КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" лютого 2017 р. Справа №2-2/1845-2009

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Гончарова С.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої сужби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Київської області від 17.01.2017 (суддя Подоляк Ю.В.)

за скаргою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої сужби Міністерства юстиції України

у справі господарського суду Автономної Республіки Крим № 2-2/1845-2009

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго"

про стягнення 35 116 511,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.01.2017 у справі №2-2/1845-2009 скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково. Визнано незаконним рішення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2016 № 52636821/20.1-563/12. Визнано недійсним повідомлення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2016 № 52636821/20.1-563/12. В решті вимог скарги Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Департамент державної виконавчої сужби Міністерства юстиції України подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Київської області від 17.01.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Крім того, Департамент державної виконавчої сужби Міністерства юстиції України звернулось до Київського апеляційного господарського суду з клопотанням про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вказане вище клопотання, Департамент державної виконавчої сужби Міністерства юстиції України посилається на те, що апелянт є бюджетною установою і фінансується за рахунок коштів Державного бюджетну України, розрахункове-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

Розглянувши вказане вище клопотання, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проаналізувавши вказані положення, слід зазначити, що дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін. Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов`язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Як вбачається з вищевикладеного єдиною підставою для вчинення судом зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" дій є врахування ним майнового стану сторони.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України „Про судовий збір" ( в редакції Закону України від 22.05.2015 року №484-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору";) колегія суддів позбавлена права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні про відстрочення сплати судового збору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що відстрочення сплати судового збору в порушення норм ст.ст. 33, 34 ГПК України скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що унеможливлюють сплату судового збору.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірах.

Крім того, ч. 1 ст. 95 ГПК України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Проте, Департаментом державної виконавчої сужби Міністерства юстиції України додано лист Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (Київська міська дирекція) № 335-Г-1065 від 29.08.2014, в якому вказано, що Київська міська дирекція - є одним із філіалів, що належним чином виконує свої обов'язки в частині приймання до пересилання поштових відправлень, адресованиходержувачам населених пунктів АР Крим та м. Севастополь. Однак, у зв'язку з силовим захопленням АР Крим та м. Севастополь та блокуванням усіх обєктів поштового зв'язку УДППЗ "Укрпошта" на території півострову, національний оператор змушений тимчасово припинити прийом і доставку пошти в напрямку до АР Крим та м. Севастополь до врегулювання ситуації.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів. Доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги; таким доказом може бути й засвідчений належним чином витяг з відповідного реєстру. Якщо ж у господарського суду з тих чи інших причин виникнуть сумніви у достовірності копії поштового реєстру або витягу з нього, він не позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи або у процесі її розгляду витребувати у скаржника не подані ним раніше касовий чек (розрахункову квитанцію), оригінал реєстру поштових відправлень з відбитком поштового штемпеля, за необхідності - відповідну довідку підприємства зв'язку тощо. Відсутність опису вкладення до листа не тягне за собою наслідків у вигляді повернення апеляційної скарги, оскільки законодавством не передбачено обов'язкового оформлення відправником такого опису (за винятком випадків, зазначених у пункті 60 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 N 270), і у господарського суду відсутні правові підстави спонукати відправників до обов'язкового оформлення описів вкладення.

Враховуючи, що зазначений вище лист датовано серпнем 2014 року та вказано про припинення прийому і доставки пошти тимчасово, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав вважати лист № 335-Г-1065 від 29.08.2014 належним та допустимим доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скаги і доданих до неї документів, в розумунні п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 94 ГПК України, до апеляційної скарги не додано доказів надсилання її копії відповідачу - Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" (фіскальний чек, опис вкладення, реєстр направлення кореспонденції тощо).

За таких обставин, апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої сужби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Київської області від 17.01.2017 судом не приймається до розгляду і підлягає поверненню на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої сужби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Київської області від 17.01.2017 у справі №2-2/1845-2009 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

2. Справу №2-2/1845-2009 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

С.А. Гончаров