ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 р. Справа №917/1918/16

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Обрій", Рябківка, Чутівський район, Полтавська область,38812

до Скороходівської селищної ради, Скороходове, Чутівський район, Полтавська область,38813

про визнання права власності

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №4 від 10.01.2017 року

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 07.02.2017 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до приписів статті 85 ГПК України та повідомив дату складання повного рішення.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про визнання за Приватним сільськогосподарським підприємством Обрій право власності на нежитлові приміщення, а саме:

- приміщення гаража (А-1), що розташований по вул. Миру, 4 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення контори (А-1), що розташована по вул. Миру, 6 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення гаража (Б-1), що розташований по вул. Миру, 6 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення їдальні (А-1), що розташована по провулку Щасливий, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення погребу (Б-1), що розташований по провулку Щасливий, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення Мех. Майстерні (А-1), що розташована по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення автогаража (Б-1), що розташований по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення теплої стоянки (В-1), що розташована по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення критого току (Г-1), що розташований по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (Д-1), що розташований по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення вбиральні (Е), що розташована по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення Току (А-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення Складу (Б-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (В-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (Г-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (Д-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (Е-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (К-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (Л-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення вбиральні (М), що розташована по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- естакада (№ 1), що розташована по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- трансформаторна (№ 6), що розташована по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області.

04.01.2017 року від відповідача по електронній пошті та 05.01.2017 року поштою до суду надійшло клопотання. В поданому клопотанні відповідач просив суд розглядати дану справу без присутності представника селищної ради. Крім того, відповідач у своєму клопотанні просить суд прийняти рішення на розсуд суду та на підставі наявних матеріалів у справі. При цьому в судове засідання 10.01.2017 року представник відповідача з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

В судовому засіданні 10.01.2017 року суд розпочав слухання справи по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

03.02.2017 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких позивач додатково обґрунтовує позовні вимоги та додав до пояснень додаткові докази на їх підтвердження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

10.02.2000 року між Приватним сільськогосподарським підприємством Обрій та. Колективним сільськогосподарським підприємством Обрій укладено Договір безоплатного користування майном ( арк. справи 58).

За умовами вказаного договору КСП Обрій передає ПСП Обрій в безоплатне безстрокове користування з правом подальшого викупу (набуття у власність) нерухоме майно, що знаходиться в с Рябківка Чутівського району Полтавської області, а саме: мех. майстерня, авто гараж, тепла стоянка, критий тік, вбиральня, тік, склад - 7 приміщень, вбиральня, естакада, їдальня, контора, гараж, погріб та гараж загальною площею 14569,1 кв.м.

Передача майна підтверджується актом приймання передачі від 10.02.2000 року (арк.. справи 57), згідно якого Колективним сільськогосподарським підприємством «Обрій» (далі - КСП «Обрій») передано у користування Приватному сільськогосподарському підприємству «Обрій» (ПСП «Обрій») нежитлові приміщення, а саме: мех. майстерня, авто гараж, тепла стоянка, критий тік, вбиральня, тік, склад - 7 приміщень, вбиральня, естакада, їдальня, контора, гараж, погріб та гараж загальною площею 14569,1 кв.м. Вищезазначені об'єкти розташовані в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області.

Матеріали справи свідчать, що 04.12.2006 року до ЄДРПОУ внесено запис про припинення Колективного сільськогосподарського підприємства Обрій, що підтверджується відповідним витягом з реєстру ( арк. справи 60-63).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з моменту передачі вказаного майна від КСП до ПСП та по теперішній час, він добросовісно та відкрито володіє вказаним майном, здійснює його обслуговування, поточний та капітальний ремонт. В 2007 році ПСП «Обрій» викупило деякі майнові паї у власників майнових сертифікатів шляхом виділення в натуральній формі.

Також позивач зазначає, що ПСП «Обрій» не приховував факт знаходження вказаного майна у своєму володінні, відкрито та добросовісно використовував (та використовує) це майно у власній господарській діяльності. Вищезазначені нежитлові приміщення починаючи з 2001 р. обліковуються за ПСП «Обрій» і відображається у його балансі, в підтвердження чого є бухгалтерські, фінансові документи (оборотно-сальдова відомість) та господарські договори (щодо обслуговування та ремонту майна). Разом з тим підприємство несе витрати по його утриманню. Тобто, ПСП «Обрій» в повному обсязі здійснює своє право щодо володіння та користування власністю.

На замовлення ПСП «Обрій» ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виготовило технічні паспорти на вказані нежитлові приміщення.

З метою реєстрації права власності ПСП «Обрій» на вказане вище нерухоме майно, Позивачем до Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області подано заяву про оформлення права власності та копії свідоцтв про право власності на майновий пай КСП «Обрій» ( арк.. справи 20-21). Листом від 16.11.2016 року № 02-18/2132 Скороходівською селищною радою Чутівського району Полтавської області відмовлено ПСП «Обрій» в реєстрації права власності на нерухоме майно ( арк.. справи 22). Вказана відмова обґрунтована тим, що на даний час жоден чинний нормативно-правовий акт не визначає, що свідоцтво з позначкою про виділення майна в натурі й акт прийому-передачі майна є підставою для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно (не земельна ділянка). Окрім того, не надано підтверджуючих правовстановлюючих документів попереднього власника на спірне нерухоме майно.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Таким чином, з посиланням на статті 15,16, 328, 344 Цивільного кодексу України позивач просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю.

При прийнятті рішення зі спору суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність права власності не встановлена судом.

У відповідності до позиції, викладеної в листі Верховного Суду України від 01.07.2013 року Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, за нормами ЦК підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини.

Право власності може набуватись різними способами, які поділяються на дві групи: первинні, тобто такі, які не залежать від прав попереднього власника на майно, та похідні, за яких право власності на майно переходить до власника від його попередника в порядку правонаступництва.

За Цивільним кодексом України (в подальшому ЦК) до первинного способу набуття права власності відноситься: набуття права власності на новостворену (виготовлену) річ (у т. ч. на об'єкт незавершеного будівництва), на яку раніше не було і не могло бути встановлене нічиє право власності (ст. 331 ЦК); набуття права власності на перероблену річ чи на зібрані плоди або привласнені (добуті) загальнодоступні дари природи, у тч. в результаті полювання на диких звірів, вилову риби (ч. 2 ст. 189, статті 332, 333 ЦК); визнання права власності за певних умов на самочинне будівництво (ст. 76 ЦК); набуття права власності на скарб, знахідку, бездоглядну домашню тварину або інше безхазяйне майно, у т. ч. на майно, від якого відмовився або на яке втратив право попередній власник (статті 335, 336, 337, 338, 340, 341, 343 ЦК); набуття права власності на майно добросовісним набувачем від неуповноваженого відчужувача у разі відмови власнику у задоволенні позову про його витребування (статті 330, 388, 389 ЦК); набуття права власності за набувальною давністю на окремі об'єкти (ст. 344 ЦК).

До похідних способів належить набуття цього права: на підставі правочинів (ст. 334 ЦК); в порядку спадкування після смерті громадянина (ст. 1216 ЦК); в порядку правонаступництва при реорганізації юридичної особи (ч. 2 ст. 104, статті 107, 109 ЦК); у випадку приватизації державного майна та майна, що перебуває у комунальній власності (ст. 345 ЦК).

Похідними способами набуття права власності, зазвичай, є різні договори: купівлі-продажу, міни, дарування, ренти, оренди з викупом, а також спадкування майна або правонаступництво щодо майна юридичних осіб або публічно-правових утворень.

Таким чином, підставою первинного способу набуття права власності є правопороджуючі юридичні факти, а для похідного - правовідносини, які виникли на підставі відповідних юридичних фактів.

Цивільний кодекс України розглядає набувальну давність як первинний спосіб набуття права власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов.

Відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Отже, для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство).

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за ст. 344 ЦК, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на чуже майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Добросовісність заволодіння майном особою полягає в її переконанні , що заволодіння правомірне, тобто майно надійшло до неї законно, а саме, особа при заволодіння майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності чи володіння майном. При цьому факт обізнаності особи про те, що вона не є власником не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство).

Відкритість володіння полягає в тому, що фактичний незаконний володілець майна, здійснюючи володіння повинен ставитись до речі як до своєї власної (експлуатувати , вживати необхідні заходи до утримання), не приховуючи цього факту від інших осіб. При цьому від давнісного володільця не вимагається здійснення активних дій для демонстрації свого володіння іншим особам, а вимагається лише утримання від дій, спрямованих на його приховування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об'єктами власності. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном (ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

У відповідності з нормами зазначеними вище загальними зборами співвласників майна КСП «Обрій» 20.01.2006 року виділено в натурі та передано ПСП «Обрій» нерухомість для погашення заборгованості, що підтверджується випискою з протоколу загальних зборів № 1 від 20.01.2006 року ( арк. справи 51-56). 21.01.2006 року КСП «Обрій» передано ПСП «Обрій» нерухоме майно, що підтверджується актом приймання-передачі ( арк.. справи 46-50).

Докази права власності у КСП «Обрій» на спірне майно в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 р., то набувальна давність може застосовуватись для набуття права власності на майно, володіння яким почалося не раніше 1 січня 2001 р. Тобто, набувальна давність щодо об'єктів нерухомості може застосовуватись лише після 1 січня 2011 р., а щодо рухомого майна - після 1 січня 2006 р.

Така правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду України від 20 лютого 2008 р. у справі N 6-27245св07.

Позов у даній справі подано до господарського суду 01.12.2016р., тобто з дотриманням вказаних положень чинного законодавства щодо періоду, в який може застосовуватись набувальна давність.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Враховуючи наведене позов правомірно предявлено до селищної ради з огляду на припинення КСП «Обрій».

Отже, сукупність обставин, свідчить справи про добросовісність заволодіння, відкритість, безперервність, тривалість та безтитульність (з огляду на відсутність доказів права власності у КСП «Обрій» та його подальшу ліквідацію) володіння позивачем спірним об'єктом, а отже і про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на зазначені об'єкт на підставі статті 344 Цивільного кодексу України за набувальною давністю.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги.

Рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для реєстрації права власності (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

На підставі матеріалів справи та керуючись 33,43,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати за Приватним сільськогосподарським підприємством Обрій (с.Рябківка, Чутівський район, Полтавська область,38812, ідентифікаційний код 30742409) право власності на нежитлові приміщення, а саме:

- приміщення гаража (А-1), що розташований по вул. Миру, 4 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення контори (А-1), що розташована по вул. Миру, 6 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення гаража (Б-1), що розташований по вул. Миру, 6 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення їдальні (А-1), що розташована по провулку Щасливий, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення погребу (Б-1), що розташований по провулку Щасливий, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення Мех. Майстерні (А-1), що розташована по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення автогаража (Б-1), що розташований по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення теплої стоянки (В-1), що розташована по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення критого току (Г-1), що розташований по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (Д-1), що розташований по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення вбиральні (Е), що розташована по вул. Миру, 1 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення Току (А-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення Складу (Б-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (В-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (Г-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (Д-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (Е-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (К-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення складу (Л-1), що розташований по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- приміщення вбиральні (М), що розташована по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- естакада (№ 1), що розташована по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області;

- трансформаторна (№ 6), що розташована по вул. Миру, 2 в селі Рябківка, Чутівського району, Полтавської області.

Повне рішення складено 10.02.2017 року

Суддя Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією