Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "31" січня 2017 р. Справа № 906/996/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1; ОСОБА_2 - дов. від 29.11.2016

від відповідача: Скиданчук І.В. довіреність від 04.01.2017 № 4

від третіх осіб: не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (м. Коростень Житомирської області)

до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Житомир)

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з додатковою відповідальністю "Березівський кар'єр" (с. Березівка, Житомирський район)

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Філія Житомирської Дорожньо-експлуатаційної дільниці Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Житомир);

2) Філія "Житомирський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Житомир)

про стягнення 179313,26 грн

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь 179313, 26 грн заборгованості за договором про відступлення права вимоги від 01.11.2015, що був укладений між позивачем та ТДВ "Березівський кар'єр", що загалом включає 141998, 01 грн - сума основного боргу; 3819, 21 грн - 3% річних; 8991, 68 грн - інфляційні втрати; 24504, 36 грн - пеня. Сума заборгованості складається із суми зобов'язань, що виникли із договорів купівлі-продажу №3 від 01.01.2013 та договору поставки №21 від 06.11.2013, укладених між ТДВ "Березівський кар'єр" та відповідно філією "Житомирська ДЕД" та ДП "Житомирський облавтодор" філія "Житомирський райавтодор".

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.11.2015 між позивачем та ТОВ "Березівський кар'єр" був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору (позивачу) право грошової вимоги до відповідача на суму 141 998,01 грн.

Відповідач 08.11.2016 надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує повністю. Просить застосувати строки позовної давності до позовних вимог.

Ухвалою господарського суду від 08.11.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з додатковою відповідальністю "Березівський кар'єр" (с.Березівка, Житомирський район, Житомирська області) та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Філію Житомирської Дорожньо-експлуатаційної дільниці Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Житомир) та Філію "Житомирський райавтодор" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Житомир).

12.12.2016 до господарського суду від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з додатковою відповідальністю "Березівський кар'єр" надійшли письмові пояснення щодо обґрунтованості позовних вимог.

31.01.2017 позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог до 141998,01 грн.

Враховуючи, передбачені ст.22 ГПК України права позивача, суд прийняв зазначену вище заяву до розгляду. Розгляд справи здійснюється в межах заяви про зменшення позовних вимог.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заяву про зменшення розміру позовних вимог від 31.01.2017 з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позовних вимог та заяви про зменшення розміру позовних вимог позивача не заперечила.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.1.2013 між ТДВ "Березівський кар'єр" (продавець) та філією "Житомирська ДЕД" (покупець) був укладений договір купівлі - продажу №3, сума заборгованості згідно умов якого складала 41040,63 грн, що було погоджено сторонами актом звірки взаєморозрахунків станом на 27.10.2015.

06.11.2013 між ТДВ "Березівський кар'єр" (постачальник) та ДП "Житомирський облавтодор" філія "Житомирський райавтодор" (покупець) був укладений договір поставки №21, сума заборгованості згідно умов якого складала 100 957,38 грн, що було погоджено сторонами актом звірки взаєморозрахунків станом на 20.10.2015.

01.11.2015 між ТДВ "Березівський кар'єр" (первісний кредитор) та позивачем - ФОП ОСОБА_4 (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору (позивачу) право грошової вимоги до відповідача на суму 141 998,01 грн (41040,63 грн + 100957,38 грн).

Відповідно до п.2.4 цього договору з моменту відступлення (передачі) первісним кредитором новому кредитору відступлених прав , новий кредитор замінює первісного кредитора у правовідносинах, що існують на дату укладання даного договору.

10.11.2015 ТДВ "Березівський кар'єр" письмово повідомило відповідача про уступку права вимоги боргу ФОП ОСОБА_4 до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" із зазначенням поштових та банківських реквізитів позивача.

На претензію позивача від 07.09.2016 щодо перерахування на його користь коштів в сумі 141998,01 грн, отриману відповідачем14.09.2016, останній відповіді не надав.

Згідно ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. .

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В частині 7 статті 179 ГК України зазначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

2. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

3. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтями 513 та 514 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Згідно ст.8 зазначеного Закону - головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку організовує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій, забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави вважати, що акти звірки взаємних розрахунків не є первинними документами, проте в силу ст. 33, 34 ГПК України - є доказами, які в сукупності з іншими доказами можуть встановлювати юридичний факт - наявність заборгованості відповідача.

Матеріалами справи стверджується, що сума заборгованості відповідача складається із суми зобов'язань, що виникли із договорів купівлі-продажу №3 від 01.01.2013 та договору поставки №21 від 06.11.2013, укладених між ТДВ "Березівський кар'єр" та відповідно філією "Житомирська ДЕД" та ДП "Житомирський облавтодор" філія "Житомирський райавтодор", а останні вчинили дії, які за своїм змістом спрямовані на визнання боргу, оскільки оформили та підписали акти звірки взаємних розрахунків відповідно станом на 20 та 27 жовтня 2015 на загальну суму 141998,01 грн.

Таким чином, на день укладання договору про відступлення права вимоги до нового кредитора - позивача перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Усе викладене дає підстави для задоволення позовних вимог, у зв'язку із чим згідно із ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати.

Керуючись ст.ст.22,32-34,43 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, код 32008278) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (11500, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1):

- 141998,01 грн заборгованості;

- 2129,97 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.02.17

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк: 2 прим.

1- в справу;

2- відповідачу (рек. з повід.)

3.4..5 - третім особам