ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р.Справа № 915/899/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді: Жекова В. І.,

суддів: Аленіна О. Ю., Богатиря К. В.,

(Склад колегії суду визначено, згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.01.2017 р.)

при секретарі судового засідання Чеголя Є.О.,

за участю представників учасників процесу:

ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України ОСОБА_1,

ТОВ Миколаївгаз Збут ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 01.11.2016 р.

у справі № 915/899/16

за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут,

про стягнення пені та 3% річних, а всього грошових коштів у сумі 1502660 грн. 84 коп. за договором купівлі-продажу природного газу,

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.11.2016 р. апеляційну скаргу ТОВ Миколаївгаз Збут прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді Жекова В.І., суддів: Пироговського В.Т., Богатиря К.В. на 19.12.2016 р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 р. розгляд справи було відкладено на 16.01.2017 р.

Розпорядженням керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №50 від 12.01.2017 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи, у звязку зі звільненням 21.12.2016 р. ОСОБА_5 з посади судді Одеського апеляційного господарського суду та припиненням, відповідно до ч.4 ст. 116 Закону України Про судоустрій і статус суддів, повноважень судді зі здійснення правосуддя.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.01.2017 р., для розгляду апеляційної скарги ТОВ Миколаївгаз Збут визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Жекова В.І., суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 р. апеляційну скаргу ТОВ Миколаївгаз Збут прийнято до провадження колегією у складі суддів, який визначений протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.01.2017 р., з призначенням до розгляду на 16.01.2017 р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 р. розгляд справи було відкладено на 30.01.2017 р.

Учасники судового процесу, відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, належним чином повідомлялись про час і місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні, яке відбулось 30.01.2017 р., оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

18.08.2016 р. ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до ТОВ Миколаївгаз Збут, в якому просило стягнути пеню у розмірі 1408709,89 грн., 3% річних у розмірі 93950,95 грн. (а.с. 3-5).

Обґрунтовуючи позов, ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України послалося на неналежне виконання ТОВ Миколаївгаз Збут грошових зобовязань за укладеним між ними договором від 30.06.2015 р. №15-775-Н купівлі-продажу природного газу, а саме зобовязань щодо здійснення своєчасної оплати вартості поставленого в період з 1 липня по 31 грудня 2015 р. природного газу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 01.11.2016 р. (головуючий суддя Коваль Ю.М.) позовні вимоги задоволено частково; стягнено з ТОВ Миколаївгаз Збут на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України грошові кошти в загальній сумі 926057 грн. 61 коп., з яких: 832106 грн. 66 коп. пеня, 93950 грн. 95 коп. 3% річних; 13890 грн. 86 коп. грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що твердження ПАТ НАК Нафтогаз України щодо неналежного виконання грошових зобовязань за договором, у звязку з чим нараховано пеню і 3% річних, узгоджуються з поданими довідками щодо операцій ТОВ Миколаївгаз Збут за період 01.06.2015 р. 30.06.2016 р. (а.с. 13-14) та розрахунком заборгованості ТОВ Миколаївгаз Збут (а.с. 9-12), з яких випливає, що ТОВ Миколаївгаз Збут повністю сплачено вартість придбаного за договором природного газу, проте така оплата здійснена з порушенням узгоджених сторонами строків систематично впродовж дії договору.

Суд погодився з поданим ПАТ НАК Нафтогаз України розрахунком 3 % річних, нарахованих на прострочені протягом 20.08.2015 р. 11.02.2016 р. суми оплати вартості придбаного природного газу у відповідні періоди, загальна сума яких становить 93950 грн. 95 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення з ТОВ Миколаївгаз Збут пені у сумі 1408709 грн. 89 коп., то суд вбачив, що її нарахування за прострочення оплати вартості придбаного відповідачем у період липень-листопад 2015 року природного газу позивачем здійснено всупереч порядку, визначеному в п.7.2 договору, згідно якого нарахування пені можливе у разі не здійснення покупцем повної оплати фактично отриманого за договором природного газу до 20-го числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині реалізації газу, а такий строк дії договору передбачений розділом 11 договору - до 31.12.2015 р.

