Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" лютого 2017 р. Справа № 906/1280/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 04.01.17)

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства "Авіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка АГРО"

про стягнення 1034733,70 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 1034733,70 грн. заборгованості за договором купівлі - продажу сільськогосподарської продукції №ДА-80 від 26.03.15., з яких 878129,00 грн. - основний борг, 32180,45 грн. - 3% річних, 124424,25 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що ТОВ підприємство "Авіс" є виробником харчових продуктів, в тому числі соняшникової олії, тому між сторонами укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, який за своєю природою є договором контрактації, за умовами якого позивач передав посівний матеріал соняшника та добрива, а відповідач зобов'язаний був здійснити розрахунок та поставити позивачу соняшник, вирощений з посівного матеріалу позивача. Проте, ТОВ "Староолександрівка АГРО" розрахувалося за отримані добрива частково.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив. 13.02.17 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи для можливості підготуватися до розгляду справи та звернутися за правовою допомогою до адвоката, у зв'язку з відсутністю в товаристві юриста.

За нормами ст.28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.Представниками юридичних осіб, крім керівника підприємства та організації, можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Тобто, інтереси підприємства може представляти будь-яка особа на підставі довіреності виданої його керівником.

Відповідач має право на укладення угоди з адвокатом, однак це не позбавляє його обов'язку з'явитись на виклик до суду та надати витребувані документи.

Відповідно до ст.22 ч.3 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд відхиляє клопотання відповідача, вважає, що відповідач не добросовісно користується своїми правами наданими йому ст.22 ГПК України, оскільки відповідач жодного разу не направив свого представника для участі в судовому засіданні та не виконав вимог ухвал суду від 26.12.16 та від 24.01.17.

Таким чином, відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.22 ГПК України, бути присутнім у судовому засіданні та надати свої заперечення по суті позову.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов'язковою не визнавалась, надання письмового відзиву відповідно до вимог ст.59 ГПК України є правом відповідача, а не його обов'язком, господарський суд вважає, що неявка відповідача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.03.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Підприємством "Авіс" (сторона-1/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка АГРО" (сторона-2/відповідач) укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №ДА-80 (а.с.9).

Договором передбачено наступне: сторона-1 зобов'язується передати у власність стороні- 2 посівний матеріал високоолеїнового соняшника (надалі іменується "посівний матеріал") й мінеральні добрива та здійснити розрахунок за поставлений стороною- 2 соняшник, вирощений із посівного матеріалу (п.1.1.1.); сторона-2 зобов'язується прийняти посівний матеріал й використати його за призначенням, встановленим даним договором, здійснити за нього розрахунок та поставити стороні- 1 соняшник, вирощений із посівного матеріалу (п.1.1.2.); сторона- 1 зобов'язується прийняти соняшник, вирощений стороною 2 із посівного матеріалу із застосуванням добрив та оплатити його вартість протягом десяти банківських днів від дня фактичного отримання соняшника від сторони- 2 із одночасним підписанням накладних та інших документів, передбачених даним договором (п.1.1.3.); сторони домовилися, що посівний матеріал та соняшник разом у цьому договорі іменуються "предмет договору" (п.1.2.); найменування, кількість предмету договору, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниці виміру та загальна сума предмету договору визначаються у специфікаціях, рахунках, видаткових накладних, та/або інших товарно-супровідних документах, які є невід'ємною частиною даного договору (п.1.3.); право власності на предмет договору у протилежної сторони виникає в момент фактичного передання предмету договору з одночасним підписанням відповідних накладних за місцем поставки предмету договору (п.1.6.); сторона- 1 зобов'язується : передати у власність стороні-2 посівний матеріал у кількості 220 посівних одиниць з метою його посіву на земельній ділянці розміром 440 га (п.2.1.1.); передати у власність стороні-2 добрива у кількості 85000кг. за ціною визначеною у специфікації (п.2.1.3); придбати у сторони-2 весь врожай соняшника, вирощеного стороною-2 із посівного матеріалу із застосуванням добрив та зібраний на земельній ділянці розміром 440 га (п.2.1.4.); поставити посівний матеріал стороні-2 власними транспортними засобами та за власний рахунок до 25 травня 2015 року. Вартість транспортування входить у вартість посівного матеріалу та зазначається у видаткових накладних і рахунках (п.2.1.5.); поставити добрива стороні- 2 до 25.05.15 (п.2.1.6); оплатити вартість соняшника, вирощеного стороною-2 із посівного матеріалу із застосуванням добрив (п.2.1.8.); сторона-2 зобов'язується: своєчасно та в повному обсязі прийняти від сторони-1 посівний матеріал й добрива (п.2.2.1.); своєчасно й належним чином засіяти земельну ділянку розміром 440 га посівним матеріалом із застосуванням добрив (п.2.2.2.); своєчасно, у повному обсязі та з найменшими втратами виростити, зібрати врожай соняшника та зберігати його у належних умовах до дня передачі виключно стороні-1 із усіма, передбаченими законодавством, супровідними документами (п.2.2.3.); оплатити стороні-1 вартість посівного матеріалу не пізніше 01 жовтня 2015р., вартість добрив не пізніше 01 жовтня 2015р. (п.2.2.4.); продати/поставити соняшник, вирощений із посівного матеріалу із застосуванням добрив, виключно стороні-1 на умовах, передбачених пунктом 2.1.6. договору у такому порядку: 50 (пятдесят) % від загального обсягу врожаю соняшника до 01 січня 2016 року; 50 (пятдесят) % від загального обсягу врожаю соняшника до 01 травня 2016 року (п.2.2.5.).

