ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.02.2017 р. Справа № 914/43/17

За позовом: Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області, м. Миколаїв, Львівська область;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Миколаїв, Львівська область;

про стягнення заборгованості з орендної плати, пені в сумі 10 399,25 грн. та демонтаж об'єкта торговельного призначення.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Сало О.А.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: ОСОБА_2 - договір про надання адвокатських послуг від 06.02.2017р.

На розгляд господарського суду Львівської області 05.01.2017 року надійшла позовна заява Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати, пені в сумі 10 399,25 грн. та демонтаж об'єкта торговельного призначення.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 05.01.2017 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 23.01.2017 року, про що сторони були повідомлені належним чином під розписку,що підтверджуються повідомленнями про вручення поштового відправлення (оригінали поштівок - в матеріалах справи).

З підстав зазначених в ухвалі суду від 23.01.2017 року розгляд справи відкладено на 06.02.2017 року.

В судове засідання 06.02.2017 року позивач явку повноважного представника не забезпечив. 06.02.2017 року від позивача на електронну адресу надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з не можливістю забезпечення повноважного представника у зв'язку з необхідністю в іншому судовому засіданні.

В судове засідання 06.02.2017 року відповідач явку поважного представника забезпечив. Підтримує подане клопотання про припинення провадження у справі на підставі п.6 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку припиненням діяльності суб'єкта господарювання. Подав повідомлення від 29.12.2016р. вих..№ 01.17/398 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФО-П ОСОБА_1.

Господарським судом Львівської області 06.02.2017 року відповідно до ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» здійснено електронний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.02.2017р. за № станом на 05.01.2017р. (на момент порушення провадження у справі) вбачається, що ФО-П ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність 29.12.2016 року.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010)).

Суд оглянувши та дослідивши наявні у справі документи не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

07.06.2016 року між Миколаївською міською радою Миколаївського району Львівської області (орендодавець, позивач у справі) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (орендар, відповідач у справі) укладено договір на право тимчасового користування окремими конструктивними електроними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач у порушення умов договору від 07.06.2016 року не здійснював оплату орендних платежів, у зв'язку з чим позивач просить стягнути заборгованість по орендній плату в сумі 9 250,00 грн., за несвоєчасне виконання зобов'язання пеню в сумі 1 149,25 грн. та зобов'язати відповідача демонтувати об'єкта торговельного призначення.

Однак, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що згідно із повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 29.12.2016 року вих..№ 01.17./398 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.02.2017р. за № станом на 05.01.2017р. (на момент порушення провадження у справі) ФО-П ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність 29.12.2016 року, про що внесено запис № 3002048.

Відповідно до статті 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами у судовому процесі є позивачами і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» з наступними змінами та доповненнями передбачено, що відповідно до частини сьомої статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Отже, при вирішенні питання щодо припинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК господарський суд повинен перевірити відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду.

Відповідно до п. 14. постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013р. № 3 у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

При вирішенні питання щодо припинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК господарський суд повинен перевірити відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що на момент порушення провадження у справі та підчас розгляду справи відповідачем припинено підприємницьку діяльність.

Належних та допустимих доказів здійснення відповідачем підприємницької діяльності сторонами не подано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність припинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визначена судом).

Виходячи з наведеного та керуючись нормами 49, п. 6 ч.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі припинити.

Суддя Коссак С.М.