З довідки щодо операцій відповідача за період 01.06.2015 р. 30.06.2016 р. та розрахунку заборгованості суд вбачив, що ТОВ Миколаївгаз Збут за придбаний природний газ у липні-листопаді 2015 року повністю розрахувалося до 31.12.2015 р., а за придбаний у грудні 2015 року після 31.12.2015 р., а саме у період 05.01. - 23.03.2015 р.

Також суд визнав обґрунтованою пеню, нараховану позивачем на прострочену суму оплати вартості придбаного відповідачем природного газу у грудні 2015 року за період прострочення з 20.01. - 22.03.2016 р. у загальній сумі 832106 грн. 66 коп.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, ТОВ Миколаївгаз Збут звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що підписані та повернуті позивачем акти приймання передачі є єдиною підставою для відповідача здійснювати остаточний розрахунок за фактично переданий газ. Кожне спільне протокольне рішення і платіжні доручення про перерахування позивачу отриманих по ланцюгу коштів, як вартість пільг та субсидій населенню вказують, що такі розрахунки між сторонами здійснюються в межах договору №15-775-Н від 30.06.2015 р. і є одночасно процедурою погашення зобовязань ТОВ Миколаївгаз Збут по оплаті за природний газ у визначеному у спільних протокольних рішеннях місяці, в розмірі отриманих по спільному протокольному рішенню сум пільг та субсидій населенню.

Відповідач у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач вважає оскаржуване рішення таким, що прийнято відповідно до обставин справи, вимог чинного законодавства та просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі укладений договір від 30.06.2015 р. №15-775-Н купівлі-продажу природного газу, до якого вносилися зміни та доповнення додатковими угодами від 15.10.2015 р. №1 та від 04.11.2015 р. №2 (а.с. 17-26).

Згідно до п.п.1.1,1.2,2.1 договору, ПАТ НАК Нафтогаз України (продавець) зобовязалося передати у власність ТОВ Миколаївгаз Збут (покупця) в період 01.07 - 31.12.2015 р. природний газ для подальшої реалізації населенню, а покупець прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Згідно до п.3.1 договору, право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ.

Згідно до п.3.3 договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцю у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно до п.3.4 договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобовязується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписаний акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно до п.6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами в національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Згідно до р.11 договору, він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015 р., а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ НАК Нафтогаз України в період липень-грудень 2015 року поставлено ТОВ Миколаївгаз Збут природний газ на загальну суму 350565564 грн. 03 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с. 27-33), а ТОВ Миколаївгаз Збут повністю сплачено вартість придбаного за договором природного газу, проте така оплата здійснена з порушенням узгоджених сторонами строків.

З огляду на приписи ст. 526 та ч.1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 14 та ст. 629 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 692 ЦК України встановлено обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Отже, п.6.1 договору визначений конкретний строк остаточного розрахунку за фактично переданий газ - до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, що відповідає приписам ч.1 ст. 530 ЦК України, не містить жодних застережень щодо настання обов'язку ТОВ Миколаївгаз Збут з оплати газу протягом певного терміну після підписання ПАТ НАК Нафтогаз України акту приймання-передачі газу чи після повернення одного примірника оригіналу акта покупцю.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що, відповідно до п.3.4 договору, акти приймання-передачі газу визначаються в якості підстави для остаточних розрахунків сторін, але з урахуванням змісту п.6.1 цього договору, тому судова колегія дійшла висновку, що несвоєчасне повернення продавцем актів приймання-передачі за минулий місяць жодним чином не змінює встановлений конкретний строк оплати поставленого газу, тобто настання обов'язку з оплати спожитого газу не обумовлюється моментом повернення (підписання) вказаних актів.

Умови вищезазначеного договору не містять жодних застережень щодо можливості відліку 20-денного строку оплати з дня підписання акта приймання-передачі газу чи з дня одержання підписаного акта покупцем, тому час підписання сторонами відповідного акта чи час його повернення покупцю не впливає на момент виникнення прострочення за грошовим зобовязанням ТОВ Миколаївгаз Збут.

Згідно до ч.ч.1,2 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Проте, згідно до п.4.1 договору, сторони погодили, що кількість газу, яка подається покупцеві, визначається за показниками комерційних вузлів обліку газу споживачів покупця або за Нормами споживання природного газу населенням, у разі відсутності газових лічильників, затвердженими постановою КМУ від 08.06.1996 р. №619, у разі використання газу побутовими споживачами за відсутності в них газових лічильників.

Судова колегія зазначає, що не здійснення повернення актів приймання-передачі газу не може змінювати конкретний строк оплати, визначений п.6.1 договору, оскільки акти приймання-передачі газу лише фіксують остаточний обсяг переданого газу за минулий місяць, а виходячи з показників комерційних вузлів обліку газу споживачів покупця або Норм споживання природного газу населенням, ТОВ Миколаївгаз Збут мало усі дані щодо фактичних щомісячних обсягів отриманого природного газу для своєчасного проведення розрахунків з постачальником.

Матеріали справи свідчать про відсутність спору між сторонами щодо фактичних обсягів та строків щомісячної поставки газу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, кожна сторона договору повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст. 230 ГК України).

Така санкція визначена п.7.2 договору, яким передбачено, що у разі якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині реалізації газу (р.11 договору), покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за договором природного газу, покупець зобовязується, крім суми заборгованості, сплатити продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що Головним Управлінням Державної казначейської служби України в Миколаївській області, Департаментом фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, ПАТ НАК Нафтогаз України та ТОВ Миколаївгаз Збут укладено спільні протокольні рішення від 18.09.2015 р. №1952, від 20.10.2015 р. №2175, від 19.11.2015 р. №2452, від 18.12.2015 р. №2991, від 22.01.2016 р. №284 (а.с. 49-68), предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 р. №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (в редакції від 25.02.2015 р., що діяла на момент складання та виконання спільних протокольних рішень).

На думку судової колегії, ТОВ Миколаївгаз Збут у спірних відносинах є фактично посередником в ланці отримання населенням природного газу.

Під час виконання умов договору №15-775-Н купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015 р. сторонами договору одночасно виконувались не тільки його вимоги, але й вимоги низки спеціальних нормативно-правових актів, якими встановлюється Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20, та Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затверджений Наказом Міністерства фінансів України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 03.08.2015 р. №493/688.

Виконання договірного зобов'язання ТОВ Миколаївгаз Збут невід'ємно пов'язано із виконанням вказаних спеціальних нормативно-правових актів щодо необхідності здійснення проведення взаєморозрахунків з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та надання населенню пільг, субсидій і компенсацій.

Згідно Спільних протокольних рішень "Про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України" від 18.09.2015 р. №1952, від 20.10.2015 р. №2175, від 19.11.2015 р. №2452, від 18.12.2015 р. №2991, від 22.01.2016 р. №284, сторонами, що підписали ці спільні протокольні рішення, проводилась організація взаєморозрахунків, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Згідно до п.2.5 спільних протокольних рішень, ТОВ Миколаївгаз Збут, отримавши кошти від Департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, який отримав їх від Головного Управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області, перераховує такі кошти ПАТ «НАК «Нафтогаз України», згідно до договору №15-775-Н купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015 р.

Наведений порядок перерахування коштів, на думку судової колегії, і є одночасно процедурою погашення зобов'язань ТОВ Миколаївгаз Збут перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з остаточної оплати вартості поставленого природного газу в розмірі отриманих по спільним протокольним рішенням сум пільг і субсидій населенню.

Здійснення взаєморозрахунків на підставі підписаних сторонами вказаних вище спільних протокольних рішень відбувалось за межами строку оплати ТОВ Миколаївгаз Збут вартості природного газу, передбаченого п.6.1 договору (до 20 числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу), оскільки в даному випадку, згідно із пунктом 1.2 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, розрахунки проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку.

За згодою всіх сторін укладених спільних протокольних рішень, якими визначено взаємовідносини між учасниками розрахунків за природний газ, у тому числі ТОВ Миколаївгаз Збут і ПАТ «НАК «Нафтогаз України», проводились розрахунки шляхом перерахування по ланцюгу субвенцій для надання пільг, субсидій та компенсацій населенню.

В Преамбулі кожного зі спільних протокольних рішень зазначена мета його укладання - погашення взаємної заборгованості.

Згідно з п.2.1 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів.

Згідно з п.2.2 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів.

Згідно з п.2.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Згідно з п.2.4 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків підписуються усіма учасниками розрахунків: відповідним департаментом фінансів, відповідним головним управлінням Казначейства, постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг), Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок". Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та за електроенергію та за природний газ додатково погоджуються з Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

Згідно з п.2.5 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, не пізніше наступного дня після підписання останнім учасником розрахунків спільного протокольного рішення (з присвоєнням номера та дати) усі учасники розрахунків, які підписали спільні протокольні рішення, подають до Казначейства України та органів Казначейства, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення.

ТОВ Миколаївгаз Збут після отримання коштів від попередньої сторони за схемою розрахунків, визначеною спільним протокольним рішенням, перераховував грошові кошти останній стороні - ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Саме виконання вимог вказаних вище Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію та Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, на думку судової колегії, викликало затримку в повній оплаті ТОВ Миколаївгаз Збут поставленого газу.

З інформації Головного Управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області про проведення розрахунків, відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 р. №20, згідно спільних протокольних рішень: від 18.09.2015 р. №1952 проведено розрахунок 23.09.2015 р. на суму 4010387,57 грн. (відкрито асигнування з держбюджету 23.09.2015 р.); від 20.10.2015 р. №2175 27.10.2015 р. на суму 5059778,29 грн. (відкрито асигнування з держбюджету 26.10.2015 р.); від 19.11.2015 р. №2452 24.11.2015 р. на суму 19002717,17 грн. (відкрито асигнування з держбюджету 24.11.2015 р.); від 18.12.2015 р. №2991 23.12.2015 р. на суму 62548857,85 грн. (відкрито асигнування з держбюджету 22.12.2015 р.); від 22.01.2016 р. №284 12.02.2016 р. на суму 30093975,00 грн. (відкрито асигнування з держбюджету 12.02.2016 р.), а всього на суму 120715715,88 грн. (а.с. 122).

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що, уклавши та підписавши спільні протокольні рішення, сторони змінили порядок і строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору №15-775-Н від 30.06.2015 р., що не було враховано місцевим судом.

Відповідної правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України в п.19 Інформаційного листа від 23.01.2017 р. №01-06/131/17 «Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 р. №01-06/249 «Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів»», в постанові від 17.08.2016 р. у справі № 924/111/16 та Верховний Суд України в постановах від 10.02.2016 р. у справі № 902/1652/13, від 25.03.2015 р. у справі № 924/1265/13, від 09.09.2014 р. у справах №№ 5011-1/1043-2012-42/528-2012, 5011-35/1272-2012-42/527-2012, 5011-35/1533-2012-19/522-2012 та інших.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що з наявного в матеріалах справи розрахунку не можливо встановити періоди та суми неналежного виконання ТОВ Миколаївгаз Збут зобовязань за договором, оскільки строки виконання зобовязання за спільними протокольними рішеннями останнім дотримано та ПАТ «НАК «Нафтогаз України», враховуючи ч.1 ст. 33 ГПК України, повинно було довести ті обставини, на які воно посилалося як на підставу своїх вимог, а тому підстави для застосування санкцій, передбачених договором та ч.2 ст. 625 ЦК України, відсутні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що місцевим судом не обґрунтовано не були взяті до уваги спільні протокольні рішення, підписані сторонами з цієї справи, тобто необґрунтовано задоволені вимоги щодо стягнення 3% річних та частково задоволені вимоги щодо стягнення пені, а тому рішення господарського суду Миколаївської області з цієї справи повинно бути скасовано в частині задоволення позову, як таке, що прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 77, 85, 99, 101-105 ГПК України,

колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ Миколаївгаз Збут - задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 01.11.2016 р. зі справи №915/899/16 у частині, якою позовні вимоги ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задоволено частково, а саме стягнено з ТОВ Миколаївгаз Збут на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України грошові кошти в загальній сумі 926057 грн. 61 коп., з яких: 832106 грн. 66 коп. пеня, 93950 грн. 95 коп. 3% річних; 13890 грн. 86 коп. грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору, - скасувати.

В решті частині рішення залишити без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 105 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 03.02.2017 р.

Головуючий суддя: Жеков В. І.

Судді: Аленін О. Ю.

ОСОБА_6