РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017Справа №910/23158/16

За позовом Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" до Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Північний офіс Держаудитслужби про стягнення 17 734,08 грн.

Суддя О.М. Ярмак
За участю представників:

від позивачаГарнага П.А. (представник за довіреністю)
від відповідача не з'явився
від третьої особиКирилюк А.Л. (представник за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне спеціалізоване підприємство "Чорнобильська АЕС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" про стягнення 17 734,08 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/23158/16 та призначено її до розгляду на 07.02.2017, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Північний офіс Держаудитслужби.

23.01.2017 позивачем до суду подано додаткові документи.

01.02.2017 відповідачем було подано відзив на позов.

В судове засідання 07.02.2017 відповідач уповноваженого представника не направив, проте, враховуючи наявність його відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути спір по суті.

Представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи підтримав позицію позивача.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.01.2004 між Державним спеціалізованим підприємством "Чорнобильська АЕС" (орендодавець) та СП "Український мобільний зв'язок", що змінило назву на Приватне акціонерне товариство "МТС Україна", укладено договір № 131 тіт оренди майна (далі - договір оренди), відповідно до п. 1.1 якого умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - частину металевої площадки, площею 4,0 м2 на відмітці 85,0 м. несучої башти димової труби промислово-опалювальної котельні (далі - майно), що знаходиться на балансі ДСП "Чорнобильська АЕС", вартість якої визначена експертним шляхом і становить 210 892,00 грн.

Згідно з п. 1.2 договору оренди майно передається в оренду з метою розміщення обладнання базової станції стільникового зв'язку СП «УМЗ».

Пунктом 2.1 договору оренди визначено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передавання майна.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 та 3.3 договору оренди, орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, Затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий (січень 2004 року) місяць оренди 1 757,43 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2004 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень 2004 року.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується орендарем щомісячно, на протязі 5 днів з моменту отримання рахунку орендодавця, у співвідношенні: 70% орендної плати - платіжним дорученням на поточний рахунок орендодавця, 30% орендної плати - платіжним дорученням в Державний бюджет (за оренду) в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 3.6 договору оренди розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін та тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з п. 7.1 договору оренди орендодавець зобов'язаний передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором по акту приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим договором.

Цей Договір укладено строком на два роки, що діє з 01.02.2004 до 31.01.2006 включно (п. 10.1 договору оренди).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п. 10.5 договору оренди).

Як додаток до договору оренди та на його виконання сторонами було підписано Акт прийому-передачі.

Надалі додатковим угодами до договору оренди вносилися зміни та доповнення.

Так, Додатковою угодою № 8 від 20.05.2015 п. 1.1 Договору викладено в наступній редакції: « 1.1 Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - частину металевої площадки на відмітці 85,0 м площею 4,0 м2 несучої башти димової труби промислово-опалювальної котельні (інв. 272) (далі - майно), розміщене за адресою: Київська обл., ДСП ЧАЕС, зона відчуження, промплощадка ДСП ЧАЕС, що перебуває на балансі ДСП "Чорнобильська АЕС", вартість якої визначена відповідно до звіту про незалежну оцінку станом на 31.12.2014 і становить 437 292,00 грн.».

Окрім того, вказаною Додатковою угодою термін дії договору оренди продовжено до 31.01.2016.

У 2014 році Державною фінансовою інспекцією у Київській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" за період з 01.01.2010 по 01.04.2014, за результатами якої складено акт № 07-21/67 від 27.06.2014, в якому відображено висновок про те, що за результатами ревізії встановлено недоотримання доходів ДСП ЧАЕС від оренди державного майна за договором оренди від 29.01.2004 № 131 тіт в сумі 17 734,08 грн.

Посилаючись на встановлені у вказаному акті обставини, позивач вважає вказану суму збитками, завданими внаслідок недоотримання позивачем доходу від надання в оренду майна, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача17 734,08 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України, якою встановлено, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування збитків.

Частиною 2 статті 217 ГК України визначено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні та оперативно-господарські санкції.

Відповідно до частин першої - третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України, передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарських відносин.

Обов'язок відшкодування збитків може бути покладено на особу лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 ЦК України.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Зі змісту статті 611 ЦК України випливає, що відшкодування збитків є встановленим договором або законом правовим наслідком, що настає у разі порушення зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами договору оренди було узгоджено розмір орендної плати з визначенням її у сумах на місяць (згідно з відповідними додатковими угодами) та з встановленням порядку подальшого обчислення її розміру за наступні періоди шляхом корегування на індекс інфляції за попередній місяць.

Доказів того, що відповідач порушував виконання своїх зобов'язань із внесення орендної плати відповідно до узгоджених сторонами в договорі оренди розмірів та порядку, в матеріали справи не подано.

Обставини здійснення відповідачем протиправних дій чи допущення бездіяльності, внаслідок яких заподіяно шкоду, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та розміром відшкодування, а також наявність вини відповідача у завдання збитків позивачу, останнім не наведено та не доведено належними та достатніми доказами.

Акт ревізії фінансово-господарської діяльності Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" від 27.06.2014 № 07-21/67 Державної фінансової інспекції в Київській області, на який посилається позивач як на доказ недоотримання ним коштів від надання майна в оренду, не доводить наявності вини відповідача у недоотриманні коштів позивачем та не приймається судом як належний доказ наявності обставин, що свідчать про завдання збитків відповідачем.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено документально наявності описаних вище елементів складу господарського правопорушення, з якими закон пов'язує можливість відшкодування збитків, підстав для задоволення позову у суду немає.

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог, судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.02.2017

Суддя О.М. Ярмак