Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" лютого 2017 р. Справа № 906/1224/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- дов. від 25.10.2016

від відповідача: ОСОБА_2- дов. б/н від 11.01.2017

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філї "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"

до Державного підприємства "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 митниці ДФС України.

про стягнення 14454,30 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача нарахованих платежів в сумі 14454,30грн. за час затримки для митного контролю вагона № 63778435.

Суд ухвалою від 13.12.2016 порушив провадження у справі та призначив розгляд справи на 12.01.2017.

Ухвалою від 12.01.217 суд відклав розгляд справи на 02.02.2017.

02.02.2017 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залучення іншого відповідача - ОСОБА_3 митницю державної фіскальної служби України (а.с. 113-116).

Крім того, 02.02.2017 від відповідача надійшов письмовий відзив.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях (а.с. 58-61,81-82)

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, викладених у письмовому відзиві (117-120).

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 митниця ДФС України повноважного представника в судове засідання не направила. Про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 109).

Щодо клопотання відповідача про про залучення в якості іншого відповідача - ОСОБА_3 митницю державної фіскальної служби України, суд зазначає наступне.

Так, відповідач зазначає, що підставою для складення залізницею Акту загальної форми на випуск вагона №63778435 від 14.06.2016 року № 828 з нарахуванням належних зборів за затримку вагона стало проведення ОСОБА_3 митницею ДФС України митного огляду рухомого складу вагону № 63778435.

Вказує, що митницею було затримано вагони та проведено огляд на підставі ч.5 ст. 338 Митного кодексу України.

Зазначає, що огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитись за повідомленням правоохоронних органів, проте тільки за рішенням митного органу і за наявності при цьому законних підстав

ДП «Новоград-Волинське ДЛМГ» у відповідності до Митного кодексу України здійснено декларування на експорт вищевказаного товару (код УКТ ЗЕД 4401) «деревина паливна...», що слідував у вагоні №63778435 по митній декларації №101040000/2016/004578 від 23.05.2016 року.

ОСОБА_3 митниці ДФС були надані всі необхідні та належно оформлені товарно-супровідні документи, а саме митна декларація, залізнична накладна, рахунок-фактура, специфікація, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій.

Відповідач вважає, що ОСОБА_3 митницею ДФС було безпідставно здійснено затримку вагона. В результаті проведеного переогляду вантажу, незаконного переміщення товару через митницю з боку ДП «Новоград-Волинське ДЛМГ» не встановлено, тому будь-якої шкоди відповідачем позивачу не завдано.

Вважає, що саме ОСОБА_3 митниця Державної фіскальної служби України, в порушення вимог ст. 338 МК України та Інструкції, здійснила переогляд належного відповідачу товару комерційного призначення, без достатніх підстав, внаслідок чого позивач поніс додаткові витрати, тому відповідачем у даній справі має бути саме ОСОБА_3 митниця Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч.1 ст.24 ГПК України, господарський суд за наявністі достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Залучення іншого відповідача відбувається у випадках, коли відповідач, що зазначений позивачем у позові, не повинен відповідати за цим позовом або повинен відповідати солідарно з іншою особою, яка в позові не зазначена як відповідач.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача 14454,30грн. нарахованих платежів за час затримки вагона №63778435 з деревиною паливною, який перебував під митним контролем .

Відповідачем визначено ДП "Новоргад-Волинське дослідне лісомисливське господарство" як особу - вантажовідправника.

Оскільки свої вимоги до відповідача позивач обгрунтовує приписами ст. 218 Митного кодексу України, що виключає покладення обов'язку щодо відшкодування понесених додаткових витрат залізницею на митний орган, суд дійшов висновку, що підстави залучення до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2016 ДП «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство» (відповідач) відправило зі ст. Новоград-Волинський Південно-Західної залізниці до ст.Дорнешти вагон № 63778435 з вантажем «деревина паливна», що підтверджується накладною № 401364 (а.с.13).

30.05.2016 на ст. Вадул-Сірет прибув вищевказаний вагон з вантажем «деревина паливна» та на підставі листа ОСОБА_3 митниці ДФС від 30.05.2016 № 4392/24-70-62-20/03 (а.с. 15) був відчеплений для проведення переогляду.

Про затримання вищевказаного вагону Львівською залізницею (позивач) було складено акт загальної форми від 30.05.2016 №-703 (14).

Відповідно до вказаного акту, вагон № 63778435 був затриманий митною службою для поглибленого митного огляду. Початок затримки 30.05.2016 о 09.00 год.

За поясненнями позивача вказаний вагон було подано для здійснення митного огляду (переогляду) на ділянку митного контролю та надано телеграфне повідомлення від 30.05.2016 № 33 на станцію відправлення для повідомлення вантажовідправника (а.с. 16).

14.06.2016 за результатами огляду вагону №63778435 інспектором митниці складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 408020205/2016/000025 від 14.06.2016. Згідно вказаного акту, товар було вивантажено та оглянуто на відповідність відомостям зазначеним у електронних митних деклараціях, товаросупровідних документах з наявним вантажем. Для встановлення якості деревини, митний огляд було проведено за участю інженера відділу лісового господарства ДП «Берегометське ЛМГ». Згідно акта обстеження від 14.06.2016 у залізничному вагоні №63778435 переміщувалася «деревина паливна» в кількості 49,44 м3 якість згідно «дрова ТУГОСТ 3243-88», коефіцієнт переводу згідно ДСТУ 4020-2-2001, свіжепилена, природної вологості листяних (осика) порід з корою, без обмеження по кількості сучків різного діаметру та різної довжини (до 30 мм), наявність механічних пошкоджень, бокові та торцеві тріщини, сколи. Кривизна проста та складна більше 10%. Товар відповідав заявленому у ЕМД та ТСД. Ознаки порушень митних правил відсутні. Огляд проведено у присутності співробітників правоохоронних органів, про що свідчать їх підписи на актах огляду (а.с. 17-18).

Після прийняття ОСОБА_3 митницею ДФС рішення про випуск даного вагону, 14.06.2016 позивачем складено акт загальної форми № 828 в якому вказано, що вагон за накладною № 401364 може слідувати до станції призначення. Зафіксовано час закінчення затримаки - 14.06.2016 о 10.15 год.

За час затримки вагона позивачем було здійснено нарахування згідно з ставками Збірника тарифів № 1 із застосуванням коригувального коефіцієнта, які склали 14454,30 грн. (а.с. 19).

21.11.2016 позивачем за № НЮ-1222 на адресу відповідача направлено претензію з вимогою про сплату нарахованих платежів за результатами складення акту загальної форми № 828 від 14.06.2016 в сумі 14454,30 грн. Вказану претензію відповідачем отримано 25.11.2016 (а.с. 20, 83).

Відповідач вимоги претензії не виконав, нарахованого платежу в сумі 14454,30 грн. за час затримки вагона в добровільному порядку не сплатив, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказує, що за результатами переогляду інспекторами митниці складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 14.06.2016 року №408020205/2016/000025 та акта обстеження, встановлено, що сторонніх вкладень у вантажі «деревина паливна» не виявлено.

ОСОБА_3 митниця ДФС, керується і обґрунтовує затримку рухомого складу вагону №63778435 необхідністю проведення поглибленого митного огляду на підставі ч.5 ст. 338 Митного кодексу України та п.14 Постанови Кабінету Міністрів України №467 від 23.05.2012 року , що слідує з листа митниці від 30.05.2016 року №4392/24-7-62-20/03, Акта про проведення огляду (переогляду) №408020205/2016/000025 від 14.06.2016.

На думку ДП «Новоград-Волинське ДЛМГ», вищевказаний Лист від 30.05.2016 року №4392/24-70-62-20/03 за підписом т.в.о. начальника ОСОБА_3 митниці ДФС, адресований начальнику станції «Вадул-Сірет», не має належного обґрунтування, тому не може слугувати підставою для проведення переогляду.

Вказує, що відповідачем були надані всі необхідні товаро-супровідні документи. Вважає, що у діях відповідача відсутня вина у понесені позивачем додаткових витрат, пов'язаних із затримкою вагона.

Вважає, що саме ОСОБА_3 митниця Державної фіскальної служби має нести відповідальність перед позивачем.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Предметом спору є стягнення плати за витрати залізниці, які пов'язані із затримкою вагона в залізничному перевезенні.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

Стаття 4 Статуту залізниць України вказує, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

При цьому ст. 10 ЦК України передбачено застосування правил відповідного міжнародного договору, якщо в чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства.

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), яка є чинною для України відповідно до Закону України «Про правонаступництво в Україні» та Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів.

За умовами § 3. ст. 14 УМВС укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами на підставі накладної № 401364 (а.с. 13) виникли правовідносини з перевезення вантажу.

Статтею 32 УМВС передбачено, що перевізнику повинні бути відшкодовані всі додаткові витрати, пов'язані із перевезенням вантажів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано плату за час затримку вагона в результаті проведення митного контролю.

Відповідно до ч.1 ст.4 Митного кодексу України митним контролем є сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 218, глави 32 "Митні формальності на залізничному транспорті" Митного кодексу України розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Необхідно зауважити, що відповідач є вантажовласником, якому позивач надає послуги з перевезення на підставі накладної № 401364 від 23.05.2016, передбачені Статутом залізниць України.

Отже, обов'язок власників товару або уповноважених ними осіб щодо оплати операцій, здійснених під час проведення митного контролю на залізничному транспорті, незалежно від факту виявлення незаконного переміщення товару під час здійснення такого контролю, визначений нормами чинного законодавства, які мають бути застосовані до спірних правовідносин.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 статті 129 Статуту залізниць, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу (ч.2 ст.129 Статуту залізниць).

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми (ч.4 ст.129 Статуту залізниць).

Так, підставою для стягнення з відповідача коштів за затримку вагону № 63778435 щодо якого здійснювався ОСОБА_3 митницею ДФС огляд товару, є акт загальної форми №828 від 14.06.2016 (а.с. 14).

На підставі вказаного акту позивачем нараховано відповідачу платежі за час затримки вказаного вагона на станції Вадул-Сірет.

З розрахунку позивача (а.с.19) вбачається, що початком затримки вагону є 30.05.2016 о 9.00 год., закінчення затримки - 14.06.200116 о 10.15 год.

Зокрема, за користування вагоном нараховано 8577,70 грн., за зберігання у вагоні - 4659,20 грн., за маневрову роботу - 673,60 грн., за роботу МЧ-543,80 грн.

Загальна сума за затримку вагону склала 14454,30грн.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що сума 14454,30 грн. розрахована позивачем відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ним послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 15.04.2009 за № 340/16356.

Під час нарахування платежу за час затримки вищевказаного вагону позивачем були застосовані коефіцієнти, що затверджені наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317 "Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги. На момент затримки вагонів та здійснення позивачем нарахування платежів діяли коефіцієнти, розмір яких встановлено наказом Міністерства інфраструктури України від 26.04.2016 № 161 "Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги".

Суд, перевіривши вказаний розрахунок, дійшов висновку, що позивачем правомірно здійснено відповідні нарахування, відтак відповідач в силу приписів норм чинного законодавства зобов'язаний сплати позивачу понесені ним додаткові витрати пов'язані із затримкою вагонів для здійснення митних формальностей.

Щодо строку проведення оплати нарахованих позивачем платежів за затримку вагонів, то слід керуватись нормами ч. 2 ст. 530 ЦК України, оскільки такий строк розрахунку сторонами не визначений.

Так, відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був у термін до 03.12.2016. (25.11.2016 дата отримання вимоги відповідачем + 7 пільгових днів ) здійснити оплату нарахованих позивачем платежів за затримку вагону в сумі 14454,30грн.

Незважаючи на пред'явлену вимогу, відповідач не здійснив відповідних розрахунків на момент звернення з позовом до суду та на момент вирішення спору.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач позов за підставою та предметом належними та допустимими доказами не спростував, доказів перерахування платежів за затримку вагону суду не надав.

Водночас, суд не погоджується з запереченнями відповідача щодо того, що вини відповідача у затримці вагонів немає, оскільки останнім належним чином були оформлені всі супроводжувальні документи.

Так, згідно з п. 5.15 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Крім того суд й не погоджується з твердженням відповідача щодо того, що обов'язок з оплати платежів за затримку вагону має нести третя особа - ОСОБА_3 митниця Державної фіскальної служби України, оскільки нормами чинного законодавства обов'язок по відшкодуванню таких витрат покладається на власників товару або уповноважених ними осіб.

Щодо дій ОСОБА_3 митниця ДФС України по проведенню поглибленого митного огляду вагону № 63778435, відправленого відповідачем, то суд не вправі надавати оцінку діям митного органу, оскільки такі не є предметом розгляду даного спору.

Суд зауважує, що законність дій ОСОБА_3 митниці ДФС України по затримці з деревиною паливною ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" вагону № 63778435 на залізничній станції "Вадул-Сірет" митного посту "Вадул-Сірет" є предметом розгляду справи № 806/80/17, що розглядається Житомирським окружним адмінінстративним судом.

Крім того, слід зазначити, що ДП "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" вправі, за своїм волевиявленням, звернутись в установленому законом порядку до ОСОБА_3 митниці ДФС України з вимогою про відшкодування йому коштів за затримку вагона на залізничній станції "Вадул-Сірет", яка мала місце не з вини відповідача.

В порядку ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство" (11701, м. Новоград-Волинський, вул. Шепетівська,11, )

на користь Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" (03680,м.Київ, Печерський район, вул. Тверська,5, код ЕДРПОУ 40075815) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, )

- 14454,30 грн. платежів, нарахованих за час затримки вагона;

- 1378,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.02.17

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу