ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 Справа №917/1846/16

За позовом Приватного підприємства "Полтавахімзахист", 38772, Полтавська область, с. Лукищина, вул. Полтавська, 26

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", юридична адреса: 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв майдану, 82, офіс 24; фактична адреса: 11101, Житомирська область, Овруцький район, м. Овруч, вул. Б.Хмельницького, 92

про стягнення суми основного боргу

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - директор

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 05.12.2016

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача заборгованості по договору підряду № 2209-1 від 22.09.2015 на будівництво у розмірі 267192,60 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. В обґрунтування позовних вимог посилався на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань.

24.01.2017 позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи копій Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень, жовтень, грудень 2015 року, Договірну ціну №1, Локальний кошторис, відомість ресурсів, календарний графік будівництва обєкта.

Суд долучив до матеріалів справи зазначені документи.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, посилався на те, що позивачем не були надані ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» всі документи, передбачені договором, тому строк виконання зобовязання з оплати послуг не настав.

24.01.2017 від відповідача надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду, відповідно до якої просить розстрочити виконання рішення на 10 місяців рівними платежами.

Позивач проти надання розстрочки виконання рішення заперечив, посилався на те, що 25.05.2016 сторони укладали Додаткову угоду до договору підряду №220915-1 від 22.09.2015 з графіком погашення заборгованості до 30.12.2016 включно, проте, відповідач порушив умови Додаткової угоди.

Суд відмовив у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду за обґрунтуванням, наведеним у мотивувальній частині даного рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

22.09.2015 ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» (Замовник) та ПП "Полтавахімзахист" уклали договір підряду № 2209-1 від 22.09.2015 на будівництво.

Відповідно до п. 1.1 договору Підрядник зобов'язується на свій ризик в установлений цим договором строк відповідно до проектної документації, договірної ціни, виконати роботи: влаштування кислотривких підлог в відділенні згущення №3 ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат», а Замовник - прийняти і оплатити виконані належним чином роботи. Загальна ціна робіт, доручених для виконання Підряднику за цим договором, визначена в Кошторисі та Договірній ціні, є приблизною і на момент підписання цього договору становить 389105,62 грн, у тому числі ПДВ 64 850,94 грн.

Фактична ціна визначається після закінчення будівництва на підставі локальних кошторисів на окремі види робіт (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.2 договору Замовник фінансує виконання робіт з будівництва Об'єкта згідно актів виконаних робіт № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних підрядних робіт форми № КБ-3.

Замовник протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання договірної ціни та даного договору, а так само наданого Підрядником Календарного графіка виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору, перераховує останньому авансовий платіж у розмірі 250000,00 грн, у т.ч. ПДВ 41666,67 грн. Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання необхідних матеріалів, а також оплату роботи машин і механізмів.

Згідно з п. 2.3 договору договірна ціна робіт може переглядатися Сторонами за таких умов: внесення змін до проектної документації; зміни законодавства з питань оподаткування, якщо це впливає на вартість робіт; підвищення більш ніж на 3 (три) відсотки після укладання цього Договору цін на ресурси, які забезпечує підрядник, а також на послуги які надаються йому третіми особами (п.п. 2.3 2.3.3)

Уточнення приблизної договірної ціни буде здійснюватися за фактичними підтвердженим документально витратам Субпідрядника з урахуванням положень п. 27 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Постановою КМУ № 668 від 01.08.2005 (п. 2.4 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі Актів виконаних робіт форми № КБ-2в, Довідки про вартість виконання підрядних робіт форми № КБ-3.

Акти форми КБ-2в та Довідки КБ-3 складаються і підписуються Підрядником і передаються Замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Підрядник зобов'язаний надавати зазначені форми в електронному вигляді у форматі необхідному Замовнику.

Згідно з п. 3.3 договору, у разі виявлення Замовником невідповідності у наданих до оплати Підрядником документів, а саме: невідповідність робіт пред'явлених до оплати, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок, затверджених договірними цінами, які вплинули на ціну виконаних робіт, а так само зауважень зроблених службою технічного нагляду Замовника, Замовник має право затримати оплату виконаних робіт аж до повного усунення Підрядником невідповідностей і зауважень у визначений Замовником термін.

Відповідно до п. 3.4 договору, Підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, і готує відповідні документи і подає їх для підписання Замовнику протягом 5 (п'яти) банківських днів після виконання робіт. Роботи вважаються виконаними з моменту підписання відповідних документів.

Замовник підписує представлені Підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або зобов'язаний обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 5-(п'яти) банківських днів з дня отримання. Відмова від підписання наданих Підрядником документів оформляється Замовником у письмовій формі і висилається Підряднику поштовим повідомленням чи вручається уповноваженому представнику Підрядника.

