ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.02.2017 Справа № 920/1178/16
Господарський суд Сумської області у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/1178/16

за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача Державного навчального закладу «Сумський хіміко-технологічний центр професійно-технічної освіти», м. Суми,

про стягнення 6788,24 грн.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю № 22/31 від 03.01.2017,

відповідача директора ОСОБА_2 згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.07.2013, ОСОБА_3 за довіреністю № 30 від 23.01.2017.

В судовому засіданні, розпочатому о 10 год. 00 хв. 22.12.2016 року, відповідно до приписів статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувались перерви до 10 год. 00 хв. 23.01.2017 року та до 10 год. 30 хв. 01.02.2017 року.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод в сумі 5946,40 грн., пеню в сумі 522,43 грн., 3 % річних в сумі 602,10 грн, інфляційні нарахування в сумі 259,31 грн., а також 1378,00 грн. судового збору.

Відповідач у своєму відзиві на позов заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що відкриття проби та її аналіз проведено без участі представника відповідача (абонента) та не оформлено відкриття контрольної проби та результати хімічного аналізу відповідним актом, що є порушенням пунктів 2.4, 6.7.14 ОСОБА_4 приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 року № 596 із змінами, внесеними рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між КП «Міськводоканал» Сумської міської ради (виробник) та Державним навчальним закладом «Сумський хіміко-технологічний центр професійно-технічної освіти» (споживач) укладено договір на водопостачання та водовідведення від 19.02.2016 року за № 90424 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, позивач (виробник) зобовязався забезпечувати споживача питною водою та приймати стічні води згідно межі розподілу, а споживач зобовязався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором.

Преамбулою договору визначено, що сторони у своїх взаємовідносинах керуються Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 року № 596, затвердженими рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 р. № 596 «Про затвердження ОСОБА_4 приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми» із змінами, внесеними рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539 (далі - ОСОБА_4 № 539) та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що відповідач (споживач) несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, грунт, лід, токсичні речовини і т.п., а також ґрунтові води і води промислових підприємств з перевищенням граничнодопустимих концентрації забруднюючих речовин.

Відповідно до пункту 4.2 ОСОБА_4 № 539 для всіх абонентів, що скидають стічні води в систему каналізації м. Суми, встановлені Єдині допустимі концентрації забруднюючих речовин, що наведені у таблиці 1 до цих ОСОБА_4 які встановлені відповідно до норм чинного законодавства, виходячи з технічних можливостей міської каналізаційної мережі і очисних споруд, з урахуванням затверджених допустимих концентрацій (ДК) речовин, що надходять з очищеними стічними водами в басейн р. Псел, і якісного складу води із міського водопроводу.

Згідно з пункту 7.5 ОСОБА_4 № 539 та пункту 3.2 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України від 19.02.2002 року № 37 (далі - Інструкція), при перевищенні вмісту забруднюючих речовин в стічних водах абонента при скиді у міську каналізацію, порівняно з встановленими допустимими концентраціями (ДК), абонент сплачує водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка рахується за встановленим нормативом плати за очищення 1 куб.м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обємом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Упз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до пункту 2.3.4 ОСОБА_4 № 539, споживач зобовязаний оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників протягом 30 банківських днів.

Пунктом 1.3 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України від 19.02.2002 року № 37 передбачено, що абоненти повинні повністю покривати всі витрати водоканалу, повязані з транспортуванням і очищенням стічних вод та справляння збору за забруднення навколишнього природного середовища. При недотриманні вимог договору та місцевих правил приймання сплатити водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, а також відшкодувати збитки, заподіяні через порушення режиму скиду і допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які скидаються абонентами.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин, ним виявлено факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з встановленими місцевими правилами, зокрема:

17.02.2016 року на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Прокофєва, 38 в м. Суми, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію з перевищенням гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин:

- нітритів 0,16 мг/л при дозволеній нормі 0 мг/л,

- нітратів 1,46 мг/л при дозволеній нормі 0,64 мг/л.

