ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" лютого 2017 р. Справа № 918/58/17

за позовом Заступника прокурора Рівненської області в особі Березнівської районної державної адміністрації

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ"

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Хмелівська сільська рада

про розірвання договору та повернення земельної ділянки

Суддя Андрійчук О.В.

Представники учасників судового:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 12.01.2017 року

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

від прокуратури: ОСОБА_3, посв. № 031264 від 12.01.2015 року

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2017 року Заступник прокурора Рівненської області звернувся до Господарського суду Рівненської області в особі Березнівської районної державної адміністрації з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ" про розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

23.10.2014 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування на 5 років земельну ділянку площею 222,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами с. Хмелівка на території Хмелівської сільської ради.

Відповідач усупереч умовам договору свій обов'язок щодо своєчасного внесення орендної плати не виконує, внаслідок чого за ним станом на 21.12.2016 року обліковується заборгованість в розмірі 94 218,48 грн.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди землі, зокрема в частині систематичної несплати орендної плати за земельну ділянку, прокурор просить суд розірвати договори оренди та зобов'язати відповідача повернути орендовану земельну ділянку.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на ст.ст. 216, 651 ЦК України, ст.ст. 32, 34 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 141, 152 ЗК України тощо.

Ухвалою від 23.01.2017 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 06.02.2017 року та залучено в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Хмелівську сільську раду.

Оцінивши правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави, дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.10.2014 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами п. 1 якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами с. Хмелівка на території Хмелівської сільської ради.

23.10.2014 року між сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки.

Умови використання та цільове призначення земельної ділянки-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.п. 14, 15 договору).

За п. 2. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 222,26 га, у тому числі: рілля - 202,58 га, сіножаті - 18,32 га, пасовища - 1,36 га.

Відповідно до п. 8 договору договір оренди укладено строком на 5 років, але не більше ніж на строк до моменту отримання власниками земельних паїв (їх спадкоємцями) правовстановлюючих документів, однак в жодному випадку цей договір не може бути припинений раніше ніж 31 грудня року, в якому були отримані правовстановлюючі документи власниками.

У п.п. 5, 9, 11 договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 577 603,90 грн. Орендна плата вносить орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 62 970,97 грн. Орендна плата вноситься щомісячно в розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 10 числа, наступного за звітним місяцем.

Судом встановлено, що відповідач з 30.12.2015 року по 21.12.2016 року належним чином зобов'язання по сплаті орендної плати не виконує, внаслідок чого за ним за вказаний період утворилася заборгованість в розмірі 94 218,48 грн (з урахуванням платежу в розмірі 13 500,00 грн, що мав місце 16.08.2016 року).

Вказане стверджується, зокрема довідкою про стан заборгованості по податкових платежах перед бюджетом Хмелівської сільської ради відповідача станом на 21.12.2016 року, виданою Березнівським відділенням Головного управління ДФС у Рівненській області.

Доказів погашення вказаного боргу сторонами суду не надано.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України Про оренду землі до істотних умов договору оренди землі віднесено, зокрема, орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі).

Як встановлено ст. 2 Закону України Про оренду землі, відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Питання оподаткування регулюються Податковим кодексом України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу).

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу XIII Податкового кодексу.

Пунктом 288.1 ст. 288 цього Кодексу визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду (пп. 288.2 - 288.3 ст. 288 Кодексу).

У силу вимог ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку (ст. 35 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 3 ст. 31 Закону України Про оренду землі передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі").

Аналогічна умова закріплена у п. 35 договору.

У силу положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст.ст. 1, 13 Закону України Про оренду землі основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Як зазначалося, заборгованість відповідача зі сплати орендної плати становить 98 224,33 грн та підтверджена довідкою Березнівського відділення Головного управління ДФС у Рівненській області.

З урахуванням викладеного, враховуючи що відповідач систематично не сплачує орендну плату, чим порушує права позивача на своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі, суд приходить до висновку, що неналежне виконання відповідачем зобов'язання щодо сплати орендних платежів, обумовлених договором, є істотним порушенням договору у розмінні ст. 651 ЦК України.

Отже, вимоги прокурора про розірвання договору суд визнає обґрунтованими та такими, які належить задовольнити.

Відповідно до п. 20 договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду.

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором (ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі").

Враховуючи, що суд встановив підстави для розірвання договору, відтак вимога прокурора про повернення земельної ділянки також підлягає до задоволення.

Статтею 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 23.10.2014 року, укладений між Березнівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.10.2014 року за № 2.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ" (вул. Надслучанська, 272, с. Бистричі, Березнівський район, Рівненська область, 34644, ) повернути Березнівській районній державній адміністрації (вул. Київська, 6, м. Березне, Березнівський район, Рівненська область, 34600, ) земельну ділянку площею 222,26 га, що розташована за межами с. Хмелівка на території Хмелівської сільської ради Березнівського району, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її було одержано в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Случ" (вул. Надслучанська, 272, с. Бистричі, Березнівський район, Рівненська область, 34644, ) на користь Прокуратури Рівненської області (вул. 16 Липня, 52, м. Рівне, 33000, п/р 5371, МФО 820172, , банк одержувача - Державна казначейська служба України, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 3 200,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 06.02.2017 року.

Суддя Андрійчук О.В.