РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2017Справа №910/22048/16

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про стягнення 7459,64 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Лобода М.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - Кучма О.Л. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 7459,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 16.12.2013 у м. Одесі, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4.

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Chevrolet» - ОСОБА_5 (страхувальник), договору добровільного страхування наземного транспорту НТ-03№0083-13ОД2 від 17.07.2013, виплатив власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, страхове відшкодування в розмірі 7459,64 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - ОСОБА_3, було застраховано у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», позивач, на підставі положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, звернувся до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (вих. №1697 від 15.12.2014), однак відповідач залишив вимогу без відповіді та задоволення.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в розмірі 7459,64 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, зокрема зазначив, що як вбачається з полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1286874 розмір франшизи становить 510 грн. проте при розрахунку суми страхового відшкодування позивачем не було враховано розмір франшизи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.07.2013 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (страховик) та власником автомобіля НОМЕР_3 - ОСОБА_5 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту НТ-03№0083-13ОД2, за умовами якого застраховано автомобіль НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9319462, 16.12.2013, по вул. В.Арнаутська, у м. Одесі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 п.8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 03.02.2014 по справі №492/32/14-п, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту НТ-03№0083-13ОД2 від 17.07.2013, на підставі страхового акту №020/02/2014 від 13.02.2014, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Chevrolet» шляхом перерахування коштів страхувальнику - ОСОБА_5, в розмірі 7459,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням №721 від 27.02.2014.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Звіту №5858 від 10.02.2014 автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріальних збитків, завданих власнику пошкодженого автомобіля, проведеного на замовлення позивача експертною установою - ТОВ «Експертум-АВЕ».

Так, згідно з результатами дослідження, вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, складає 7154,70 грн. без урахування ПДВ (8585,64 грн. з ПДВ), коефіцієнт фізичного зносу дорівнює - 0,074.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1286874 у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», чинного на момент скоєння ДТП (16.12.2013). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи - 510 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту НТ-03№0083-13ОД2 від 17.07.2013, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із претензією №1697 від 15.12.2014 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7459,64 грн., яку останній залишив без відповіді та задоволення.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що виплата страхового відшкодування позивачем була здійснена не на рахунок СТО, а на рахунок ОСОБА_5, проте позивачем не надано жодних доказів, що остання є платником ПДВ.

Таким чином, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 7154,70 грн.

Разом з тим, відповідно до п.12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 6644,70 грн. виплаченого страхового відшкодування (7154,70 грн. - 510 грн. франшизи).

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

Відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 49, 75, 78, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02087, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119; ідентифікаційний код 35265086) 6644 (шість тисяч шістсот сорок чотири) грн. 70 коп. страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору в сумі 1227 (одна тисяча двісті двадцять сім) грн. 46 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 08.02.2017

Суддя Я.В. Маринченко