23.05.2016 року на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Прокофєва, 38 в м. Суми, зафіксовано скид споживачем в міську каналізацію з перевищенням тимчасово допустимих концентрацій забруднюючих речовин:

- нітритів 0,07 мг/л при дозволеній нормі 0 мг/л,

- нітратів 1,73 мг/л при дозволеній нормі 0,64 мг/л,

- фосфатів 7,01 мг/л при дозволеній нормі 6,50 мг/л,

- заліза 1,18 мг/л при дозволеній нормі 1,0 мг/л,

- хлоридів 94,06 мг/л при дозволеній нормі 80,4 мг/л.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що за перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах споживачу виставлено до оплати за лютий 2016 року суму в розмірі 2079,00 грн., за травень 2016 року суму в розмірі 3867,40 грн., що підтверджується копіями актів відбору проб стічних вод від 17.02.2016 року № 142 та від 23.05.2016 року № 521, копіями протоколів дослідження якості стічних вод від 17.02.2016 року № 2536 та від 23.05.2016 року № 2694; листами від 28.03.2016 року № 05/3966 та від 06.07.2016 року № 05/7938, рахунками від 28.03.2016 року № 121 та від 06.07.2016 року № 234.

На підставі викладеного позивач вважає, що у відповідача виникла заборгованість за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод в міську систему каналізації м. Суми, розмір якої станом на 11.11.2016 року складає 5946,40 грн.

Крім наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відповідно до пункту 5.1 договору та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» за неналежне виконання грошового зобовязання пеню в сумі 522,43 грн., а також згідно з пункту 5.2 договору та статті 625 Цивільного кодексу України, 3 % річних від простроченої суми, що складає 60,10 грн. та 259,31 грн. інфляційних нарахувань.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивачем при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин порушено вимоги ОСОБА_4 приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 року № 596 із змінами, внесеними рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539.

Господарський суд, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Пунктом 2.4.3 ОСОБА_4 № 539 визначено, що абоненти мають право:

2.4.1 Користуватися послугами міської каналізації з приймання, відведення і очищення стоків після виконання технічних умов приєднання до системи водовідведення м. Суми, одержання дозволу та укладення договору, при умові виконання вимог даних ОСОБА_4.

2.4.2 Ознайомитись з нормативною документацією щодо приймання стічних вод абонентів в систему каналізації м. Суми.

2.4.3 Направляти свого уповноваженого представника для присутності при контрольному відборі проб стічних вод.

2.4.4 Перед відбором проб оглядати обладнання, надане водоканалом, на предмет відсутності ознак стороннього забруднення.

2.4.5 Направляти уповноваженого представника абонента в лабораторію водоканалу та бути присутнім при виконанні аналізу проб стічних вод.

2.4.6 Перевіряти розрахунки допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого підприємства виконані Водоканалом, та оскаржувати їх.

2.4.7 Оскаржувати неправомірно виставлені рахунки та вимагати результати аналізів стічних вод абонента.

Відповідно до пункту 6.7 ОСОБА_4 № 539:

6.7.1 Місцем відбору проб стічних вод абонента при плановому контролі складу і властивостей стічних вод є контрольний колодязь (камера) на випуску стічних вод абонента до системи міської каналізації.

6.7.2 Крім планового контролю водоканалу, відбір проб може бути зроблений за вимогою санітарних органів, органів охорони природи і прокуратури.

6.7.3 При позаплановому контролі місце відбору проб визначається в залежності від поставлених задач (колодязь, камера, усереднювач, очисні споруди, тощо).

6.7.4 Відбір проб проводиться в будь-який час доби без попереднього повідомлення абонента.

6.7.5 Відбір проб провадиться з лотка контрольного колодязя.

6.7.6 Абонент зобовязаний забезпечити безперешкодний підхід до місця відбору проб. Проходи до місця відбору проб повинні бути вільними, захаращення останніх не допустимо.

6.7.7 Відбір і аналіз проб проводиться згідно ДСТУ ISO 5667-3-2001 (ISO 5667-3:1994, IDT). Якість води. Відбирання проб, частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами.

6.7.8 За призначенням проби поділяються на робочі та контрольні які відбираються одночасно.

6.7.9 Найменший загальний обєм разової проби 2,0 л (обєм робочої проби 1,0 л, обєм контрольної проби 1,0 л).

6.7.10 Відібрані проби реєструються у «Журналі реєстрації ОСОБА_5 відбору проб стічних вод Підприємств».

6.7.11 Робоча проба це проба, за результатами аналізу якої визначаються концентрації забруднюючих речовин (Сф), робиться висновок щодо перевищень ДК забруднюючих речовин.

6.7.12 Аналізи робочої проби здійснюються лабораторією водоканалу, що акредитована встановленим порядком за правилами, чинними в Україні для галузі аналізу стічних вод. Інформацію про якісний склад стічних вод абонента можна одержати за телефоном лабораторії водоканалу на другий день після відбору проби. Ці запити фіксуються лабораторією водоканалу у спеціальному журналі.

6.7.13 Контрольна проба - відбирається по ініціативі абонента. Вона опечатується водоканалом, скріплюється підписами представників водоканалу та абонента і відправляється на аналіз.

6.7.14 ОСОБА_5 контрольної проби проводиться одночасно з проведенням аналізу робочої проби. Аналіз може виконуватися в лабораторії абонента або, за його бажанням, в незалежній лабораторії. Ці лабораторії повинні мати акредитацію на право проведення аналізів якості стічних вод підприємств з застосуванням однакових з водоканалом методик вимірювань та вимірювальних приладів. Відкриття проби та її аналіз проводиться в присутності представників абонента, водоканалу і лабораторії, в якій проводиться даний аналіз. Відкриття контрольної проби та результати хімічного аналізу оформляються відповідним актом. Контрольний аналіз може проводитись лише стосовно інгредієнтів, по яким можливі перевищення ДК. Відповідальність за достовірність результатів аналізу несе лабораторія, яка проводила аналіз стічних вод.

Надані позивачем акти відбору проб стічних вод від 17.02.2016 року № 142, від 23.05.2016 року № 521 та протоколи дослідження якості стічних вод від 17.02.2016 року № 2536, від 23.05.2016 року № 2694 не є належними та допустимим доказами перевищення відповідачем гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що його лабораторією досліджувалась стічні води, відібрані саме у колодязі відповідача, який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Прокофєва, 38, оскільки не надано належних та допустимих доказів присутності уповноваженого представника відповідача під час відкриття проби та її аналізу в порушення вимог пункту 6.7.14 ОСОБА_4 № 539, яким передбачено відкриття проби та її аналіз в присутності представників абонента, водоканалу і лабораторії.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В якості доказу відбору проби стічних вод з метою виявлення перевищення відповідачем граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах позивачем надано суду копію акту № 521 від 23.05.2016 року відбору стічних вод (а.с. 28), в якому зазначено про відбір проби стічних вод відповідача в присутності його представника слюсаря ОСОБА_5 о 10 год. 20 хв. 23.05.2016 року. Кількість води 2,0 л. Номер проби 4А КК1. Відбір робив представник позивача ОСОБА_6 Проба отримана для виконання аналізів і результат почато 23.05.2016 року в 13 год. 00 хв. інженером-лаборантом Череватенко.

На підтвердження того, що у пробі води № 4А КК1, яка була відібрана 23.05.2016 року, згідно акту № 521 від 23.05.2016 року, виявлено перевищення граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача, позивач надав суду копію протоколу № 2694 дослідження якості стічних вод, в якому не зазначена дата його складання, не зазначено кількість дослідженої води, не зазначено номер проби, а зазначено лише дату відбору проби 23.05.2016 року та місце відбору проби. Підписано акт ОСОБА_7, посада якої в протоколі № 2694 не зазначена, оскільки перед назвою посади «Начальник лабораторії» проставлена риска, яка свідчить, що замість начальника лабораторії протокол підписано іншою особою, посадове становище якої не вказано.

За відсутності доказів того, що відкриття проби та її аналіз проводилися у присутності представника абонента (відповідача), за відсутності дати складення протоколу № 2694, за відсутності у згаданому протоколі даних про номер проби, а також про кількість дослідженої води суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що лабораторією позивача було досліджено саме пробу води № 4А КК1, відібрану саме у відповідача 23.05.2016 року. Проба отримана для виконання аналізів і результат розпочато (як зазначено в акті № 521) о 13 год. 00 хв. 23.05.2016 року інженером-лаборантом Череватенко, а протокол № 2694 дослідження якості стічних вод складений невідомо коли і підписаний невідомо коли іншою особою ОСОБА_7, посадове становище якої не зазначено, що також дає підстави вважати надані позивачем докази неналежними та недопустимими.

Також в якості доказів позивачем надано суду копію акту № 142 від 17.02.2016 року відбору проб стічних вод та копію протоколу № 2536 дослідження якості стічних вод, в якому не зазначена дата його складання та підписання (а.с. 21).

В акті № 142 від 17.02.2016 року, складеному у присутності представника відповідача комірника ОСОБА_8, зазначено про відбір проби стічної води у кількості 2,0 л о 12 год. 30 хв., номер проби КК2 № 3. Проба закрита та упакована для транспортування. Відбір проби робив представник позивача ОСОБА_6 Проба отримана для виконання аналізів і результат почато 17.02.2016 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_9.

Протокол № 2536 дослідження якості стічних вод не містить дати його складання (зазначено лише дату відбору проби), не містить номеру проби, не містить даних про кількість дослідженої води. Зазначено лише місце відбору проби у відповідача. Підписано акт № 2536 без дати невідомою особою замість начальника лабораторії (перед назвою посади проставлена риска) на прізвище Кобзар.

За відсутності доказів того, що відкриття проби та її аналіз проводилися у присутності представника абонента (відповідача), за відсутності дати складання протоколу № 2536, за відсутності у цьому протоколі даних про номер проби, а також про кількість дослідженої води суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що лабораторією позивача було досліджено саме пробу води № КК2 № 3, яку було відібрано саме у відповідача 17.02.2016 року.

Згідно пункту 6.7.9 ОСОБА_4 № 539, найменший загальний обєм разової проби 2,0 (обєм робочої проби 1,0 л, обєм контрольної проби 1,0 л).

Оскільки найменший загальний обєм разової проби 2,0 л, який і відбирався позивачем у повній відповідності з пунктом 6.7.9 ОСОБА_4 № 539, включає в себе обовязково (згідно пункту 6.7.9 ОСОБА_4 № 539) обєм робочої проби 1,0 л та обєм контрольної проби 1,0 л, то незважаючи на те, що згідно пункту 6.7.13 ОСОБА_4 № 539, контрольна проба відбирається по ініціативі абонента, такі проби обовязково відбираються у складі найменшого загального обєму разової проби 2,0 л відповідно до вимог пункту 6.7.9 ОСОБА_4 № 539 і фактично були відібрані позивачем у відповідача в загальному обємі 2,0 л (у т.ч. 1,0 л робочої проби і 1,0 л контрольної проби), а відтак, згідно вимог пункту 6.7.13 ОСОБА_4 № 539, контрольна проба повинна була бути опечатаною водоканалом і скріплюватися підписами представників водоканалу та абонента (позивача та відповідача) та відправлятися на аналіз поряд з робочою пробою (пункти 6.7.11 та 6.7.12 ОСОБА_4 № 539), а згідно пункту 6.7.14 ОСОБА_4 № 539, аналіз контрольної проби проводиться одночасно з проведенням аналізу робочої проби.

Проте, позивач, відібравши у відповідача проби води у кількості 2,0 л (обєм робочої проби 1,0 л, обєм контрольної проби 1,0 л, згідно пункту 6.7.9 ОСОБА_4 № 539), не зазначив у своїх актах №№ 142 та 521, що цей найменший загальний обєм разової проби 2,0 л включає в себе обєм робочої проби 1,0 л, обєм контрольної проби 1,0 л. не зазначено в актах №№ 142 та 521 про опечатання водоканалом та скріплення підписами представників водоканалу та абонента контрольної проби (згідно пункту 6.7.13 ОСОБА_4 № 539), яка, виходячи зі змісту пункту 6.7.9 ОСОБА_4 № 539, обовязково входить в обємі 1,0 л до складу найменшого загального обєму разової проби 2,0 л.

При цьому протоколи дослідження якості стічних вод без дат їх складання за №№ 2536 та 2694 взагалі не містять даних ні про обєми досліджених проб, ні про те, які саме проби досліджувались, ні про відкриття тих проб (ким, коли, в присутності кого, опечатаних чи неопечатаних, а якщо опечатаних, то чиїми підписами скріплено опечатання).

Такі документи (копії вищезгаданих актів та протоколів) не є належними та допустимими доказами перевищення відповідачем граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах і свідчать про порушення позивачем ОСОБА_4 № 539 при відборі проб стічних вод та оформленні таких відборів, а також при дослідженні якості стічних вод та оформленні результатів таких досліджень.

Зважаючи на все вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод в сумі 5946,40 грн., пені в сумі 522,43 грн., 3 % річних в сумі 602,10 грн. та інфляційні нарахувань в сумі 259,31 грн. не підлягають задоволенню у звязку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у звязку з відмовою в задоволенні його позову.

Враховуючи все вищевикладене, керуючись статтями 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 08.02.2017.

Суддя ОСОБА_10