ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.02.2017 Справа № 910/1741/17

Суддя Петренко І.В. , розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "РЕССЕТ", м.Біла Церква, Київська область

до публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м.Дніпро в особі філіалу "Розрахунковий центр" місто Київ, відділення №5, м.Київ

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Господарського процесуального кодексу України визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Позовна заява за вих.№б/н від б/д разом з доданими до неї документами підлягає поверненню без розгляду на підставі наступного:

Пункт 2 частина 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України визначає, що позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Позивач, в порушення пункту 2 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України, не зазначив повної власної назви, а саме замість ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "РЕССЕТ" вказав скорочене ТОВ "РЕССЕТ".

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, крім того стаття 56 Господарського процесуального кодексу України прямо встановлює обов'язок позивача з надіслання на адресу, зокрема відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Враховуючи положення Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд констатує, що позивач не вказав місцезнаходження відповідача, а саме публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - 49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНА ПЕРЕМОГИ, будинок 50.

Суд зазначає, що пунктом 2 частиною 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, передбачено повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін та їх поштових адрес.

Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Позивачем, в порушення вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України, не надано суду належних доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

До позовної заяви долучено лист з описом вкладення та фіскальний чек №8946 від 02.02.2017, які підтверджують факт відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу філіалу "Розрахунковий центр" місто Київ, відділення №5, м.Київ.

Таким чином, враховуючи, що позивач в порушення вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України не надіслав на адресу юридичної особи, яка є відповідачем у справі копії позовної заяви та додані до неї документи листом з описом вкладення господарський суд вбачає підстави для повернення позовної заяви без розгляду.

Суд зазначає, що пункт 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, передбачає повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Пунктом 2.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено наступне: Законом передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України (частина перша статті 9).

Згідно п. 2.22 вищевказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку одержувач зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору.

Відповідно до листа Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 06.02.2012 №02-12/162 для перерахування судового збору за поданням позовної заяви до господарського суду Дніпропетровської області встановлені такі платіжні реквізити:

Отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (при заповненні платіжного доручення: УК у Жовтневому р. м. Дн-ськ/Жовт. р./22030001); код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989269, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області (Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, код банку за ), МФО: 805012, Рахунок судового збору (господарський суд Дніпропетровської області) - № 312 142 067 830 05, код бюджетної класифікації доходів - 220 300 01.

Як вбачається із наданої позивачем квитанції №48 від 02.02.2017, останнє містить неправильні реквізити, а саме, вказаний наступний отримувач коштів: ГУДКСУ у м.Києві, код отримувача - 37993783, рахунок отримувача - №0100, тобто, позивачем не дотримано встановленого порядку сплати судового збору.

Положеннями Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, позовні заяви про зобов'язання перерахувати грошові кошти відповідно до договору банківського рахунку належать до заяв майнового характеру і оплачуються судовим збором відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2017 становить 1600,00 гривень.

Враховуючи, що ціна заявленого позивачем позову складає 350000,00грн., отже судовий збір необхідно сплатити у розмірі 5250,00 гривень.

Позивач, всупереч вимог чинного законодавства сплатив судовий збір у розмірі 1600,00грн., що підтверджується квитанції №47 від 02.02.2017.

Пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Наведені обставини є підставою для повернення позивачу позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. п. 2, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву за вих.№б/н від б/д і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток (на адресу позивача): позовна заява за вих.№б/н від б/д з додатками, в тому числі оригінал платіжного доручення №47 від 02.02.2017 на суму 1600,00грн.

Суддя ОСОБА_1