ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 року Справа № 904/9615/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Погорєловій Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 01.11.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №52-16/83 від 17.11.2016 року, ОСОБА_3 представник, довіреність №52-16/09 від 11.01.2017 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року у справі №904/9615/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (вих. №25/2311 від 23.11.2016 року), просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" основний борг розмірі 1 328 303,49 грн., 224 756,23 грн. пені, 54 858,93 грн. інфляційних втрат, 25 656,27 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 (суддя Петренко І.В.) позов задоволений частково: стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" 1 328 303,49 грн. основного боргу, 224 142,14 грн. пені, 54 828,01 грн. інфляційних втрат, 3% річних у сумі 25 477,30 грн., 24 491,37 грн. судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов договору №2014/у/ЮО/1100 про надання послуг охорони від 23.06.2014 року в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт з надання охоронних послуг у березні 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР". Згідно договору №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР" передало Товариству з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" право вимоги за договором від 23.06.2014 року №2014/У/ЮО/1100 на надання послуг з охорони в частині наданих послуг за основним договором у березні 2016 року у сумі 1 328 303,49 грн., відповідно до рахунку від 01.03.2016 року №9 та акту виконаних робіт від 31.03.2016 року №15. Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 1 328 303,49 грн. є обґрунтованими, документально доведеними, такими, що не суперечать чинному законодавству України, та такими, що підлягають задоволенню. Доводи відповідача про неотримання повідомлення про відступлення права вимоги місцевим господарським судом визнані необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. В рішенні суду зазначено, що договір №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року відповідає вимогам чинного законодавства, отже належним кредитором відповідача за договором №2014/у/ЮО/1100 від 23.06.2014 року про надання послуг з охорони станом на час розгляду даної справи господарським судом є саме позивач.

Враховуючи наявність прострочення виконання зобовязання місцевий господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат згідно здійсненого ним перерахунку.

Місцевий господарський суд відхилив доводи відповідача, стосовно того, що даний спір повинен вирішуватись у Постійно діючому Регіональному суді при Асоціації "Регіональна правова група" у звязку з припиненням дії основного договору, відповідно й дії третейського застереження. Закон України "Про третейські суди" передбачає виключне право, а не обовязок сторін на звернення до цього суду. Окрім того, необхідна наявність волі обох сторін для виникнення у третейського суду підстав для розгляду господарського спору по суті. За умов відсутності у позивача волевиявлення на звернення до третейського суду чинне законодавство України жодним чином не позбавляє його конституційного права на звернення до господарського суду, чим позивач правомірно скористався.

Не погодившись із рішенням господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року у справі №904/9615/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про перехід до позивача прав кредитора за договором №2014/У/ЮО/1100 на надання послуг з охорони від 23.06.2014 року та про отримання відповідачем повідомлення про укладення договору про відступлення права вимоги. Апелянт зазначає, що повідомлення про укладення договору про уступку права вимоги не отримував, виконати зобовязання також не було можливості у звязку із ліквідацією кредитора, тому у нього відсутня вина у прострочення зобовязання, відповідно відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.

Також апелянт звертає увагу апеляційного суду на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме умови договору (пункт 7.2) містили третейське застереження, відповідно до якого спір має вирішуватись у Постійно діючому Регіональному суді при Асоціації "Регіональна правова група", однак при прийнятті рішення враховані лише нічим не мотивовані заперечення позивача щодо розгляду вказаного спору третейським судом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.12.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року у справі №904/9615/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є., розгляд скарги призначений у судове засіданні на 07.02.2017 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 07.02.2017 року, представник апелянта апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.

07.02.2017 року від Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на період до розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2016 року та на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.12.2016 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

У судовому засіданні 07.02.2017 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 23.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР" (виконавець) був укладений договір №2014/у/ЮО/1100 про надання послуг охорони, відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується за плату надати послуги з охорони території та об'єктів замовника, в тому числі майна, що належить замовнику (або знаходиться в його розпорядженні чи використанні) та керівництва замовника, за їх згодою, на умовах передбачених даним договором.

Пунктом 2.1 договору визначено, що замовник передає виконавцю об'єкти під охорону на підставі акту прийому-передачі об'єктів, який підписується уповноваженими представниками обох сторін.

Сторонами узгоджені та підписані Дислокація постів охорони ТОВ "Каскад-КР" по охороні майна ПАТ "ПівдГЗК" (Додаток №1 до договору), Розрахунок річної вартості послуг ТОВ "Каскад-КР" по охороні майна ПАТ "ПівдГЗК" (Додаток №1 до договору).

