ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р.Справа № 922/4309/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції
до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будинок-76"
про стягнення 58.687,78 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №447/22 від 13.12.2016 р.;

відповідача - ОСОБА_2, наказ №7 від 02.07.2001 р.; - ОСОБА_3 (бухгалтер)

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будинок-76" в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 01.04.2004 р. №87 про постачання води з водопроводу та приймання стічних вод до каналізації Зміївської ТЕС в розмірі основного боргу - 57.264,41 грн., пеню - 100,21 грн., інфляційні витрати - 666,77 грн., три відсотки річних - 656,39 грн. на рахунок шляхом перерахування грошових коштів на користь ПАТ "Центренерго".

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по своєчасній та повній сплаті вартості отриманих послуг за водопостачання та водовідведення. В якості правових підстав вказує на норми статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні 07 лютого 2017 року позов підтримує повністю та наполягає на його задоволенні з підстав вказаних у позовній заяві, звернувся до суду із заявою (вх. №4215 від 07.02.2017 р.) в якій просить суд долучити до матеріалів справи довідки з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будинок-76".

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву (вх. №3299 від 01.07.2017 р.) позовні вимоги в частині основного боргу в розмірі 57 264,41 грн. визнає, надав копії платіжних доручень про повне погашення суми основного боргу, в частині стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних просить суд відмовити в задоволенні позову.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Будинок-76" (Споживач) та Відкритим акціонерним товариством "Державна Енергогенеруюча компанія "Центренерго" (Водопостачальна організація) в особі Зміївської ТЕС було укладено Договір №87 від 01 квітня 2004 року про постачання води з водопроводу та приймання стічних вод до каналізації Зміївської ТЕС (надалі Договір), відповідно до предмету якого Водопостачальна організація бере на себе зобовязання забезпечувати Споживача питною водою та приймати стічні води до каналізації, в розмірі встановленого ліміту (пункт 1.1. Договору).

У відповідності до пункту 1.2. Договору, Споживач бере на себе зобовязання своєчасно оплачувати надані йому послуги у водопостачанні та водовідведенні, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, відповідно до цього договору (додатки 1 та 2) та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України та Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення.

Розділом 6 спірного Договору сторони погодили порядок розрахунків, зокрема, в пунктами 6.3., 6.4. зазначено, що Споживач не пізніше ніж за 10 днів до початку споживання сплачує Водопостачальній організації 100% вартості заявленого обсягу споживання у розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Розрахунки визначаються за фактичними показниками приладів обліку та здійснюються на підставі рахунків, які виписуються Водопостачальною організацією. Кінцеві розрахунки здійснюються на розрахунковий рахунок Водопостачальною організацією не пізніше 10 числа місяця, який слідує за розрахунковим періодом.

Згідно пункту 6.5. Договору, у разі несвоєчасної оплати платіжних вимог Споживач сплачує Водопостачальній організації пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день затримки.

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2004 року, а в частині розрахунків до їх повного завершення. Договір вважається пролонгованим (продовженим) на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункти 10.1., 10.3. Договору).

Позивач зазначає, що відповідач свої обов'язки щодо своєчасного розрахунку за користування послугами належним чином не виконує, в результаті чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 30 вересня 2016 року становить 57 264,41 грн. (т. I, арк. с. 9).

В підтвердження позовних вимог позивачем були надані до суду копії актів здачі-прийому послуг за договором: №398 від 29.02.2016, №587 від 31.03.2016, №957 від 30.04.2016, №1227 від 31.05.2016, №1382 від 30.06.2016, №1532 від 31.07.2016, №1649 від 31.08.2016, №1785 від 30.09.2016, які підписані уповноваженими представника сторін та скріплені печатками.

Також, позивачем були надані копії рахунків-фактур за договором: №0126094 від 29.02.2016, №0126053 від 31.03.2016, №0126087 від 30.04.2016, №0126077 від 31.05.2016, №0126074 від 30.06.2016, №0126078 від 31.07.2016, №0126064 від 31.08.2016, №0126048 від 30.09.2016 (т. I, арк. с. 20-35)

Відповідач письмово був повідомлений про виникнення простроченої заборгованості претензією щодо сплати заборгованості №25/752-6136 від 07.09.2016 (т. I, арк. с. 19).

Проте, до цього часу відповідь на претензію не отримана, заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення не сплачена.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Згідно приписів статей 6, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено Договір №87 від 01 квітня 2004 року про постачання води з водопроводу та приймання стічних вод до каналізації Зміївської ТЕС, який за своєю природою є договором про надання послуг.

Відповідно до вимог статей 901, 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів щодо припинення спірного Договору, суд зазначає, що він станом на день розгляду справи є чинним.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що після звернення позивачем із даним позовом до суду відповідачем сплачено основний борг за Договором №87 від 01 квітня 2004 року про постачання води з водопроводу та приймання стічних вод до каналізації Зміївської ТЕС у розмірі 57 264,41 грн., суд припиняє провадження по справі в частині стягнення основного боргу на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 666,77 грн. та 3% річних у сумі 656,39 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу частини 2 статті 20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати платіжних вимог Споживач сплачує Водопостачальній організації пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день затримки.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідачем дані строки порушені, в зв'язку з чим він повинен нести відповідальність, передбачену умовами договору.

Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасної оплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення, а тому позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 100,21 грн. підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 61, 124, 129 Конституції України, статтями 20, 193 Господарського кодексу України, статтями 6, 526, 530, 627, 628, 629, 638, 901, 903 Цивільного кодексу, статтями 33, 34, 43, 49, 75, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будинок-76" (63460, Харківська обл., Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Лермонтова, буд. 13, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (03022, м. Київ, вул. Козацька, буд. 120/4, літ. "Є", ) пеню в сумі 100,21 грн., інфляційні витрати в розмірі 666,77 грн., три відсотки річних у сумі 656,39 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 57 264,41 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 10.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_4

/Справа №922/4309/16/