ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р.Справа № 922/127/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбитех», м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс", м. Харків 3-я особа , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю Граківські Комбікорма, смт. Чкаловське
про стягнення коштів в сумі 443481,03 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність №1/2016 від 29.06.2016р.;

відповідача: ОСОБА_2, довіреність № бн від 01.01.2017р.;

3-ї особи: ОСОБА_3 (тимчасово виконуючий обов'язки директора),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Граківські Комбікорма» () звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» () про стягнення заборгованості за договором поставки №01-08 від 01.08.2015 р. в сумі 391976,40 грн., а також штрафної неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за невиконання грошового зобовязання в сумі 51504,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Граківські Комбікорма» посилалось на неналежне виконання ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» своїх грошових зобовязань за наведеним вище договором поставки щодо оплати вартості отриманого товару.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.01.2016 р. було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №922/127/16.

08.02.2016 р. від ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» надійшов відзив на позовну заяву (вх.№3911 від 08.02.2016 р., т.с. 1 арк.с. 44-46), в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що строк виконання ним грошових зобовязань станом на момент звернення позивача з позовом у даній справі не настав, оскільки відповідно до додаткової угоди №1 від 03.08.2015 р. до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 р. ТОВ «Граківські Комбікорма» та ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» відстрочили оплату поставленого товару до 31.12.2016 р. На підтвердження відповідних обставин ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» було додано до відзиву належним чином засвідчену копію додаткової угоди №1 від 03.08.2015 р. до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 р. (т.с. 1 арк.с. 49).

02.03.2016 р. від ТОВ «Граківські Комбікорма» та ТОВ «КОНБИТЕХ» () надійшли пояснення (вх.№№7164 від 02.03.2016 р. т.с. 1 арк.с. 108 та 7158 від 02.03.2016 р. т.с. 1 арк.с. 116 відповідно), згідно яких на підставі договору №2/ВПВ від 04.01.2016 р. про відступлення права вимоги (т.с. 1 арк.с. 118), ТОВ «Граківські Комбікорма» відступило свої вимоги до ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» за договором поставки №01-08 від 01.08.2015 р. - ТОВ «КОНБИТЕХ».

Посилаючись на наведені обставини ТОВ «КОНБИТЕХ» в своїх поясненнях (вх.№ 7158 від 02.03.2016 р., т.с. 1 арк.с. 116) просило Суд, в порядку ст. 25 ГПК України, замінити позивача (ТОВ «Граківські Комбікорма») на його правонаступника - ТОВ «КОНБИТЕХ».

В судовому засіданні 02.03.2016 р., керуючись ст. 25 ГПК України, на підставі договору №2/ВПВ від 04.01.2016 р. про відступлення права вимоги, Суд замінив позивача у справі з ТОВ «Граківські Комбікорма» на ТОВ «КОНБИТЕХ» (ухвала Суду від 02.03.2016 р., т.с. 1 арк.с. 140-141), у звязку з чим, було оголошено перерву до 17.03.2016 р.

17.03.2016 р. від ТОВ «Граківські Комбікорма», в порядку ст. 26 ГПК України, надійшла позовна заява (вх.№8933 від 17.03.2016 р., т.с. 1 арк.с.173), відповідно до якої, останній просить Суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором поставки №01-08 від 01.08.2015 р. в сумі 391976,40 грн. та штрафну неустойку в сумі 51504,63 грн. (всього 443481,03 грн.).

Обґрунтовуючи власні позовні вимоги на предмет спору (кошти в загальній сумі 443481,03 грн.), ТОВ «Граківські Комбікорма» посилається на те, що відповідно до п. 1 додаткової угоди №2 до договору поставки №01-08 від 01.08.2015 р. (т.с. 1 арк.с. 161), відступлення права вимоги (зміна кредитора) за цим договором допускається виключно за погодженням з другою стороною договору. Втім, як зазначає ТОВ «Граківські Комбікорма», згоду боржника (ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс») на заміну кредитора за договором поставки №01-08 від 01.08.2015 р. отримано не було, у звязку з чим ТОВ «Граківські Комбікорма» вважає договір №2/ВПВ від 04.01.2016 р. про відступлення права вимоги недійсним, а заборгованість за договором поставки №01-08 від 01.08.2015 р. в сумі 391976,40 грн. та неустойка в сумі 51504,63 грн. (всього 443481,03 грн.) підлягають стягненню на користь ТОВ «Граківські Комбікорма», а не ТОВ «КОНБИТЕХ».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.03.2016 р. (т.с. 1 арк.с. 184-185) вказану позовну заяву ТОВ «Граківські Комбікорма», подану в порядку ст. 26 ГПК України, було прийнято до розгляду, а ТОВ «Граківські Комбікорма» допущено до участі у справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (грошові кошти в сумі 443481,03 грн.).

11.04.2016 р. від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (ТОВ «Граківські Комбікорма») надійшли пояснення по справі (вх.№11876 від 11.04.2016 р., т.с. 1 арк.с. 227), в яких останній просить Суд, відповідно до ст. 83 ГПК України, вийти за межі позовних вимог та визнати недійсним договір №2/ВПВ від 04.01.2016 р. про відступлення права вимоги.

За клопотанням ТОВ «Граківські Комбікорма» в судовому засіданні 11.04.2016 р. було оголошено перерву до 13.04.2016 р.

16.05.2016 р. від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№15905 від 16.05.2016 р., т.с. 4 арк.с. 109-110) до набрання рішенням у справі №922/696/16 законної сили.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.05.2016 р. (т.с. 4 арк.с. 179-185), за клопотанням позивача (вх.№12099 від 12.04.2016 р., т.с. 1 арк.с. 236-238) про призначення у справі технічної експертизи документів, та спільного клопотання 3-ї особи і відповідача (вх.№15914 від 16.05.2016 р., т.с. 4 арк.с. 106) про призначення почеркознавчої експертизи, було призначено у даній справі комплексну судову технічну експертизу документів та почеркознавчу експертизу та доручено її проведення Харківському науково-дослідному інституту ім.. засл. Проф. ОСОБА_4, на вирішення експертам поставлено наступні запитання:

1. Чи співпадає дата складання документа (Договору поставки № 01-08 від 01.08.2015 року) вказана в ньому, істинному віку документа?

2. Чи співпадають дати складання документів (Додаткової угоди №1 від 03.08.2015 року та Додаткової угоди №2 від 14.08.2015 року до Договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року) вказані в них, істинному віку документів?

3. Чи могли документи (Додаткова угода №1 від 03.08.2015 року та Додаткова угода №2 від 14.08.2015 року до Договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року) бути виготовлені пізніше дати, вказаної в них?

4. Чи нанесений відтиск печатки в документі (Договорі поставки № 01-08 від 01.08.2015 року) у той час, яким датований документ?

5. Чи нанесені відтиски печатки в документах (Додатковій угоді №1 від 03.08.2015 року та Додатковій угоді №2 від 14.08.2015 року до Договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року) у той час, яким датовані документи?

6. Чи могли бути відтиски печатки в документах (Додатковій угоді №1 від 03.08.2015 року та Додатковій угоді №2 від 14.08.2015 року до Договору поставки №01-08 від 01.08.2015 року) бути нанесені пізніше дати, вказаної в них?

7. Чи виконано підписи в документах (Договорі поставки №01-08 від 01.08.2015 року, Додатковій угоді №1 від 03.08.2015 року, Додатковій угоді №2 від 14.08.2015 року) у той час, яким датовані документи, або пізніше дати, вказаної в них?

8. У якій послідовності виконувалися реквізити в документах (Договорі поставки №01-08 від 01.08.2015 року, Додатковій угоді №1 від 03.08.2015 року, Додатковій угоді №2 від 14.08.2015 року) - підпис, відтиск печатки тощо?

9. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_5 у договорі №2/ВПВ про відступлення права вимоги від04.01.2016 р. тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

10. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_6 у договорі №2/ВПВ про відступлення права вимоги від04.01.2016 р. тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

Для забезпечення проведення почеркознавчої експертизи справжності підпису ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на договорі відступлення права вимоги, ухвалами Суду в судове засідання для відібрання експериментальних зразків підписів неодноразово викликались ОСОБА_6 та ОСОБА_5, учасників судового процесу Суд також зобовязував надати вільні та умовно-вільні зразки підписів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Однак, до призначення експертизи у даній справі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судові засідання не зявлялись, учасники судового процесу витребувані Судом документи не надавали.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.05.2016 р. (т.с. 4 арк.с. 184), у звязку з призначенням у справі судової експертизи, розгляд справи було зупинено до її вирішення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.07.2016 р. (т.с. 4 арк.с. 217-220), у звязку з надходженням клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення комплексної судово-технічної експертизи та судово-почеркознавчої експертизи №6536/6537 (вх.№1725 від 05.07.2016 р.), провадження у справі було поновлено, учасників судового процесу було зобовязано надати до суду витребувані експертом документи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.07.2016 р. (т.с. 4 арк.с. 221-224) клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення комплексної судово-технічної експертизи та судово-почеркознавчої експертизи №6536/6537 (вх.№1725 від 05.07.2016 р.) було задоволено Судом, учасників судового процесу було зобовязано надати до суду витребувані експертом документи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2016 р. (т.с. 5 арк.с. 65-66) для відібрання експериментальних зразків підписів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також отримання від учасників судового процесу витребуваних експертом додаткових матеріалів, провадження у справі було поновлено.

В судовому засіданні 25.07.2016 р. представник позивача надав вільні та умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_6 на документах, згідно переліку супровідного листа (вх.№24432 від 25.07.2016 р.); представник відповідача в судове засідання не зявився, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив; представник 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору пояснив, що витребувані експертом документи у 3-ї особи відсутні, про що надав письмові пояснення; ОСОБА_5 надав вільні та умовно-вільні зразки власного підпису на документах, згідно переліку супровідного листа (вх.№24430 від 25.07.2016 р.), а також надав в порядку, визначеному Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 08.10.98 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 N 1950/5), експериментальні зразки підпису на 16-х аркушах.

ОСОБА_6 у судові засідання для відібрання експериментальних зразків підписів не зявився, хоча неодноразово викликався Судом для вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2016 р. (т.с. 5 арк. 63-64) провадження у даній справі зупинено, матеріали справи вирішено направити Харківському науково-дослідному інституту ім.. засл. Проф. ОСОБА_4.

07.11.2016 р. від Харківського науково-дослідного інституту ім.. засл. Проф. ОСОБА_4 надійшов лист (вх.№37079 від 07.11.2016 р., т.с. 5 арк.с. 95), в якому експертна установа зазначає, що судово-почеркознавча експертиза № 65377 не була оплачена протягом 45 календарних днів, у звязку з чим залишена без виконання і знята з провадження.

28.12.2016 р. до Суду надійшов висновок судово-технічної експертизи документів № 6536 від 19.12.2016 р. (т.с. 5 арк.с. 112-118), у звязку з чим ухвалою Суду від 30.01.2017 р. було поновлено провадження у справі, призначено у справі судове засідання на 30.01.2017 р.

Учасників судового процесу належним чином було повідомлено про поновлення провадження у справі та призначення судового засідання на 30.01.2017 р., про що свідчать наявні в матеріалах справи телефонограми (т.с. 5 арк.с. 123-125).

В судовому засіданні 30.01.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а в позові 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору просив Суд відмовити. Обґрунтовуючи заперечення проти позову 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, позивач посилається на те, що додаткові угоди до договору поставки є неукладеними, оскільки фактично, на думку позивача, їх було виготовлено пізніше дати, якою вони датовані.

Окрім того, представник позивача просив Суд зупинити провадження у даній справі до розгляду Харківським апеляційним господарським судом справи №922/2326/16 про визнання недійсними додаткових угод №1 від 03.08.2015 р. та №2 від 14.08.2015 р. до договору поставки, про що надав письмове клопотання (вх.№3026 від 30.01.2017 р.).

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог на користь позивача, посилався на те, що заборгованість за договором поставки виникла перед 3-ю особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Представник 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору просив Суд її позов задовольнити в повному обсязі, а в позові позивача відмовити. Мотивуючи заперечення проти позову позивача, ТОВ «Граківські Комбікорма» посилається на недійсність договору відступлення права вимоги, яким позивач обґрунтовує свої вимоги як кредитора за договором поставки.

Розглянувши клопотання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (ТОВ «Граківські Комбікорма», вх.№11876 від 11.04.2016 р., т.с. 1 арк.с. 227) про вихід за межі позовних вимог, Суд зазначає наступне.

Вказаним клопотання ТОВ «Граківські Комбікорма», на підставі п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України, просить Суд вийти за межі позовних вимог та визнати недійсним договір №2/ВПВ від 04.01.2016 р. про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

При цьому, вихід за межі позовних вимог означає лише збільшення кількісного показника розміру, заявленої позивачем вимоги.

Враховуючи, що вимога про визнання договору недійсним не має кількісного показника, клопотання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (ТОВ «Граківські Комбікорма», вх.№11876 від 11.04.2016 р., т.с. 1 арк.с. 227) про вихід за межі позовних вимог не підлягає задоволенню.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№15905 від 16.05.2016 р., т.с. 4 арк.с. 109-110), Суд зазначає наступне.

Вказаним клопотанням відповідач просить суд зупинити розгляд даної справи до набрання рішенням у справі №922/696/16 законної сили.

Предмет спору у справі №922/696/16 становить вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Граківські комбікорма» про заборону з 30.07.2015 р. виконавчому органу товариства (директору) та особам, уповноваженим у встановленому порядку на підписання договорів від імені товариства, укладати від імені ТОВ «Граківські комбікорма» договори: переведення боргу; відступлення права вимоги; угоди про збільшення відстрочки платежу; додаткових угод до раніше укладених договорів, - без попереднього письмового погодження з вищим органом управління товариства - загальними борами учасників (засновників), оформленого протоколом №29/07-15 від 29.07.2015 р. (арк.с. 111, т.с.1).

Враховуючи, що, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень України, рішення у справі №922/696/16 набрало законної сили 06.06.2016 р., клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№15905 від 16.05.2016 р., т.с. 4 арк.с. 109-110) не підлягає задоволенню.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі (вх.№3026 від 30.01.2017 р.), Суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, ... який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру ..." (див. справу "Єрошкіна проти України", N 31572/03, від 18.06.2009 року).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними" (див. справу "Шульга проти України", N 16652/04, п. 26, від 02.12.2010 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Створюючи учасникам судового процесу необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, за їх клопотаннями, а також у звязку з невиконанням ними та іншими учасниками вимог ухвал Суду щодо надання доказів по справі, забезпечення явки в судове засідання учасників спірних правовідносин тощо, Суд неодноразово відкладав розгляд справи.

Окрім того, на виконання вимог ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, Суд, за клопотанням учасників судового процесу, призначив у справі комплексну судову технічну експертизу документів та почеркознавчу експертизу. Втім, учасники судового процесу почеркознавчу експертизу не оплатили, у звязку з чим її було знято з провадження експерта, а для проведення технічної експертизи документів не надали всіх витребуваних експертом та Судом документів.

Розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема, у звязку з невиконанням учасниками процесу вимог ухвал Суду, провадження у справі було зупинено з 30 травня 2016 року. Станом на 30.01.2017 р. строк розгляду спору у даній справі, визначений ч.ч. 1, 3 ст. 69 ГПК України вичерпано.

Своїх правових позицій за час розгляду справи учасники спору не змінили, про необхідність подання нових доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень Суду не навели.

Клопотанням (вх.№3026 від 30.01.2017 р.) позивач просить суд зупинити провадження у справі у звязку з тим, що у справі №922/2326/16 за позовом ТОВ "Конбитех" до ТОВ "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс", ТОВ "Граківські комбікорма" розглядається спір про визнання недійсними додаткових угод №1 від 03.08.2015 р. та №2 від 14.08.2015 р. до договору поставки.

Рішенням Суду першої інстанції у справі №922/2326/16 в задоволенні позову відмовлено. Дане рішення оскаржено до Суду апеляційної інстанції, який зупинив провадження у справі №922/2326/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Як розяснено в п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Втім, обставини дійсності чи недійсності додаткових угод №1 від 03.08.2015 р. та №2 від 14.08.2015 р. до договору поставки можуть бути досліджені Судом у даній справі, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість клопотання позивача про зупинення провадження у даній справи до розгляду справи №922/2326/16, з огляду на вимоги ст. 79 ГПК України.

З огляду на наведене, Суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі (вх.№3026 від 30.01.2017 р.).

Окрім того, за викладених вище обставин розгляду даної справи, зупинення провадження у даній справі чи відкладення розгляду справи може призвести до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду спору в розумний строк, а за час розгляду даної справи Судом було створено всім учасникам процесу рівні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин, Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі вже зібраних доказів та наданих учасниками судового процесу пояснень.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

01 серпня 2015 року між ТОВ «Граківські комбікорма» (в особі представника за довіреністю №3 від 05.01.2015 р. ОСОБА_7, довіреність арк.с. 155, т.с. 1) (як постачальником) та ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» (в особі директора ОСОБА_8А.) (як покупцем) було укладено договір поставки №01-08 (далі договір поставки).

Відповідно до п. 1.1 договору поставки, постачальник зобовязується передати у власність покупця комбікорма (товар), а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного договору.

Згідно з п. 3.1 договору поставки, кількість і асортимент кожної партії товару вказуються в накладній, яка є невідємною частиною цього договору та складена на підставі замовлення покупця. Накладні оформлюються на кожну партію товару, що поставляється і мають силу специфікацій до цього договору.

В пункті 3.2 договору поставки сторони домовились, що загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, визначається як наростаюча кількість по всіх поставках, зроблених згідно оформлених накладних.

Відповідно до п. 3.3 договору поставки, загальна сума цього договору визначається як наростаюча сума за всіма поставками, зробленими протягом усього терміну дії цього договору.

Зі змісту п. 4.2 договору поставки вбачається, що сторони дійшли згоди, що зобовязання постачальника по поставці товару за даним договором вважаються виконаними з моменту оформлення сторонами накладної на товар.

Згідно з п. 4.3 договору поставки, датою поставки партії товару є дата у видаткових накладних або у іншому належним чином оформленому первинному документі, який підписано уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 5.1 договору поставки, оплата товару, що поставляється за даним договором, проводиться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок протягом 30 банківських днів з дати відвантаження товару.

Додатковою угодою №1 від 03.08.2015 р. до договору поставки (арк.с.49, т.с.1) ТОВ «Граківські Комбікорма» (в особі представника за довіреністю №3 від 05.01.2015 р. ОСОБА_7, довіреність арк.с. 155, т.с. 1) та ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» (в особі директора ОСОБА_8А.) внесли зміни до п. 5.1 договору поставки, виклали його в новій редакції, відповідно до якої оплата товару, що поставляється за даним договором, проводиться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок у строк до 31 грудня 2016 року.

Згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних №№ 1604 від 19.08.2015 р. на суму 65258,70 грн.; 1613 від 20.08.2015 р. на суму 61623,60 грн.; 1617 від 21.08.2015 р. на суму 60758,10 грн.; 1618 від 21.08.2015 р. на суму 51034,50 грн.; 1631 від 25.08.2015 р. на суму 52420,50 грн.; 1644 від 27.08.2015 р. на суму 51876,00 грн.; 1655 від 28.08.2015 р. на суму 49005,00 грн. (арк.с. 14-17, т.с. 1), в період з 19 серпня 2015 року по 28 серпня 2015 року позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 391976,40 грн.

На підтвердження факту поставки відповідачу вказаного вище товару на загальну суму 391976,40 грн. позивач надав також податкові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки корегування кількісних і вартісних показників до податкової накладної, витяги з єдиного реєстру податкових накладних (арк.с. 18-37).

ТОВ «Граківські Комбікорма», звертаючись з позовом до Суду, стверджувало, що відповідач порушив свої грошові зобовязання за договором поставки, що призвело до виникнення заборгованості з оплати вартості отриманого ним товару в розмірі 391976,40 грн. та зумовило звернення з позовом у даній справі до суду.

Додатковою угодою №2 від 14.08.2015 р. до договору поставки (арк.с.161, т.с.1) ТОВ «Граківські комбікорма» (в особі представника за довіреністю №3 від 05.01.2015 р. ОСОБА_7, довіреність арк.с. 155, т.с. 1) та ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» (в особі директора ОСОБА_8А.) внесли зміни до договору поставки, доповнили його п. 9.6, відповідно до якого відступлення права вимоги (зміна кредитора) за цим договором допускається виключно за погодженням з другою стороною договору.

04 січня 2016 року між ТОВ «Граківські Комбікорма» (в особі директора ОСОБА_5С.) (як первісним кредитором), ТОВ «КОНБИТЕХ» (в особі директора ОСОБА_6Л.) (як новим кредитором) та ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» було укладено договір №2/ВПВ про відступлення права вимоги (далі договір про відступлення права вимоги) (арк.с. 118, т.с.1), відповідно до умов якого первісний кредитор надає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки №01-08 від 01 серпня 2015 року (далі - основний договір), укладеним між первісним кредитором та боржником.

Відповідно до п. 1.2 договору про відступлення права вимоги, новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань за основним договором, у тому числі сплати боргу за основним договором в сумі 391976,40 грн.

Згідно з п. 2.1 новий кредитор сплачує первісному кредитору винагороду в розмірі 391976,40 грн. шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок первісного кредитора або будь-яким іншим способом згідно чинного законодавства України.

За приписами п. 3.1 договору відступлення права вимоги, первісний кредитор зобовязується передати новому кредитору всі документи, які засвідчують права, що передаються за цим договором, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за основним договором.

Наявний в матеріалах справи акт приймання-передачі від 04 січня 2016 року по договору відступлення права вимог (арк.с. 229, т.с.1) свідчить, що 04 січня 2016 року ТОВ «Граківські Комбікорма» передало, а ТОВ ТОВ «КОНБИТЕХ» прийняло докази поставки за договором, заборгованість за яким становить предмет спору у даній справі, а саме: видаткові накладні №№ 1604 від 19.08.2015 р. на суму 65258,70 грн.; 1613 від 20.08.2015 р. на суму 61623,60 грн.; 1617 від 21.08.2015 р. на суму 60758,10 грн.; 1618 від 21.08.2015 р. на суму 51034,50 грн.; 1631 від 25.08.2015 р. на суму 52420,50 грн.; 1644 від 27.08.2015 р. на суму 51876,00 грн.; 1655 від 28.08.2015 р. на суму 49005,00 грн. (арк.с. 14-17, т.с. 1), сам договір поставки, а також товарно-транспортні накладні та податкові накладні (арк.с. 18-37, т.с. 1).

В п. 3.2 договору про відступлення права вимоги сторони домовились, що первісний кредитор зобовязаний сповістити боржника про відступлення права вимоги за цим договором шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення боржнику копії цього договору.

Листом від 06 січня 2016 року вих..№13-01/16 (арк.с. 119, т.с.1) ТОВ «Граківські комбікорма» повідомив відповідача про укладення договору про відступлення прав вимоги.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.06.2016 р. (суддя Калініченко Н.В.) договір № 2/ВПВ про відступлення права вимоги від 04 січня 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Граківські Комбікорма" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Конбитех" визнано недійсним. Рішення не набрало законної сили.

ТОВ "Конбитех" стверджує, що відповідач свої грошові зобовязання за договором поставки щодо оплати вартості отриманого товару в розмірі 391976,40 грн. не виконав.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 березня 2016 року прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ Граківські Комбікорма, подану в порядку статті 26 ГПК України, а ТОВ Граківські Комбікорма допущено до участі у даній справі як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

ТОВ Граківські Комбікорма вважає договір про відступлення права вимоги нікчемним, оскільки його було укладено всупереч умов додаткової угоди №2 від 14.08.2015 р., без погодження з відповідачем (як боржником), окрім того, відповідний договір відступлення права вимоги було укладено без попереднього погодження з загальними зборами засновників ТОВ Граківські Комбікорма, як то передбачено вказаним вище рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Граківські Комбікорма», оформленим протоколом №29/07-15 від 29 липня 2015 року.

ТОВ Граківські Комбікорма, посилаючись на положення ст.83 ГПК України, просить суд визнати договір відступлення права вимоги недійсним з тих же підстав, з яких просить визнати його нікчемним.

Отже, ТОВ «Граківські Комбікорма» (третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору) вважає, що спірна заборгованість в розмірі 391976,40 грн. має бути стягнута з відповідача саме на користь ТОВ «Граківські комбікорма».

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Граківські Комбікорма» (третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору) поставила відповідачу товар на загальну суму 391976,40 грн., що підтверджується видатковими накладними №№ 1604 від 19.08.2015 р. на суму 65258,70 грн.; 1613 від 20.08.2015 р. на суму 61623,60 грн.; 1617 від 21.08.2015 р. на суму 60758,10 грн.; 1618 від 21.08.2015 р. на суму 51034,50 грн.; 1631 від 25.08.2015 р. на суму 52420,50 грн.; 1644 від 27.08.2015 р. на суму 51876,00 грн.; 1655 від 28.08.2015 р. на суму 49005,00 грн. (т.с. 1 арк.с. 14-17), а також податковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками корегування кількісних і вартісних показників до податкової накладної, витягами з єдиного реєстру податкових накладних (т.с. 1 арк.с. 18-37). Відповідні обставини не заперечуються та не спростовуються відповідачем.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту п. 5.1 договору поставки (з урахуванням внесених до нього додатковою угодою №1 від 03.08.2015 р. змін) вбачається, що сторони домовились, що оплата товару здійснюється у строк до 31 грудня 2016 року.

Таким чином, строк оплати отриманого відповідачем товару згідно видаткових накладних №№ 1604 від 19.08.2015 р. на суму 65258,70 грн.; 1613 від 20.08.2015 р. на суму 61623,60 грн.; 1617 від 21.08.2015 р. на суму 60758,10 грн.; 1618 від 21.08.2015 р. на суму 51034,50 грн.; 1631 від 25.08.2015 р. на суму 52420,50 грн.; 1644 від 27.08.2015 р. на суму 51876,00 грн.; 1655 від 28.08.2015 р. на суму 49005,00 грн. (всього на 391976,40 грн.) станом на момент розгляду даної справи настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів сплати вартості отриманого на підставі наведених вище видаткових накладних товару на загальну суму 391976,40 грн., суд дійшов висновку, що відповідач прострочив виконання своїх грошових зобовязань за договором поставки на загальну суму 391976,40 грн.

Вирішуючи питання щодо субєкта, на користь якого заборгованість за договором поставки на загальну суму 391976,40 грн. підлягає стягненню, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач (ТОВ «КОНБИТЕХ») посилається на те, що за договором відступлення права вимоги до нього перейшло право вимоги за договором поставки.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За приписами ст. 512 ЦК України, внаслідок передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) відбувається заміна кредитора у зобовязанні.

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Відповідно до п. 9.6 договору поставки (з урахуванням додаткової угодою №2 від 14.08.2015 р. до договору поставки (арк.с.161, т.с.1), ТОВ «Граківські Комбікорма» та ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» - відступлення права вимоги (зміна кредитора) за цим договором допускається виключно за погодженням з другою стороною договору.

У матеріалах справи відсутні докази належного узгодження з боржником відступлення права вимоги, обовязковість якого передбачено договором поставки. Наявний у справі лист від 06 січня 2016 року вих.№13-01/16 (арк.с. 119, т.с.1), в якому ТОВ «Граківські Комбікорма» повідомив відповідача про укладення договору про відступлення прав вимоги, про відповідні обставини не свідчить.

Таким чином, договір про відступлення укладено з порушенням вимог п. 9.6 договору поставки та частини першої статті 516 ЦК України, тому є підстави для визнання його недійсним на підставі частиною першою статті 203, частини першої статті 215 ЦК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Враховуючи наведене вище, керуючись положеннями ст. 83 ГПК України, Суд визнає недійсним договір №2/ВПВ від 04.01.2016 р. про відступлення права вимоги на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, як такий, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З огляду на недійсність договору №2/ВПВ від 04.01.2016 р. про відступлення права вимоги та положення ч. 1 ст. 216 ЦК України, обумовлений цим договором юридичний наслідок щодо переходу від ТОВ «Граківські Комбікорма» до ТОВ «КОНБИТЕХ» права вимоги за договором поставки не виник.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «КОНБИТЕХ» щодо стягнення на його користь заборгованості за договором поставки в сумі 391976,40 грн. є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ «Граківські Комбікорма», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

За договором поставки №01-08 від 01.08.2015 р. постачальником є ТОВ «Граківські Комбікорма», а покупцем ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс». За зобовязанням про сплату вартості поставленого товару за вказаним договором поставки боржником є ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» (відповідач), а кредитором - ТОВ «Граківські Комбікорма» (третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору).

У звязку з визнанням недійсним договору №2/ВПВ від 04.01.2016 р. про відступлення права вимоги, заміни кредитора за договором поставки не відбулось. Отже, кредитором щодо стягнення заборгованості за договором поставки залишилось ТОВ «Граківські Комбікорма».

За таких обставин, заборгованість за договором поставки в сумі 391976,40 грн. підлягає стягненню на користь третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ «Граківські Комбікорма», а її позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 7.2 договору поставки його сторони (ТОВ «Граківські Комбікорма» та відповідач) погодили, що у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов даного договору відповідач сплачує ТОВ «Граківські Комбікорма» на вимогу останнього штрафну неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховувалась, від загальної вартості неоплаченої партії товару за кожен день прострочення до моменту фактичного виконання покупцем (відповідачем) свого зобовязання за цим договором.

Враховуючи, що обовязок відповідача щодо оплати вартості отриманого за договором поставки товару настав 31.12.2016 р., позовні вимоги щодо стягнення штрафної неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ(як санкції за несвоєчасну оплату товару) за період з 29.09.2015 р. по 15.01.2016 р. - не підлягають задоволенню як безпідставні та необґрунтовані.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафної неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за невиконання грошового зобовязання в сумі 51504,63 грн.

Позиція позивача з приводу того, що додаткові угоди до договору поставки №№1 від 03.08.2015 р. (арк.с.49, т.с.1) та 2 від 14.08.2015 р. (арк.с. 161, т.с.1) є неукладеними не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи Судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України).

В ч. 1 ст. 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Додаткові угоди до договору поставки №№1 від 03.08.2015 р. (арк.с.49, т.с.1) та 2 від 14.08.2015 р. (арк.с. 161, т.с.1) укладені, як і договір поставки, в простій письмовій формі, скріплені печатками та підписані повноважними представниками обох сторін, місять всі необхідні реквізити та умови.

Так, додаткові угоди з боку третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (ТОВ «Граківські Комбікорма») підписано ОСОБА_7, яка діяла на підставі довіреності №3 від 05.01.2015 р., виданої директором ОСОБА_9 (довіреність арк.с. 115, т.с. 1). Повноваження ОСОБА_9 як директора ТОВ «Граківські Комбікорма» станом на момент видачі довіреності №3 від 05.01.2015 р. підтверджуються даними з ЄДРПОУ (ОСОБА_9 з ЄДРПОУ т.с. 4 арк.с 92-104), поясненнями ТОВ «Граківські Комбікорма» (вх.№15666 від 16.05.2016 р., т.с. 4 арк.с. 91). Докази про скасування довіреності №3 від 05.01.2015 р. в матеріалах справи відсутні.

Вказані додаткові угоди укладено між ТОВ «Граківські Комбікорма» та ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс», які визнають факт підписання вказаних правочинів.

Позивач не виступає стороною ані договору поставки, ані підписаних до нього додаткових угод; в порушення вимог ст.ст.4-3, 33, 34 ГПК України, тверджень ТОВ «Граківські Комбікорма» та ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» з приводу укладення додаткових угод не спростував.

З боку відповідача додаткові угоди було підписано ОСОБА_8, яка на момент підписання додаткових угод діяла на підставі статуту відповідача як його директор. Питання повноважень ОСОБА_8 підтверджуються матеріалами реєстраційної справи ТОВ «Торгівельний будинок «Компанія Едельвейс» (т.с. 2 арк.с. 70-250; т.с. 3 арк.с.1-250; т.с. 4 арк.с. 1-73), наданими на вимогу Суду Управлінням державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Справжність підписів підписантів додаткових угод матеріалами справи не спростовується, факт вчинення даних правочинів пізніше зазначеної дати їх підписання висновок судово-технічної експертизи документів № 6536 від 19.12.2016 р. (т.с. 5 арк.с. 112-118) - не встановлює, а інших доказів на підтвердження таких обставин позивачем, в порушення ст.ст.4-3, 33, 34 ГПК України, не надано.

Посилання позивача та колишнього директора ТОВ «Граківські Комбікорма» (ОСОБА_5С.) на неможливість поставлення на додаткових угодах печаток ТОВ «Граківські Комбікорма» у звязку з виключенням з 18.08.2015 р. з обігу старого зразка печатки та запровадження нового зразка печатки із введенням його в обіг з 19.08.2015 р. (Протокол №19/15 загальних зборів учасників ТОВ «Граківські Комбікорма» т.с. 4 арк.с. 160), звернення колишнього директора ТОВ «Граківські Комбікорма» (ОСОБА_5С.) до правоохоронних органів щодо зникнення печатки та статутних документів товариства - не спростовують висновку Суду щодо укладення додаткових угод.

Щодо тверджень позивача про недійсність додаткових угод до договору поставки №№1 від 03.08.2015 р. (арк.с.49, т.с.1) та 2 від 14.08.2015 р. (арк.с. 161, т.с.1), Суд констатує їх безпідставність та необґрунтованість з огляду на наступне.

В ч. 1 ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на особу, яка оспорює правочин (позивача у даній справі).

Втім, позивач, в порушення вимог ст.ст.4-3, 33, 34 ГПК України, презумпцію правомірності додаткових угод не спростував, доказів на підтвердження факту підписання додаткових угод в інші дати, ніж ті, якими вони датовані, не надав. Окрім того, висновок судової експертизи відповідні обставини не підтвердив.

Посилання ТОВ «Граківські Комбікорма» на недійсність договору відступлення права вимоги у звязку із прийняттям 29.07.2015 р. загальними зборами учасників ТОВ «Граківські комбікорма» рішення про заборону з 30.07.2015 р. виконавчому органу товариства (директору) та особам, уповноваженим у встановленому порядку на підписання договорів від імені товариства, укладати від імені ТОВ «Граківські Комбікорма» договори: переведення боргу; відступлення права вимоги; угоди про збільшення відстрочки платежу; додаткові угоди до раніше укладених договорів, - без попереднього письмового погодження з вищім органом управління товариства - загальними борами учасників (засновників), оформленого протоколом №29/07-15 від 29.07.2015 р. (арк.с. 111, т.с.1), є безпідставними, оскільки вказане рішення визнано недійсним рішенням Господарського суду Харківської області від 06 квітня 2016 року у справі №922/696/16 (суддя Сальнікова Г.І.). Рішення у справі №922/696/16, згідно відомостей бази даних «Діловодство спеціалізованого суду», набрало законної сили.

Посилання ТОВ «Граківські Комбікорма» та відповідача на недійсність договору відступлення права вимоги у звязку з виконанням підписів представників сторін договору іншими особами - не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Окрім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як підписанти договору про відступлення права вимоги, в своїх письмових пояснення зазначили, що договір №2/ВПВ про відступлення права вимоги від 04 січня 2016 року від сторін договору (ТОВ «КОНБІТЕХ» та ТОВ «Граківські Комбікорма») було підписано ними особисто як директорами товариств на той час (пояснення ОСОБА_5 вх.№17330 від 25.05.2016 р., т.с. 4 арк.с. 157-158; пояснення ОСОБА_6 вх.№17277 від 25.05.2016 р., т.с. 4 арк.с. 153-154).

Посилання позивача про відсутність у ОСОБА_5С на момент укладення договору відступлення права вимоги достатнього обсягу цивільної дієздатності для підписання договору відступлення права вимоги, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки відповідно до пояснень 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (ТОВ «Граківські Комбікорма») (т.с.4 арк.с. 91) та витягів з ЄДРПОУ (т.с. 4 арк.с. 92-104), на момент укладення договору відступлення права вимоги директором 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (ТОВ «Граківські Комбікорма») був ОСОБА_5

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується положеннями ст. 49 ГПК України, відповідно до якої при частковому задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а при відмові в задоволенні позову на позивача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору за первісним позовом покладаються на позивача (ТОВ «КОНБИТЕХ»); за позовом 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1217,96 грн.

Враховуючи викладене вище, відповідно до 203, 204, 215, 216, 510, 512, 514, 516, 526, 549, 610-612, 638, 640, 651, 654, 692, 712 та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України, Суд -

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним договір №2/ВПВ від 04.01.2016 р. про відступлення права вимоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАКІВСЬКІ КОМБІКОРМА» (63544, Харківська область, Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул. Польова, 1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНБИТЕХ» (61023, АДРЕСА_1, ).

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНБИТЕХ» (61023, АДРЕСА_1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРПВЕЛЬНИИ БУДИНОК «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» (61002, Харківська обл., місто Харків, вулиця Мироносицька, будинок 43, ) про стягнення заборгованості за договором поставки №01-08 від 01.08.2015 р. в сумі 391976,40 грн., а також штрафної неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за невиконання грошового зобовязання в сумі 51504,63 грн. - відмовити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАКІВСЬКІ КОМБІКОРМА» (63544, Харківська область, Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул. Польова, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРПВЕЛЬНИИ БУДИНОК «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» (61002, Харківська обл., місто Харків, вулиця Мироносицька, будинок 43, ) про стягнення заборгованості за договором поставки №01-08 від 01.08.2015 р. в сумі 391976,40 грн., а також штрафної неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за невиконання грошового зобовязання в сумі 51504,63 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРПВЕЛЬНИИ БУДИНОК «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» (61002, Харківська обл., місто Харків, вулиця Мироносицька, будинок 43, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАКІВСЬКІ КОМБІКОРМА» (63544, Харківська область, Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул. Польова, 1, ) заборгованість за договором поставки №01-08 від 01.08.2015 р. в сумі 391976,40 грн., судовий збір в сумі 1217,96 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАКІВСЬКІ КОМБІКОРМА» - відмовити.

Повне рішення складено 06.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_10