У п. 3.5 договору сторони погодили, що вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається з урахуванням виконаних робіт і фактичних витрат Підрядника, підтверджених відповідними документами.

Приватне підприємство «Полтавахімзахист» на виконання умов договору виконало роботи на підприємстві відповідача на загальну суму 950729,45 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року, за жовтень 2015, за грудень 2015 року.

Зазначені акти підписані сторонами.

Відповідач здійснив оплату частково - в розмірі 534636,10 грн. Несплаченою залишилася сума в розмірі 414608,02 грн.

21.03.2016 відповідачу направлена Претензія-вимога про сплату 414608,02 грн боргу.

25.05.2016 сторони уклали Додаткову угоду до договору підряду №220915-1 від 22.09.2015 з графіком погашення заборгованості в розмірі до 30.12.2016 включно.

Відповідач порушуючи умови Додаткової угоди частково здійснив розрахунки з позивачем. Заборгованість відповідача за виконані роботи за вересень, жовтень та грудень 2015 року станом на час подання позову та розгляду справи складає 267192,60 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду; якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 318 ГК України та ст. 875 ЦК України визначено, що за договором на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти та оплатити їх.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В порушення договірних зобов'язань заборгованість в сумі 267192,60 грн відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст. 4-3, ст. 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, вимога позивача про стягнення основного боргу в розмірі 267192,60 грн є правомірною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Як роз'яснено у п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зазначеної правої позиції дотримується Вищий господарський суд у постановах від 08.12.2015 у справі №13/305-07, від 20.04.2016 у справі №922/182/14.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення заявник посилається на те, що протягом останніх 10 років основними ринками збуту продукції ТОВ Білогір'я молокопродукт були Російська Федерація та Республіка Казахстан. Однак, починаючи з 2014 року, Російська Федерація повністю закрила свій ринок (введено продуктове ембарго) для продукції українського виробництва та ввела всілякі обмеження та заборони на транзит української продукції митною територією Російської Федерації до Республіки Казахстан та Киргизької Республіки.

Також, боржник посилається на важкий фінансовий стан, наявну заборгованість з виплати заробітної плати, що унеможливлює виконання рішення суду єдиним платежем.

На підтвердження зазначеного надав суду Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) господарської діяльності ТОВ Білогір'я молокопродукт за І півріччя 2016 року.

Отже, як вказує заявник, ТОВ Білогір'я молокопродукт, маючи низькі значення ліквідних активів, не може погасити своєчасно короткострокової заборгованості за рахунок грошових коштів, в результаті чого виникає постійна потреба у залученні джерел зовнішнього фінансування, а одночасне виконання всіх судових рішень про стягнення заборгованості з ТОВ Білогір'я молокопродукт є неможливим в силу недостатності власних обігових коштів, що, в свою чергу, може призвести до повної неплатоспроможності Товариства і ризику банкрутства.

З огляду на викладене ТОВ Білогір'я молокопродукт просить суд розстрочити сплату заборгованості рівними частинами протягом 10 місяців.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Суд зазначає, що обставини, зазначені в обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення, не носять виключного характеру, а свідчать лише про негативні явища в поточній господарській діяльності відповідача, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 218 Господарського процесуального кодексу України, відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько - правової відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що не є підставою вважати збиткову фінансову діяльність відповідача та відсутність грошових коштів винятковою обставиною, що зумовила б неможливість виконати судове рішення або ускладнила його виконання; так само не унеможливлює виконання судового рішення наявність ряду мирових угод, укладених відповідачем з іншими контрагентами, на які посилається відповідач у заяві.

Як встановлено судом, під час розгляду справи № 917/1846/16 боржник (відповідач у справі) заборгованість не сплачував.

Крім того, до заяви про відстрочку виконання рішення не додано жодних доказів на підтвердження того, що боржник спроможний виконати рішення суду після спливу, визначеного ним у заяві терміну.

Суд також враховує заперечення позивача проти задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного, заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області у справі № 917/1846/16 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43-44, 49, 82-85, ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» Юридична адреса: 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 82, офіс 24. Фактична адреса: 11101, Житомирська область, Овруцький район, м. Овруч, вул. Б.Хмельницького, 92, п/р 1800 в AT «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, Код , ІПН 63 на користь Приватного підприємства «Полтавахімзахист», 38772, Полтавська область, с. Лукищина, вул. Полтавська 26, п/р 7622, ПГРУ ПАТ КБ «Приватбанк" м. Полтава, МФО 331401, ЗКПО 33470742, офіс, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 53 заборгованість за виконані роботи в сумі 267192,60 грн, 4007,89 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні заяви ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» про надання розстрочки виконання рішення відмовити.

Повне рішення складено 30.01.2017.

Суддя Д.М. Сірош