04 від 08.11.2016р., з вимогою терміново вирішити питання щодо погашення заборгованості за договором № 600181 від 01.04.2011р.

Претензії залишені відповідачем без відповіді, борг не сплачений, що в свою чергу стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо оплати отриманої теплової енергії на суму 6 657,92грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 6 657,92грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязань, покладаються додаткові юридичні обовязки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В звязку з неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобовязань, щодо повної та своєчасної сплати платежів на тепло енергію, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період з 20.11.2015р. по 30.11.2016р. в сумі 153,22 грн., пеню за період з 20.12.2015р. по 30.11.2016р. в сумі 1 078,96 грн. та 508,84 грн. інфляційних втрат згідно з розрахунком за період з грудня 2015 р. по червень 2016 р.

Здійснивши перерахунок 3% річних та пені за допомогою інформаційної системи «Законодавство», судом задовольняється вимога позивача про стягнення 3% річних за період прострочення з 20.11.2015р. по 30.11.2016р. в сумі 152,80 грн., пені в розмірі 1 076,07 грн.

На підставі вище викладеного, позов у цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Будинкового комітету гуртожитку по вул. Гоголя, буд. 143 (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 143, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) основний борг в сумі 6 657 (шість тисяч шістсот пятдесят сім) грн. 92 коп. Видати наказ.

Стягнути з Будинкового комітету гуртожитку по вул. Гоголя, буд. 143 (69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 143, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, на поточний рахунок 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) пеню в сумі 1 076 (одна тисяча сімдесят шість) грн. 07 коп., 3% річних в сумі 152 (сто пятдесят дві) грн. 80 коп., інфляційні втрати в сумі 508 (пятсот вісім) грн. 84 коп., суму 1 377 (одна тисяча триста сімдесят сім) грн. 45 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 13 лютого 2017 р.

Суддя О.А. Топчій