РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017Справа №910/21405/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 1 871 370,02 грн., за участю представників позивача - Коваль К.М., довіреність №02-6448 від 29.12.2016 року, Науменка С.В., довіреність №02-6451 від 29.12.2016 року, відповідача - Халимона С.В., довіреність №91/2016/10/26-3 від 26.10.2016 року, Кравчика С.М., довіреність №91/2016/10/18-2 від 18.10.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 1 696 945,19 грн. - основного боргу, 21 609,46 грн. - інфляційної складової боргу, 24 067,92 грн - 3% річних та 128 747,45 грн. - пені у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань за договором №330/51-15 про закупівлю послуг від 15.07.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.11.2016 року порушено провадження та призначено до розгляду на 12.12.2016 року.

В судовому засіданні 12.12.2016 року позивачем надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача 1 221 385,94 грн. основного боргу, 21 609, 46 грн. інфляційних втрат, 24 067,92 грн. три відсотки річних та пеню на суму 128 747,45 грн., що разом становить 1 395 810,08 грн., яка прийнята судом до розгляду.

12.12.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 18.01.2017 року.

18.01.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 01.02.2017 року.

31.01.2017 року відповідачем через канцелярію надано суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (далі - замовник) та Комунальнимо підприємством "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (далі - виконавець) було укладено договір №330/51-15 про закупівлю послуг, згідно умов якого виконавець зобов'язується надати замовникові послуги, зазначені в п. 2.3. договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги. (пункт 1.1. договору).

Пунктом 1.2. договору визначено Найменування послуг: 63.11.1. Послуги щодо оброблення даних, розміщення інформації на веб-узлах, щодо програмного застосування та інші послуги щодо забезпечення інформаційно-технологічною інфраструктурою, зазначених у розділі 5 додатку №1 до цього договору.

Згідно п. 4.1. договору розрахунки замовника з виконавцем за надані послуги згідно позицій 1, 2, 3, 4, 5 та 7 розрахунку вартості послуг, що є додатком №1до цього договору здійснюються шляхом безготівкового перерахування замовником на поточний рахунок виконавця на підставі узгоджених та підписаних сторонами актів приймання-передачі, протягом 20 календарних днів з дати підписання акту.

Відповідно до п. 4.2. договору сторони погодили, що для забезпечення здійснення виконавцем розрахунків з банківськими та фінансовими установами за надані ними послуги з приймання та перерахування платежів споживачів, замовник перераховує кошти згідно з позицією 6 розрахунку вартості послуг ,що є додатком №1 до цього договору, на розподільчий рахунок виконавця, зазначений у п. 5.8. цього договору, протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати надходження коштів від споживачів на поточні рахунки замовника, які виконавець, в подальшому, перераховує на рахунки банківських та фінансових установ за надані ними послуги, згідно умов укладених договорів.

Окрім того, 18.05.2016 року сторонами було укладено додаткову угоду до договору №330/51-15 про закупівлю послуг від 15.07.2015 року згідно пункту 1 якої сторони погодили викласти п. 4.2. договору в наступній редакції: « 4.2. сторони погодили, що для забезпечення здійснення виконавцем розрахунків з банківськими та фінансовими установами за надані ними послуги з приймання та перерахування платежів споживачів, а також за інші послуги, пов'язані з із забезпеченням здійснення приймання та перерахування платежів, замовник перераховує кошти згідно з позицією 6 розрахунку вартості послуг ,що є додатком №1 до цього договору, на розподільчий рахунок виконавця, зазначений у п. 5.8. цього договору, протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати надходження коштів від споживачів на поточні рахунки замовника, які виконавець, в подальшому, перераховує на рахунки банківських та фінансових установ за надані ними послуги, згідно умов укладених договорів.»

Поясненнями позивача, актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №330704 ПБО від 29.04.2016 року за квітень ГВП на суму 286 493,53 грн., №331704 ПБО від 29.04.2016 року за квітень ЦО на суму 959 606,60 грн., №330705 ПБО від 31.05.2016 року за травень ГВП на суму 158 708,76 грн., №331705 ПБО від 31.05.2016 року за квітень ЦО на суму 292 136,30 грн. які підписані уповноваженими представниками обох сторін та які міститься в матеріалах справи підтверджується факт надання позивачем за договором №330/51-15 про закупівлю послуг від 15.07.2015 року на суму 1 696 945,19 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з надання послуг відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманих послуг згідно договору та станом на момент подання позову має перед позивачем заборгованість у розмірі 1 221 385,25 грн., з урахуванням її часткової оплати, що також підтверджується наявним у матеріалах справи листом позивача №42АУ/3КД/12904 від 30.12.2016 року, в якому відповідач визнав розмір основного боргу 1 221 385,25 грн.

Проте, після подання позовної заяви до суду відповідачем 30.01.2017 року було сплачено основний борг на загальну суму 158 708,76 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № від 30.01.2017 року на суму 158 708,76 грн.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що станом на день розгляду справи відповідач сплатив частину основної заборгованості за договором №330/51-15 про закупівлю послуг від 15.07.2015 року після звернення позивача з позовною заявою до суду в сумі 158 708,76 грн., суд вважає, що провадження у справі в цій частині позову підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмету спору, судовий збір в цій частині позову покладається на відповідача.

Доказів сплати заборгованості у розмірі 1 062 676,59 грн. відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за договором №330/51-15 про закупівлю послуг від 15.07.2015 року у розмірі 1 062 676,59 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з цим, позов в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат обґрунтований та підлягає задоволенню 3% річних у розмірі 24 067,92 грн. та інфляційних втрат у розмірі 21 609,46 грн., за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 7.7. договору замовник за несвоєчасну оплату наданих послуг за договором, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня) від суми простроченої плати за кожен день затримання платежу до дати погашення боргу.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з оплати у визначений договором строк за надані послуги позивачем нараховано 128 747,45 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню у розмірі 128 747,45 грн. за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву заяву, проте посилання відповідача що позивачем не було надано суду доказів, що підтверджують дату надходження коштів від споживачів на поточні рахунки відповідача що унеможливлює визначення періоду прострочення, не приймається судом до уваги, та повністю спростовуються підписаними сторонами актами надання послуг та умовами п. 4.1. договору. Доводи відповідача про відсутність можливості оплати заборгованості у зв'язку з тим, що його рахунки були арештовані не є підставою для звільнення його від відповідальності за невиконання зобов'язань.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5, код 00131305) на користь Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (02192, м. Київ, вул. Космічна, 12-А; код 04013755) 1 062 676 (один мільйон шістдесят дві тисячі шістсот сімдесят шість) грн. 49 коп. - основного боргу; 128 747(сто двадцять вісім тисяч сімсот сорок сім) грн. 45 коп. - пені, 24 067 (двадцять чотири тисячі шістдесят сім) грн. 92 коп. - 3% річних, 21 609 (двадцять одна тисяча шістсот дев'ять) грн. 46 коп. інфляційних втрат та 24 878 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 82 коп. судового збору.

Провадження в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 158 708,76 грн. - припинити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.02.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна