ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Справа № 905/121/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Кролевець О. А.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Приватного акціонерного товариства "Корум Україна"

та на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 02 листопада 2016 року

у справі № 905/121/15

господарського суду Донецької області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансмаш"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Приватне акціонерне товариство "Корум Україна"

про звернення стягнення на предмет застави

за участю представників

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10 травня 2016 року було зупинено провадження у справі № 905/121/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансмаш", м. Донецьк за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Корум Україна", м. Донецьк про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02 листопада 2016 року (судді Сгара Е.В., Склярук О.І., М'ясищев А.М.) клопотання Приватного акціонерного товариства "Корум Україна" про відстрочення сплати судового збору залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Корум Україна" на ухвалу господарського суду Донецької області від 10 травня 2016 року у справі №905/121/15 повернуто без розгляду.

Не погодившись з зазначеною ухвалою Приватне акціонерне товариство "Корум Україна" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 03 листопада 2016 року та справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір". Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Корум Україна" не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, однак скаржник під час звернення до суду заявив клопотання, яким просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення, обґрунтовуючи це важким матеріальним становищем.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно п.3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Суд апеляційної інстанції встановив, що скаржник не надав доказів, які б свідчили, що майновий стан скаржника перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, скаржник не надав будь-яких доказів в обґрунтування заявленого клопотання, які б свідчили про вжиття скаржником усіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом строку розгляду апеляційної скарги до прийняття постанови у справі.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення без задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Звертаючись з касаційною скаргою Приватне акціонерне товариство "Корум Україна" не спростувало вищезазначених висновків суду апеляційної інстанції, а лише в тексті касаційної скарги третя особа, яка не заявляє самостійних вимог зазначила, що нею було надано мотивоване клопотання, однак доказів, які б свідчили, що майновий стан скаржника перешкоджає сплаті ним судового збору суду касаційної скарги також надано не було.

Таким чином, скаржник фактично не сплатив судовий збір у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення апеляційної скарги без розгляду на підставі п.3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про повернення апеляційної скарги без розгляду.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Корум Україна" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 02 листопада 2016 року у справі № 905/121/15 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді О. А. Кролевець

С. С. Самусенко