Сторонами були підписані відповідні Специфікації, а саме:

- Специфікація № 1 від 26 березня 2015р. на поставку Посівного матеріалу у кількості 220 п.о. на загальну суму 926 134,00 грн. (а.с.15);

- Специфікація № 2 від 26 березня 2015р. на поставку Добрив у кількості 80,2 тон на загальну суму 1 001 995,00 грн.(а.с.16).

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу :

- Посівний матеріал у кількості 220 (двісті двадцять) посівних одиниць загальною вартістю 926 134,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № АУ000019498 від 06 квітня 2015р. Посівний матеріал за довіреністю № 1 від 06 квітня 2015р. був прийнятий безпосередньо директором Відповідача ОСОБА_2 (а.с.17,18);

- Добрива у кількості 70,2 тони на суму 876 645,00 грн. що підтверджується видатковою накладною № АУ000024205 від 21 квітня 2015р., які були прийняті за довіреністю № 2 від 16 квітня 2015р. безпосередньо директором Відповідача ОСОБА_2 (а.с.19,20);

- Добрива у кількості 10 тони на суму 125 350,00 грн. що підтверджується видатковою накладною № АУ000027699 від 18 травня 2015р., які були прийняті за довіреністю б/н від 26 квітня 2015р. безпосередньо директором Відповідача ОСОБА_2 (а.с.21,22).

Пунктом 2.2.4 договору встановлено, що Відповідач зобов'язаний оплатити вартість Посівного матеріалу й Добрив до 01 жовтня 2015р.

Відповідно до пункту 5.6. Договору, оплата за Предмет Договору здійснюється Сторонами шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів на поточні рахунки Сторін, зазначені у даному Договорі.

За приписами статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач розрахувався за отриманий Посівний матеріал в розмірі 926134,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 132 від 12.10.15 на суму 150 000,00 грн.: № 137 від 13.10.15 на суму 150 000,00 грн.; № 150 від 17.10.15 на суму 200 000,00 грн.: № 159 від 29.10.15 на суму 170 000,00 грн.; № 162 від 04.11.15 на суму 100 000,00 грн.; № 167 від 05.11.15 на суму 100 000,00 грн. (а.с.23-28).

Платіжним дорученням № 170 від 09 листопада 2015р. на суму 100000,00 грн. частково оплачено Посівний матеріал в розмірі 56134,00 грн. , а частково добрива, на суму 43866,00грн. (а.с.29).

Платіжним дорученням №171 від 13.11.15 на суму 80000,00грн. відповідач частково розрахувався за добрива (а.с.30).

Таким чином, відповідач у повному обсязі розрахувався за поставлений посівний матеріал (926134,00) та частково розрахувався за поставлені добрива (876645,00+125350,00-43866,00-80000,00).

Станом на день розгляду справи борг відповідача перед позивачем за поставлені добрива складає 878129,00грн., що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу вимогу №525 від 30.05.16 , в якій просив сплатити борг в розмірі 878129,00грн. та поставити соняшник у кількості 1100тон у строк до 10.06.16 (а.с.31-34), яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За нормами ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 878129,00грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 124424,25грн. інфляційних та 32180,45 грн. 3% річних (а.с.4,5). Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у судове засідання не з'явився, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка АГРО" (12043, Житомирська область, Пулинський район, с.Стара Олександрівка, вул.Миру,63; код 39288594) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства "Авіс" (21037, м.Вінниця, вул.Пирогова,150; код 13304871) - 878129,00 грн. боргу, 32180,45 грн. 3% річних, 124424,25 грн. інфляційних втрат, 15521,02грн. понесених витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- відповідачу (рек. з повідом.)