ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

07 лютого 2017 року Справа № 915/1649/14

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство на постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області по справі № 915/1649/14

за позовом Державного підприємства ОСОБА_2 атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, вул. Вєтрова, 3, м. Київ, 01032 ()

в особі Відокремленого підрозділу Южноукраїнська атомна електрична станція, Промзона, а/с 20, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ()

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, вул. Дружби народів, 8, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000 ()

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вул. Смоленська, 19, м. Київ, 03057

про стягнення 6 813 039, 72 грн. - основного боргу, 541 505, 33 грн. - збитків від інфляції, 114 536, 88 грн. 3% річних, 285 757, 39 грн. - пені та 238 456, 35 грн. - штрафу.

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): ОСОБА_3, довіреність № 578 від 26.04.2016 року;

від позивача (стягувача): ОСОБА_4, довіреність № 579 від 26.04.2016 року;

від відповідача (боржника, скаржника): ОСОБА_5, доручення №03/713 від 17.05.2016 року;

від відповідача (боржника, скаржника): ОСОБА_6, доручення №03/447 від 22.03.2016 року;

від третьої особи: представник не з'явився;

від органу ДВС: ОСОБА_7, довіреність № 5/9 від 29.04.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство звернулось до господарського суду Миколаївської області зі скаргою на постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області про арешт коштів боржника по справі № 915/1649/14.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.06.2016 року в задоволенні скарги КП Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство № 03/776 від 30.05.2016 року відмовлено. Заяву № 03/892 від 13.06.2016 задоволено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 року ухвалу господарського суду Миколаївської області від 17.06.2016 року по справі № 915/1649/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2016 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 року та ухвалу господарського суду Миколаївської області від 17.06.2016 року у справі № 915/1649/14 скасовано, справу направлено до господарського суду Миколаївської області для нового розгляду скарги КП Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Миколаївської області від 24.11.2016 року № 360 відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та на виконання підпункту 3.7.5 пункту 3.7 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Миколаївської області, призначено повторний автоматизований розподіл скарги КП Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство на дії Відділу примусового рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у справі № 915/1649/14.

Скаргу на дії органу ДВС передано на розгляд судді Олейняш Е. М.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.11.2016 року скаргу на дії органу ДВС № 915/1649/14 прийнято до провадження судді Олейняш Е. М. Призначено розгляд скарги на дії органу ДВС в судовому засіданні на 15.12.2016 року

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.12.2016 року відкладено розгляд скарги на дії органу ДВС на 24.01.2017 року.

15.12.2016 року до господарського суду Миколаївської області від представника заявника (відповідача) надійшла заява за вх. № 21011/16 про зміну вимог по скарзі (том 6, арк. 48-49), у якій заявник, керуючись ст. 22 ГПК України, просив суд:

- визнати недійсною постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 18.05.2016 року Про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням № 51013293 в частині накладення арешту на кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку № 5, код фінансової установи 380805, назва фінансової установи: АТ ОСОБА_8 ОСОБА_3 у м. Києві, в сумі, яка необхідна та призначена для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство;

- зняти арешт з коштів ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби народів, 8, ), що знаходяться на розрахунковому рахунку № 5, код фінансової установи 380805, назва фінансової установи: АТ ОСОБА_8 ОСОБА_3 у м. Києві, в сумі, яка необхідна та призначена для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство.

Копію ухвали про зняття арешту з коштів направити для виконання до Южноукраїнського відділення АТ ОСОБА_8 ОСОБА_3 за адресою: 55000, проспект Соборності, 7 , м. Южноукраїнськ, Миколаївська область.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.12.2016 року на підставі ст. 22 ГПК України заява прийнята судом до розгляду. Скарга розглядається судом з урахуванням заяви вх. № 21011/16 від 15.12.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.01.2017 року продовжено строк розгляду скарги на дії органу ДВС на 15 днів. Відкладено розгляд скарги на дії органу ДВС на 07.02.2017 року.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання 07.02.2017 року не забезпечила, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення, яке наявне в матеріалах справи (том 6, арк. 130).