Відповідно до пункту 8.1 договору цей договір вважається укладеним строком на 1 (один) рік з моменту підписання, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати договір за два місяці до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на той же строк та на тих же умовах (пункт 8.4 договору).

25.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР" (виконавець) була укладена додаткова угода №2 до договору, в якій сторони погодили пункт 8.1 договору викласти в наступній редакції, а саме: "Даний договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту підписання і діє по 31 березня 2016 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами".

Відповідно до пункту 5.1 договору (в редакції додаткової угоди №2 від 25.12.2015 року) з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року щомісячна вартість послуг з охорони складає 1 328 303,49 грн. з ПДВ, у тому числі вартість послуг без ПДВ 1 106 919,57 грн. відповідно до погодженого сторонами розрахунку вартості послуг (Додаток №1 до даної додаткової угоди), який є невідємною частиною цієї додаткової угоди.

Платежі за надані послуги проводяться замовником щомісяця в безготівковій формі в національній валюті України шляхом здійснення попередньої плати у розмірі 30% від вартості послуг до 5 числа місяця, в якому надаються послуги на підставі рахунку та в розмірі 70% від вартості послуг протягом 15 днів від дня підписання акту виконаних послуг, але не пізніше 15-го числа наступного місяця, на підставі рахунку (пункт 5.2 договору).

За приписами пункту 5.4 договору акт виконаних робіт надається виконавцем 1-го числа кожного місяця за попередній та підписується сторонами у двох примірниках (по кожному для кожної із сторін) по закінченні кожного місяця протягом строку дії цього договору. При цьому один примірник акту повинен бути підписаний замовником та повернутий виконавцю (при відсутності мотивованих зауважень замовника до наданих послуг) протягом 5 днів з дати одержання від виконавця.

31.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР" (виконавець) підписаний акт №15 здачі-прийомки виконаних робіт з надання охоронних послуг згідно договору №2014/у/ЮО/1100 про надання послуг з охорони від 23.06.2014 року, відповідно до якого виконавцем надані, а замовником прийняті послуги з охорони території, обєктів (майна) у березні 2016 року на загальну суму 1 328 303,49 грн. (а.с. 22).

11.07.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" (новий кредитор) був укладений договір №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 1.1 умов якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає у повному обсязі кредитором за договором від 23.06.2014 року №2014/У/ЮО/1100 на надання послуг з охорони, іменованого в подальшому "основний договір", укладеного між первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (боржник).

За цим договором новий кредитор одержує в повному обсязі права, замість первісного кредитора, вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором з оплати наданих послуг за основним договором у березні 2016 року у сумі 1 328 303,49 грн., відповідно до рахунку від 01.03.2016 року №9, наданого первісним кредитором боржникові та Акту виконаних робіт від 31.03.2016 року №15, підписаного первісним кредитором та боржником (пункт 1.2 договору про відступлення права вимоги).

Згідно з цим договором до нового кредитора переходять усі права, які забезпечують виконання зобов'язання, зазначеного в пунктах 1.1 та 1.2 договору, включаючи право вимагати сплати боржником неустойки (штрафу, пені), відсотків та інших санкцій у разі невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов'язання боржником відповідно до умов основного договору (пункт 1.3 договору про відступлення права вимоги).

Відповідно до пункту 2.2 договору про відступлення права вимоги первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про поступку права вимоги за цим договором протягом п'яти календарних днів з моменту підписання даного договору, шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення боржнику копії цього договору або вручення особисто під розписку представнику боржника.

В підтвердження виконання первісним кредитором пункту 2.2 договору про відступлення права вимоги позивачем надано повідомлення за вих. №186 від 11.07.2016 року, в якому Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР" повідомлено Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про укладення договору №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року та надано копію вказаного договору (а.с. 26).

Позивач зазначає, що вказаний лист Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" отримало, що підтверджується відміткою за вх. №2128 від 13.07.2016 року, яка міститься в правому нижньому куті листа.

З метою досудового врегулювання спору, 06.09.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" направлено на адресу відповідача претензію за вих. №2/0209 від 02.09.2016 року з вимогою здійснити сплату заборгованості за договором від 23.06.2014 року №2014/У/ЮО/1100 згідно укладеного договору №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року.

