РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017Справа №910/22727/16

За позовомКомунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"
доБлагодійної організації "Печерський фонд регіонального розвитку"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаДепартамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
простягнення 17057,36 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаЦимбаліст В.В. - представник
від відповідачане з'явився
від третьої особине з'явився
Обставини справи:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Благодійної організації "Печерський фонд регіонального розвитку" 17057,36 грн. заборгованості за договором №1140-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 25.07.2016, яка складається з: 8024,73 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 7974,85 грн. заборгованості з компенсації витрат за користування земельною ділянкою, 780,45 грн. пені, 233,09 грн. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 44,24 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання за укладеним між сторонами договором належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/22727/16, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), розгляд справи призначено на 16.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача та третьої особи, неподанням ними витребуваних судом документів, розгляд справи на 09.02.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 09.02.2017 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату та час слухання справи відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Представники третьої особи в судові засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, вимог ухвал Господарського суду міста Києва не виконали.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 09.02.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2016 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець, третя особа), Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (підприємство-балансоутримувач, позивач) та Благодійною організацією "Печерський фонд регіонального розвитку" (орендар, відповідач) було укладено договір № 1140-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (договір), за умовами якого орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 23.06.2016 №18 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об'єкт оренди), яке знаходиться за адресою: вулиця Аїстова, будинок № 3 літ. Б для розміщення благодійної організації (п.1.1), об'єктом оренди є: нежитлові приміщення, загальною площею: 63,70 кв.м, в т.ч. 1 поверх - 63,70 кв.м., згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину договору № 1140 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 26.04.2013 (п.2.1), орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280, і становить без ПДВ: за базовий місяць оренди березень 2016 року, 11 грн. 44 коп. за 1 кв.м на площу 20,00 кв.м, 45 грн. 77 коп. за 1 кв.м на площу 43,70 кв.м, що в цілому складає 2229,09 грн. (п.3.1), крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, яка за березень 2016 року складає: 1996,94 грн. на місяць (п.3.1.1), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (п.3.2), додатково до орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою та компенсацією витрат підприємства за користування земельною ділянкою (п.3.5), орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок підприємства - балансоутримувача, починаючи з дати підписання цього договору (п.3.6), орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця (п.3.7), оплата комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, компенсацію витрат підприємства - балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати (п.3.9), орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою (п. 4.2.3), за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою орендар сплачує на користь підприємства - балансоктримувача пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплаченої орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України. У випадку примусового стягнення орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у порядку, встановленому законодавством України, з орендаря також стягуються у повному обсязі витрати, пов'язані з таким стягненням. У разі, якщо на дату сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою заборгованість за нею становить загалом не менше ніж один місяць, орендар згідно пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України сплачує інфляційні втрати по заборгованості та 3 відсотки річних від простроченої суми заборгованості (п.6.2), цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 25.07.2016 по 23.07.2019 (п.9.1).

На виконання умов п. 2.1 договору сторонами 26.04.2013 було підписано акт приймання-передачі об'єкту в оренду.

Як зазначає позивач, за період з 01.09.2016 по 30.11.2016 відповідачу нараховано до сплати орендну плату у розмірі 8024,73 грн. Також за період з 01.08.2016 по 30.11.2016 відповідачу було нараховано до сплати компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою у розмірі 8387,15 грн., з яких відповідачем було сплачено 412,30 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.09.2016 по 30.11.2016 у розмірі 8024,73 грн. та 7974,85 грн. компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 06.08.2016 по 30.11.2016.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Згідно з ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а статтею 19 Закону встановлений обов'язок орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в порушення п. 3.7 укладеного між сторонами договору, орендну плату за період з 01.09.2016 по 30.11.2016 не оплатив, а компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 06.08.2016 по 30.11.2016 оплатив частково.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 01.09.2016 по 30.11.2016 у розмірі 8024,73 грн. та заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 06.08.2016 по 30.11.2016 у розмірі 7974,85 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 780,45 грн. пені, 233,09 грн. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 44,24 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів позивачу не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 6.2 договору сторонами погоджено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою орендар сплачує на користь підприємства - балансоутримувача пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплаченої орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України. У випадку примусового стягнення орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у порядку, встановленому законодавством України, з орендаря також стягуються у повному обсязі витрати, пов'язані з таким стягненням. У разі, якщо на дату сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою заборгованість за нею становить загалом не менше ніж один місяць, орендар згідно пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України сплачує інфляційні втрати по заборгованості та 3 відсотки річних від простроченої суми заборгованості.

Отже, оскільки судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 780,45 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який перевірено судом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010).

За розрахунком позивача, який перевірений судом, за прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплати орендної плати стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 44,24 грн. та 233,09 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Благодійної організації "Печерський фонд регіонального розвитку" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, будинок 12, ідентифікаційний код 36530531) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А, ідентифікаційний код 03366500) заборгованість з орендної плати за період з 01.09.2016 по 30.11.2016 у розмірі 8024 (вісім тисяч двадцять чотири) грн. 73 коп., заборгованість з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 06.08.2016 по 30.11.2016 у розмірі 7974 (сім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 85 коп., 780 (сімсот вісімдесят) грн. 45 коп. пені, 233 (двісті тридцять три) грн. 09 коп. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 44 (сорок чотири) грн. 24 коп. та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.02.2017

Суддя Ю.М. Смирнова