Скарга ДП Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство з урахуванням заяви про зміну вимог по скарзі вх. № 21011/16 та письмових пояснень (том 5, арк. 1-6; том 6, арк. 6-10, 48-49) обґрунтована приписами ст. 8, 9, 19, 41, 43 ОСОБА_9 України, ст. 121-2 ГПК України, ст. 1, ч. 1 ст. 6, ч. 5 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження, ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 24 Закону України Про оплату праці, ч. 1 ст. 2, ч. 2, ст. 10 Женевської Конвенції про захист заробітної плати та мотивована тим, що 23.05.2016 року на адресу КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» надійшла постанова заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області від 18.05.2016 року про арешт коштів боржника.

В результаті здійсненого відділом примусового виконання рішень арешту коштів, що містяться на всіх відкритих рахунках у банківських установах, в тому числі на рахунку № 5 АТ «ОСОБА_8 ОСОБА_3», КП ТВКГ не має змоги виплатити заробітну плату працівникам підприємства, оскільки кошти, що містяться на розрахунковому рахунку № 5 призначені для виплат заробітної плати, соціальних виплат та обовязкових державних платежів.

Таким чином, скаржник вважає, що оскаржувана постанова за виконавчим провадженням № 51013293 винесена з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню в частині накладення арешту на кошти розрахункового рахунку № 5 АТ «ОСОБА_8 ОСОБА_3».

Стягувачем ДП ОСОБА_2 атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южноукраїнська атомна електрична станція подано суду заперечення (том 3, арк. 96-97) на скаргу, в якій стягувач (позивач) просив суд відмовити в задоволенні скарги з урахуванням заяви про зміну вимог, оскільки відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Миколаївській області не було порушено Закон України «Про виконавче провадження» та вимог інших нормативних актів. Крім того, відповідачем не зазначена сума, яку він просить звільнити від арешту.

Позивач вважає необґрунтованими посилання боржника на норми Закону України «Про оплату праці» та КЗПП України, оскільки зазначені нормативні акти регулюють трудові відносини, а не відносини у сфері виконання судових рішень.

Заперечення обґрунтовані приписами ч. 5 ст. 124 ОСОБА_9 України, ст. 115 ГК України, ст. 25, 32, 35 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 625 ЦК України.

Орган ДВС в судовому засіданні 07.02.2017 року проти задоволення скарги заперечив, просив суд в її задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив наступне:

- рішення суду в семиденний строк, який надано боржнику для добровільного виконання, не виконано;

- на державного виконавця покладено обовязок здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення;

- на державного виконавця не покладено обовязку щодо встановлення підстав, які утруднюють та унеможливлюють виконання судового рішення.

Заперечення обґрунтовані приписами ст. 124 ОСОБА_9 України, ст. 6, 11, 17, 19, 20, 25, 27, 52, 59, 60 Закону України "Про виконавче провадження". Письмові заперечення вх. № 10747/16 від 13.06.2016 року органу ДВС наявні в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 28.03.2016 року по справі 915/1649/14 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство на користь Державного підприємства ОСОБА_2 атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі ВП Южно-Українська АЕС 6 813 039, 72 грн. основного боргу, 541 505, 33 грн. збитків від інфляції, 114 536, 88 3% річних, 285 757, 39 грн. пені, 238 456, 35 грн. штрафу та 73 078, 54 грн. судового збору (суддя Мавродієва М.В.) (том 2, арк. 208-218).

Рішення до суду вищої інстанції не оскаржувалась та набрало законної сили 15.04.2016 року.

На виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 28.03.2016 року було видано відповідний наказ від 15.04.2016 року (суддя Мавродієва М.В.) (том 2, арк. 225).

На підставі заяви про відкриття виконавчого провадження ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Южно-Українська АЕС від 29.04.2016 року № 278 (том 3, арк. 64) заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову від 10.05.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 51013293 про примусове виконання наказу № 915/1649/14, виданого 15.04.2016 року. Надано боржнику семиденний термін для добровільного виконання рішення (том 3, арк. 65).

10.05.2016 року супровідним листом вих. № 5.1-30/2265 постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.05.2016 року направлено сторонам виконавчого провадження (том 3, арк. 66). Факт направлення супровідного листа вих. № 5.1-30/2265 від 10.05.2016 року підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (том 3, арк. 29).

18.05.2016 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_7 винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 51013293, якою накладено арешт на кошти у всіх видах валют, що містяться на рахунку (ах), що відкриті та будуть відкриті у наступних банківських установах: ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», філія Миколаївське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», філія «Миколаївське регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «ОСОБА_8 ОСОБА_3» (том 3, арк. 69).

Постанову про арешт коштів боржника від 18.05.2016 року відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ направлено на адресу КП Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство супровідним листом вих. № 5.1-30/2359 від 18.05.2016 року (том 3, арк. 70). Факт отримання супровідного листа вих. № 5.1-30/2359 від 18.05.2016 року підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (том 3, арк. 71).

Боржник звернувся до суду зі скаргою на дії органу ДВС, в якій просить суд визнати недійсною постанову про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок № 5 в АТ "ОСОБА_8 ОСОБА_3" та зняти арешт з коштів в сумі, необхідній для виплати заробітної плати та нарахувань на заробітну плату.

На підтвердження факту використання рахунку № 5 в АТ «ОСОБА_8 ОСОБА_3» для накопичення та виплати заробітної плати працівникам, боржником подано суду копію договору № 03-05/22-2499245/108 банківського рахунку (для використання в ПЗ «Банкмастер») (том 6, арк. 33-39), витяг з банківської виписки по рахунку № 5 КП Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство та платіжні доручення, з яких вбачається, зокрема використання рахунку № 5 в АТ «ОСОБА_8 ОСОБА_3» для виплати заробітної плати (том 6, арк. 61-122).

Відповідно до Довідки від 05.05.2016 року № Д2-В64-32/97 боржник КП Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство має відкритий поточний рахунок 5 у АТ «ОСОБА_8 ОСОБА_3», який використовується для сплати податків з доходів працівників та видачі заробітної платні робітникам (том, 6, арк. 40).

На виконання постанови Вищого господарського суду України по даній справі судом також встановлено, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.10.2013 року у справі № 915/321/13-г скаргу КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області задоволено. Скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області від 30.08.2013 року "Про арешт коштів боржника" в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство", для сплати яких застосовується поточний рахунок № 1214, відкритий в Южноукраїнському центральному відділенні ПАТ "Приватбанк", а дії ВДВС визнано такими, що порушують права працівників КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" на отримання заробітної плати.

Вказана ухвала господарського суду залишена без змін господарськими судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Виконавче провадження по справі № 915/321/13-г було закрито у 2014 році, у зв'язку з повним фактичним виконанням, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.08.2014 року (том 6, арк. 25). Як вказує боржник в своїх поясненнях (том 6, арк. 6-10), протягом 2013-2014 років КП ТВКГ дійсно для виплати заробітної плати використовувався рахунок ПАТ "Приватбанк". Але з 2014 року по даний час комунальні платежі населення переведено до ПАТ "ОСОБА_8 ОСОБА_3" на рахунок № 5 і саме цей рахунок боржник використовує для виплати заробітної плати. Таким чином, на сьогодні немає іншого банку, в якому знято арешт з заробітної плати для КП ТВКГ.

Крім того, як вказано вище, оскаржуваною постановою ввд 18.05.2016 року про арешт коштів боржника ВП № 51013293 накладено арешт на кошти у всіх видах валют, що містяться на рахунку (-ах), що відкриті та будуть відкриті, зокрема, у філії «Миколаївське регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» (том 3, арк. 69).

При цьому, судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 19 ОСОБА_9 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_9 та законами України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України Про виконавче провадження.

05.10.2016 року набрав чинності новий Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п. 7, 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

В спірному випадку виконавче провадження відкрито та арешт на кошти боржника накладено до набрання чинності новим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження (тут і далі в редакції, що діяла на час вчинення оскаржуваної виконавчої дії) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. 1, 2, 9 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем в т.ч. шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Під час прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 ОСОБА_9 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_9 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_9 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_9 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_9 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ст. 43 ОСОБА_9 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ч. 6 ст. 24 Закону України Про оплату праці своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

На виконання постанови Вищого господарського суду України боржником подано суду докази, у яких саме обсягах підлягають охороні кошти, призначені для виплати заробітної плати. Так, відповідно до довідки КП «Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство» вих. № 03/2113 від 14.12.2016 року та погодженого штатного розкладу у грудні 2016 року відповідно до Закону України "від 19.05.2016 року № 1384-VІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" відбулось підвищення мінімальної заробітної плати на 10, 35 % (з 1 450 грн. до 1 600 грн.), що призведе до збільшення витрат на оплату праці працівникам. Отже, розрахунково-очікувані витрати на оплату праці складатимуть 1 939, 8 тис.грн. в місяць, де фонд оплати праці 1 590, 0 тис.грн., єдиний внесок (22 %) 349,8 тис.грн. (том 6, арк. 11-14).

Суд також погоджується з поясненнями боржника відносно того, що вказана сума не є статичною та змінюється щомісячно в залежності від кількості робочих, вихідних та святкових днів, оскільки робота частини підрозділів підприємства носить цілодобовий характер. На загальну суму виплат по заробітній платі також впливає кількість лікарняних, відпусток та інших чинників. Таким чином, чітко визначити обсяг грошових коштів, які призначені для виплат заробітної плати та підлягають охороні від арешту щомісячно неможливо. Отже, боржником правомірно заявлено вимогу про зняття арешту з коштів в сумі, яка необхідна та призначена для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області не мав законних підстав для накладення арешту саме на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників боржника, для сплати яких застосовується рахунок № 5 в АТ «ОСОБА_8 ОСОБА_3», а тому подана боржником скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова органу ДВС частковому скасуванню.

Вказана правова позиція викладена в п. 7 Інформаційного листа ВГСУ від 28.01.2016 року № 01-06/131/16 Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням господарськими судами Закону України Про виконавче провадження (справа № 915/321/13-г).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 121-2 ГПК України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, скарга вх. № 10116/16 від 01.06.2016 року з урахуванням заяви про зміну вимог по скарзі вх. № 21011/16 від 15.12.2016 року ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство на постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області по справі № 915/1649/14 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19, 124 ОСОБА_9 України, Законом України Про виконавче провадження, ст. 33, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

задовольнити скаргу ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство в редакції заяви про зміну вимог вх. № 21011/16 від 15.12.2016 року.

Визнати недійсною постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 18.05.2016 року Про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням № 51013293 в частині накладення арешту на кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку № 5, код фінансової установи 380805, назва фінансової установи: АТ ОСОБА_8 ОСОБА_3 у м. Києві, в сумі, яка необхідна та призначена для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство.

Зняти арешт з коштів ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Дружби народів, 8, ), що знаходяться на розрахунковому рахунку № 5, код фінансової установи 380805, назва фінансової установи: АТ ОСОБА_8 ОСОБА_3 у м. Києві, в сумі, яка необхідна та призначена для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 93-96, 106, 121-2 ГПК України.

Дану ухвалу направити на адреси:

- Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001;

- Южноукраїнського відділення АТ ОСОБА_8 ОСОБА_3 за адресою: проспект Соборності, 7 , м. Южноукраїнськ Миколаївська область, 55000.

Суддя Е.М. Олейняш