РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017Справа №910/23575/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»
простягнення 6179 грн. 64 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.12.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 6179 грн. 64 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов'язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв'язку із завданням шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Peugeot, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4315841, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 порушено провадження у справі № 910/23575/16; розгляд справи призначено на 20.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2017, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 07.02.2017.

Представник позивача у судове засідання 07.02.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 040.

Представник відповідача у судове засідання 07.02.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 059.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 07.02.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки № 61614525 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої відділом ДАІ з обслуговуванням Солом'янського району УДАІ ГУМВС України в м. Києві, та постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 20.04.2015 у справі № 760/7648/15-п (провадження № 3-2380/15), яка набрала законної сили 30.04.2015, встановлено, що 14.04.2015 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2, порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Peugeot, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

07.05.2014 між Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «К'Ю БІ І Україна» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір страхування автотранспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № CAS0024193, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Peugeot, державний номер НОМЕР_1.

Строк дії Договору страхування автотранспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № CAS0024193 від 07.05.2014 встановлено з 11.05.2014 по 10.05.2015.

У позовній заяві позивач зазначив, що 29.12.2015 на підставі рішення Загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «К'Ю БІ І Україна» № 18-12/15 від 18.12.2015 була проведена державна реєстрація зміни найменування Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «К'Ю БІ І Україна» на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна».

Ухвалами від 26.12.2016 та від 20.01.2017 суд зобов'язував позивача надати копію рішення Загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «К'Ю БІ І Україна» № 18-12/15 від 18.12.2015.

Однак, позивач вимог ухвали суду не виконав, копію вказаного рішення загальних зборів суду не надав.

Разом з тим, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікатором пошуку - за кодом ЄДРПОУ юридичної особи 25395057 (ідентифікаційний код Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «К'Ю БІ І Україна») наразі містяться відомості щодо Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна», з огляду на що суд дійшов висновку, що Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями «К'Ю БІ І Україна» змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна».

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 106-05-15 від 20.04.2015, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Тех Сервіс Моторс» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 15523/13 від 30.10.2013) на підставі висновку/калькуляції № 106-05-15 (система Audatex), вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,0000) становить 6728 грн. 76 коп.

Згідно з рахунком № ВТпС-0002323 від 19.05.2015, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІ Авеню», вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, становить 6779 грн. 64 коп.

Судом встановлено, що роботи, наведені в рахунку № ВТпС-0002323 від 19.05.2015, виставленому Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІ Авеню», знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, які значені у первинній довідці, складеній за обставинами ДТП, та актах технічного огляду колісного транспортного засобу (КТЗ) від 20.04.2015 та від 15.05.2015, складених страхувальником за договором добровільного страхування та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Тех Сервіс Моторс».

Згідно зі страховим актом № НОМЕР_3 від 22.05.2015, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Колоннейд Україна», розмір страхового відшкодування за Договором страхування автотранспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № CAS0024193 від 07.05.2014 становить 6179 грн. 64 коп. (розмір страхового відшкодування визначений на підставі рахунку № ВТпС-0002323 від 19.05.2015, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІ Авеню», за вирахування безумовної франшизи у сумі 600 грн. 00 коп.), на підставі якого позивачем 26.05.2015 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 6179 грн. 64 коп. на рахунок СТО - ТОВ «ВІДІ Авеню», що підтверджується платіжним дорученням № 000037374 від 26.05.2015, копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що на дату скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4315841 зі встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 0 грн. 00 коп. (відповідно до електронного витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, надісланої МТСБУ на запит суду).

Судом встановлено, що позивач направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування за Полісом АІ/4315841 (регрес на вимога № R/L19072 від 25.08.2015), яка була отримана відповідачем 03.09.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 517.

Однак, станом на дату розгляду справи у суді відповідач не сплатив позивачу страхове відшкодування за Полісом АІ/4315841.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором страхування автотранспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № CAS0024193 від 07.05.2014, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4315841, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Peugeot, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АІ/4315841).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15.

Суд дійшов висновку, що проведення оцінки завданої шкоди суб'єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, вбачається, що рік випуску автомобіля - 2012, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував строку, встановленого у п. 7.38 Методики.

Судом також враховано, що у пункті 7.39 вищезазначеної Методики наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог, однак доказів щодо існування вказаних обставин відповідачем суду надано не було.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази наявності у автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, коефіцієнта фізичного зносу, який має враховуватись при визначенні вартості відновлювального ремонту.

Так, у долученому позивачем до матеріалів справи Звіті про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 106-05-15 від 20.04.2015, складеного суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Тех Сервіс Моторс» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 15523/13 від 30.10.2013), встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, дорівнює нулю (Ез = 0,0000), у зв'язку з чим суд приймає у якості належного та допустимого доказу вартості відновлювального ремонту автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, саме рахунок № ВТпС-0002323 від 19.05.2015, виставлений Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІ Авеню», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, становить 6779 грн. 64 коп., з урахуванням встановлення судом причинного зв'язку між тими роботами, що зазначені у вказаному рахунку, та пошкодженнями автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, які вказані у первинній довідці за обставинами ДТП, та актах технічного огляду колісного транспортного засобу (КТЗ) від 20.04.2015 та від 15.05.2015, складених страхувальником за договором добровільного страхування та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Тех Сервіс Моторс».

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на підставі вказаного рахунку № ВТпС-0002323 від 19.05.2015, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІ Авеню», на суму 6779 грн. 64 коп., який підтверджує вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням відсутності доказів наявності коефіцієнта фізичного зносу вказаного транспортного засобу.

Однак, суд зазначає, що згідно з рахунку № ВТпС-0002323 від 19.05.2015, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІДІ Авеню», до переліку ремонтних робіт включено роботи з мийки технічної на суму 28,05 грн. (без ПДВ) та роботи з мийки зовнішньої ручної на суму 46,75 грн. (без ПДВ).

Суд зазначає, що роботи з мийки зовнішньої ручної не входять до суми страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки не входять до вартості відновлювального ремонту, так як це суперечить положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Відповідно до пункту 1.6. вказаної методики, відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин, тому проведення операцій, що не впливають на поновлення справності та роботоздатності автомобіля та не можуть здійснюватися шляхом відновлення чи заміни частин, таких як мийка зовнішня ручна, не повинні відшкодовуватись за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Водночас, суд зазначає, що роботи з мийки технологічної на суму 28,05 грн. без ПДВ входять до вартості відновлювального ремонту автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, оскільки необхідність здійснення технологічної мийки пошкодженого автомобіля має прямий причинний зв'язок з належним забезпеченням умов для виконання відновлювальних робіт.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, становить 6723 грн. 54 коп. (за вирахування мийки зовнішньої ручної на суму 46,75 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 9,35 грн., разом з ПДВ - 56,10 грн.).

Таким чином, суд дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1, становить 6723 грн. 54 коп.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4315841 становить 0 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4315841 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 6179 грн. 64 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Peugeot, державний номер НОМЕР_1 (6723 грн. 54 коп. відповідно до рахунку № ВТпС-0002323 від 19.05.2015 за вирахуванням вартості мийки зовнішньої ручної), суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 6179 грн. 64 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 5 під'їзд; ідентифікаційний код: 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 25395057) страхове відшкодування у розмірі 6179 (шість тисяч сто сімдесят дев'ять) грн. 64 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 13.02.2017

Суддя І.М. Отрош