РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017Справа №910/21667/16
За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ЄВРОБАНК" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" Кононець Вадима Валерійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Укрпромторг ХХІ"

про стягнення заборгованості 326 648,97 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Щербан Г.А. (довіреність)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ЄВРОБАНК" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" Кононець Вадим Валерійович (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Укрпромторг ХХІ" (відповідач) 326 648,97 грн. заборгованості за договором овердрафту № ЮЛ-176/2014-0-0 від 21.07.2014.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором овердрафту № ЮЛ-176/2014-0-0 від 21.07.2014 в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 326 648,97 грн., з яких 237858,64 грн. - заборгованість за простроченим овердрафтом, 36 452,10 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 7928,62 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 41 909,61 грн. - пеня та 2 500,00 грн. штраф.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 порушено провадження по справі № 910/21667/16 та призначено її до розгляду на 20.12.2016.

20.12.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання 20.12.2016 з'явився представник позивача та надав суду пояснення щодо обставин справи.

Представник відповідача в судове засідання 20.12.2016 не з'явився, відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2016 відкладено розгляд справи № 910/21667/16 на 17.01.2017.

17.01.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання 17.01.2017 з'явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання 17.01.2017 не з'явився, відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/21667/16 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 09.02.2017.

03.02.2017 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та довідка про стан заборгованості.

У судовому засіданні 09.02.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 09.02.2017 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи надсилались на юридичну адресу відповідача (вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), а відтак, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 09.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2014 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ЄВРОБАНК" (далі - кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Укрпромторг ХХІ" (далі - позичальник) укладено договір овердрафту № ЮЛ-176/2014-0-0 (далі - Договір), відповідно до п. 1. якого кредитодавець зобов'язується надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника, відкритого у кредитодавця, на підставі розрахункових документів на суму, що перевищує фактичний залишок коштів на такому поточному рахунку, але в межах визначеного цим Договором ліміту кредитування, а позичальник, у свою чергу, зобов'язується сплатити проценти за користування овердрафтом, комісії кредитодавця, що передбачені тарифами кредитодавця, виконати інші умови цього Договору та повернути кредитодавцю заборгованість за овердрафтом у строки, встановлені цим Договором.

Відповідно до п. 2 Договору, ліміт овердрафту розрахований згідно з умовами надання овердрафтов, що діють у кредитодавця на підставі даних про фінансові показники діяльності позичальника, середньомісячні чисті грошові надходження на рахунки позичальника, кількість контрагентів у позичальника, диверсифікованість та регулярність надходжень на рахунки позичальника показники кредитного навантаження позичальника, оцінку вартості і характер застави, та інших показників, встановлених внутрішніми документами кредитодавця і нормативними актами Національного банку України, складає 250 000,00 гри. (двісті п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок) та може змінюватись у порядку, передбаченому п. 15 цього Договору.

Положеннями п. 3 Договору (в редакції Договору про внесення змін №1 від 25.05.2015) процентна ставка за цим договором є фіксованою. Розмір процентів за користування овердрафтом складає 30,0% річних.

Строк дії овердрафту закінчується 17 липня 2015 року або в інший строк, визначений цим договором, законодавством України або нормативно-правовими актами Національного Банку України (п. 4 Договору).

Згідно з п. 11 Договору, овердрафт за цим договором надається позичальнику у вигляді кредитного ліміту до поточного рахунку позичальника №0001 у кредитодавця, на загальну суму відповідно до п. 2 цього Договору.

Пунктом 12 Договору встановлено, що максимальний строк наявності безперервної заборгованості за овердрафтом складає (дев'яносто) днів і обчислюється з дати виникнення такої заборгованості. Якщо заборгованість, за овердрафтом виникла пізніше, ніж за 90 (дев'яносто) днів до закінчення строку дії овердрафту, зазначеного у п. 4 цього Договору, строк наявності безперервної заборгованості за овердрафтом закінчується у день закінчення строку дії овердрафту. У випадку порушення умови, зазначеної в попередньому абзаці п.12. цього Договору, на 91 (дев'яносто перший) безперервного користування овердрафтом день (або наступний робочий день, якщо 91 день припадає на вихідний), вся сума використаного ліміту переноситься на рахунки простроченої заборгованості.

Згідно з п. 17 Договору, нарахування процентів за користування овердрафтом здійснюється у валюті овердрафту щомісячно в передостанній або останній робочий день календарного місяця та в останній день строку овердрафту, зазначеного а п. 4. Договору. Нарахування здійснюється за фактичну середньоденну суму використаного ліміту та фактичну кількість днів в календарному місяці за формулою «факт/360» (за фактичною кількістю днів у місяці та умовному році - 360 днів). При розрахунку процентів враховується день надання та враховується день погашення овердрафту.

Сплата нарахованих процентів здійснюється у валюті овердрафту щомісячно з 1-го по 10-те число (включно) місяця, наступного за періодом нарахування, а також в останній день строку дії овердрафту, зазначеного в п. 4. Договору, в сумі нарахованих процентів відповідно до п. 17. цього Договору. Сплата процентів може здійснюватись за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредитних коштів в межах ліміту овердрафту.

Позичальник доручає кредитодавцю здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку та направляти їх на виконання зобов'язань позичальника по сплаті нарахованих процентів у строки визначені у попередньому абзаці цього пункту.

У випадку відсутності достатньої суми коштів на поточному рахунку (в тому числі за рахунок невикористаної суми ліміту овердрафту) в робочий день, наступний за кінцевим строком, зазначеним в першому абзаці цього пункту, сума нарахованих процентів переноситься кредитодавцем на рахунки простроченої заборгованості ( п. 18 Договору).

Згідно з п. 28 Договору, позичальник повинен повернути кредитодавцю заборгованість за овердрафтом у межах цього Договору не пізніше останнього дня строку дії овердрафту, зазначеного у п. 4. цього Договору. Сума заборгованості за овердрафтом, що не повернена у зазначений строк, переноситься кредитодавцем на рахунки простроченої заборгованості за короткостроковими кредитами.

Позивач на виконання умов договору надавав відповідачу овердрафт, що підтверджується випискою по рахунку відповідача (№0001), однак, відповідачем були порушені взяті на себе зобов'язання за договором, у зв'язку із чим, виникла заборгованість за кредитом у розмірі 237 858,64грн.

У зв'язку із порушенням строків оплати наданого овердрафту та сплати процентів, позивачем здійснено нарахування 41 909,61 грн. - пені по кредиту та процентам, а також за порушення п. 37 Договору, позивачем нараховано штраф у розмірі 2500,00 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами, позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надавши позичальнику овердрафт (кредит), тоді як позичальник свої зобов'язання, як вбачається із матеріалів справи та розрахунку заборгованості, в частині своєчасної сплати кредитних коштів у розмірах та терміни, передбачені умовами кредитного договору не виконував.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності заборгованості за кредитом у розмірі 237 858,64 грн., докази повернення кредитних коштів в строк безперервного користування кредитом, а також у строк до 17.07.2015, відсутні.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за договором овердрафту № ЮЛ-176/2014-0-0 у сумі 237 858,64 грн. грн. належним чином доведений, документально підтверджений, у зв'язку із чим, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми простроченої кредитної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розрахунки прострочених станом на 12.09.2016 процентів за користування кредитом у розмірі 36 452,10 грн. та процентів, нарахованих за період з 01.10.2016 по 09.11.2016, що становлять 7 928,62 грн. є арифметично вірними.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 36 Договору встановлено, що за повне або часткове прострочення повернення заборгованості за овердрафтом та/або сплати процентів за користування овердрафтом, та/або комісій, передбачених цим Договором, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю пеню за кожен день прострочки за зобов'язанням у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня.

За розрахунком позивача, наданим на виконання вимог ухвали суду, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту становить 60 370,14 грн., за несвоєчасну сплату процентів - 1 319,24 грн. Зазначені розрахунки є арифметично вірними.

Однак, при зверненні до суду з даним позовом позивачем заявлено до стягнення пеню у загальному розмірі 41 909,61 грн.

Однак, враховуючи те, що позивачем у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України не заявлялось клопотань про можливість суду виходити за межі позовних вимог, то з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати кредиту та процентів у загальному розмірі 41 909,61 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Нарахування штрафу здійснене позивачем відповідно до п. 37 Договору: кредитодавець має право нараховувати, а позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю за кожний випадок невиконання або неналежного виконання будь-якого із обов'язків, зазначених у пп, 21-26 цього Договору, штраф у розмір; 1% (один процент) від ліміту Овердрафту, зазначеного у п. 2. цього Договору. Позичальник доручає кредктодавцю після направлення позичальнику повідомлення кредитодавця про накладення зазначеної о штрафу у порядку договірного списання списувати кошти з поточного рахунку позичальника в погашення зазначеного штрафу. Кредитодавець має право нараховувати, а позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю за кожний випадок невиконання або неналежного виконання будь-якого іншого зобов'язання за цим Договором - штраф у розмірі 5 (п'ять) % від ліміту овердрафту, зазначеного у п. 2. цього Договору.

Розрахунок штрафу в розмірі 2500,00 грн. є арифметично вірним, у зв'язку з чим, вимога у цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ЄВРОБАНК" повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Укрпромторг ХХІ" (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7-А, ідентифікаційний код 35756987) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ЄВРОБАНК" (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 35, ідентифікаційний код 33305163) 237 858,64 грн. основного боргу, 36 452,10 грн. прострочених процентів, 7 928,62 грн. нарахованих процентів, 41 909,61 грн. пені, 2500,00 грн. штрафу та 4899,73 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 13.02.2017.

Суддя С.О. Турчин