ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" лютого 2017 р.Справа № 922/4801/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Науково-Дослідний експертно-криміналістичний центр при ГУМВС України в Х/о, м. Харків
до Жовтневий ВДВС ХМУЮ
про зняття арешту з майна
за участю сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Харківський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з нерухомого майна нежитлові будівлі: літ. «Ч-1» та літ. «Ш-5» за адресою Харківська обл., м. Харків, вул. Семінарська (Володарського), б. 46, який було накладено на підставі повідомлення №605 від 26.01.2005 р., державним виконавцем ВДВС Жовтневого району м. Харкова ОСОБА_2

Свої вимоги позивач мотивує відмовою Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області у знятті арешту з вказаного майна.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки вважає що позов пред*явлене не обгрунтований ні документально, ні з правових підстав.

Позов це вимога позивача до відповідача про захист свого права або законного інтересу, яка подана через господарський суд. Позов є процесуальним засобом захисту інтересів позивача, яким спір передається на розгляд господарського суду.

Подання позову відбувається шляхом подання позовної заяви у письмовій формі в господарський суд (ст. 54 ГПК). У позовній заяві заінтересована особа (передбачуваний носій спірного права) викладає свої вимоги другій особі (передбачуваному порушнику права позивача) як відповідачу. Правова природа позову як процесуального захисту якраз і полягає в тому, щоб господарський суд прийняв позовну заяву у визначеному процесуальному порядку, перевірив законність і обґрунтованість цієї матеріально-правової вимоги однієї особи до другої, які стають сторонами процесу і між якими іде спір про права.

Складові частини, позову складають підстава і предмет позову. Позивач має право змінити предмет і підставу позову, а змінюючи позов (підставу або предмет), позивач, як правило, змінює свої вимоги до відповідача.

Законодавством передбачається, що в позовній заяві повинна бути вказана вимога позивача з посиланням на закон, а якщо позов подано до кількох відповідачів вимоги щодо кожного з них (п. 4 ст. 54 ГПК). Ці вимоги позивача до відповідача повинні ґрунтуватись на фактичних обставинах по справі. Закон вимагає, щоб у позовній заяві були вказані обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, та щоб позивач вказав спірне правовідношення, зробив посилання на законодавство (п. 5 ст. 54 ГПК).

У випадку обґрунтованості вимог позивача до відповідача як з фактичної, так і з юридичної сторони позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача буде право на задоволення позову. За відсутності права на задоволення позову настане відмова у позові.

Господарський суд приймає позовну заяву тільки за наявності зазначених умов.

Однією з передумов права на подання позову є те, що спір має бути підвідомчим господарському суду.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Відповідно до статті 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта. Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання.

Суд, вислухавши представника відповідача, враховуючи неявку представника позивача в судове засідання та те, що спір не може бути вирішено в цьому судовому засіданні, вважає доцільним відкласти розгляд справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на "21" лютого 2017 р. о 10:45

Позивачу - надати правове та документальне обгрунтування позовних вимог з посиланням на закон та фактичні обставини справи з урахуванням Закону України "Про виконавче провадження".

Суддя ОСОБА_3