У відповіді на претензію (вих. №52-16/866 від 06.10.2016 року) Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" зазначило про відсутність необхідних документів для розгляду претензії та зазначило, що претензія буде розглянута після отримання всіх необхідних документів.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором №2014/у/ЮО/1100 про надання послуг охорони від 23.06.2014 року в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт згідно акту №15 здачі-прийомки виконаних робіт з надання охоронних послуг від 31.03.2016 року.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість за виконані роботи за договором №2014/у/ЮО/1100 про надання послуг охорони від 23.06.2014 року згідно акту №15 здачі-прийомки виконаних робіт з надання охоронних послуг від 31.03.2016 року у сумі 1 328 303,49 грн.

З огляду на положення пункту 5.2 договору строк оплати наданих послуг згідно акту №15 здачі-прийомки виконаних робіт з надання охоронних послуг від 31.03.2016 року є таким, що настав.

Доказів оплати виконаних робіт у повному обсязі відповідач до суду не надав, доводи, наведені в обґрунтування позову не спростовував.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Статтею 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Статтею 519 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

На підтвердження повідомлення первісним кредитором боржника про відступлення права вимоги позивачем надано повідомлення за вих. №186 від 11.07.2016 року, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР" повідомило Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про укладення договору №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року та додало копію вказаного договору (а.с. 26).

Позивач зазначає, що вказаний лист Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" отримало, що підтверджується відміткою за вх. №2128 від 13.07.2016 року, яка міститься в правому нижньому куті листа.

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" заперечує факт отримання вказаного листа та зазначає, що згідно книги реєстрації вхідної кореспонденції за вх. №2128 зареєстрований інший лист (ФОП Кудряшов).

06.09.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" направлено на адресу відповідача претензію за вих. №2/0209 від 02.09.2016 року з вимогою здійснити сплату заборгованості за договором від 23.06.2014 року №2014/У/ЮО/1100 згідно укладеного договору №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року.

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", в апеляційній скарзі, зазначає, що отримало вказану претензію, однак у відповіді на претензію (вих. №52-16/866 від 06.10.2016 року) повідомило позивача про відсутність необхідних документів для розгляду претензії та зазначило, що претензія буде розглянута після отримання всіх необхідних документів (а.с. 195).

Апелянт зазначає, що не був належним чином повідомлений про укладення договору №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року та був позбавлений можливості виконати зобовязання первісному кредитору у звязку із його ліквідацією, тому відсутня його вина у невиконанні зобовязання.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними вищезазначені доводи апелянта, та правильним висновок місцевого господарського суду про те, що належним кредитором відповідача за договором №2014/у/ЮО/1100 від 23.06.2014 року про надання послуг з охорони є Товариство з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс".

Так, відповідно до пункту 2.2 договору №11/07-2016 ВС обов'язок повідомити Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про укладення договору №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року покладений на первісного кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР".

Повідомлення про укладення договору №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року (вих. №186 від 11.07.2016 року) з відміткою про його отримання боржником передане Товариству з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР".

Згідно відомостей з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведено державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР", дата запису 13.07.2016 року, номер запису: 6011775, стан суб'єкта: припинено. Дані про юридичних осіб-правонаступників Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР" у Єдиному Державному реєстрі фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.

В матеріалах справи міститься претензія (вих. №2/0209 від 02.09.2016 року), в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" посилаючись на невиконання умов договору від 23.06.2014 року №2014/У/ЮО/1100 на підставі договору №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року вимагало здійснити оплату заборгованості.

У відповіді на претензію (вих. №52-16/866 від 06.10.2016 року) Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" посилається на неналежне оформлення претензії (відповідність претензії вимогам статті 222 Господарського кодексу України та статті 6 Господарського процесуального кодексу України), однак у вказаному листі не зазначено про необізнаність Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про укладення договору №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року.

За викладеного апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що договір №11/07-2016 ВС про відступлення права вимоги від 11.07.2016 року є чинним, станом на час прийняття рішення у справі №904/9615/16 не визнаний недійсним в установленому законом порядку, тому належним кредитором відповідача за договором №2014/у/ЮО/1100 від 23.06.2014 року про надання послуг з охорони станом на час розгляду даної справи господарським судом є саме позивач.

Перехід прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР" за договором укладеним з відповідачем не звільняє останнього від належного виконання своїх зобов'язань в частині оплати наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-КР" послуг.

За викладеного є правомірним висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення з позивача на користь відповідача суми основного боргу у розмірі 1 328 303,49 грн.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 6.6 договору у разі порушення строку оплати вартості наданих виконавцем послуг, передбаченого пунктом 5.2 договору, замовник за кожен день прострочення зобовязаний виплатити виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості.

Позивачем заявлена до стягнення з відповідача пеня у сумі 224 756,23 грн. за період з 16.04.2016 року по 15.10.2016 року.

Місцевим господарським судом здійснено перевірку розрахунку, за наслідками якого правомірними визнані позовні вимоги у сумі 224 142,14 грн.

Оскільки при підрахунку пені позивачем допущену арифметичну помилку, а саме у формулі підрахунку (сума боргу х 2 х ставка НБУ х кількість днів прострочки /365 днів (для високосного року 366 днів) не враховано, що 2016 рік містить 366 днів, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача пені за період з 16.04.2016 року по 15.10.2016 року у сумі 224 142,14 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 25 656,27 грн. за період з 16.04.2016 року по 06.12.2016 року та інфляційні втрати у сумі 54 858,93 грн. за період з травня по жовтень 2016 року включно.

Місцевим господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, за наслідками якого правомірними визнані позовні вимоги в частині 3% річних у сумі 25 477,30 грн., в частині інфляційних втрат у сумі 54 858,01 грн.

Оскільки місцевим господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням того, що 2016 рік містить 366 днів, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про правомірність позовних вимог в частині 3% річних у сумі 25 477,30 грн. за період з 16.04.2016 року по 06.12.2016 року та інфляційні втрати у сумі 54 858,01 грн. за період з травня по жовтень 2016 року включно.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що спір має вирішуватись у Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група", а провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України за таких підстав.

Предметом спору у справі №904/9615/16 є стягнення заборгованості за виконані роботи з охорони за договором №2014/у/ЮО/1100 про надання послуг охорони від 23.06.2014 року.

Відповідно до пункту 7.1 договору визначено, що спори та суперечки, що виникають з приводу виконання даного договору або в зв'язку з ним, будуть вирішуватися з використанням досудового врегулювання спорів, шляхом переговорів. Пред'явлення претензій та надання відповідей на них стороною, яка одержала претензію (досудовий порядок врегулювання спору) є обов'язковим, за винятком спорів про визнання повністю чи частково недійсним, а також спорів щодо його змін (доповнень) або розірвання.

Всі неурегульовані шляхом переговорів спори, вимоги та претензії, які можуть виникнути за даним договором, в тому числі, що стосуються його виконання або порушення його умов, припинення або визнання недійсним, підлягають розгляду (рішенню) у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" відповідно до Регламенту зазначеного суду (пункт 7.2 договору).

За приписами частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

У разі якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому (стаття 13 Закону України "Про третейські суди").

Як роз'яснено в п 4.2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо письмову угоду сторін про передачу спору на вирішення третейського суду укладено до порушення провадження у справі, то: у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім; у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України. При цьому господарському суду слід мати на увазі, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Строк дії договору №2014/у/ЮО/1100 визначений пунктом 8.1 (в редакції додаткової угоди №2 від 25.12.2015 року) та встановлений по 31 березня 2016 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами.

Місцевим господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачем виконані роботи 31.03.2016 року, тобто до моменту припинення договору у зв'язку із закінченням строку його дії.

Таким чином, з припиненням дії основного договору, припинилася й дія третейського застереження.

Правовий аналіз норм Закону України "Про третейські суди" дає підстави вважати, що необхідна наявність волі обох сторін для виникнення у третейського суду підстав для розгляду господарського спору по суті. За умови відсутності у позивача волевиявлення на звернення до третейського суду, чинне законодавство України жодним чином не позбавляє його конституційного права на звернення до господарського суду.

Так відповідно до положень статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 1 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

За наведених обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що лише за наявності волі обох сторін про розгляд конкретного спору третейським судом, оформленої відповідним зверненням до суду, господарський суд зобов'язаний припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на це, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у разі коли між сторонами у договорі передбачено третейське застереження, але одна із сторін (в даному випадку - позивач) категорично заперечує проти такого застереження, то прерогатива має бути віддана відстоюванню права на захист своїх інтересів в порядку господарського судочинства.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про зупинення провадження у справі на період до розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2016 року та на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.12.2016 року апеляційний господарський суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на приписи частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача (апелянта).

Керуючись статтями 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року у справі №904/9615/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року у справі №904/9615/16 залишити без змін.

Повна постанова складена 08.02.2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко