донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

07.02.2017р. справа №908/1434/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 (довіреність №10 від 31.01.2017р.);
від відповідача: ОСОБА_6 (довіреність №20 від 28.11.2016р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуЗапорізького державного підприємства «Радіоприлад», м. Запоріжжя
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від10.01.2017р.
за заявою Державного науково дослідного інституту спеціального звязку та захисту інформації, м. Київ
пропоновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та про видачу дублікату наказу
по справі№908/1434/14 (суддя Кричмаржевський В.А.)
за позовомДержавного науково дослідного інституту спеціального звязку та захисту інформації, м. Київ
до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», м.Запоріжжя
простягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Державний науково дослідний інститут спеціального звязку та захисту інформації, м. Київ (Позивач) звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення 21155,78грн., з яких: основного боргу в розмірі 15550,27грн., інфляційних втрат в розмірі 373,20грн., 3% річних в розмірі 894,78грн. та пені в розмірі 4337,53грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.05.2014р. (повний текст підписано 21.05.2014р.), з урахуванням ухвали суду від 01.07.2014р. про виправлення описки, позовні вимоги були задоволені частково - стягнуто з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», м. Запоріжжя на користь Державного науково дослідного інституту спеціального звязку та захисту інформації, м. Київ заборгованість у розмірі 15550,27грн., інфляційних втрат у розмірі 14,38грн. 3% відсотків річних у розмірі 894,76грн.

На виконання означеного рішення, 03.06.2014р. Господарським судом Запорізької області було видано наказ про примусове виконання судового рішення у справі №908/1434/14 (а.с.а.с.95), в якому зазначено, що наказ дійсний для предявлення до виконання по 02.06.2015р.

27.12.2016р. до суду надійшла заява від Державного науково дослідного інституту спеціального звязку та захисту інформації про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та про видачу дублікату наказу (а.с.а.с.106,107), у звязку зі втратою оригіналу наказу Господарського суду Запорізької області у справі №908/1434/14 при пересиланні його простою кореспонденцією через УДППЗ «Укрпошта».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р. у справі №908/1434/14 заяву Державного науково дослідного інституту спеціального звязку та захисту інформації було задоволено: поновлено пропущений строк для предявлення наказу від 03.06.2014р. до виконання та видано дублікат наказу Господарського суду Запорізької області від 03.06.2014р. у справі №908/1434/14.

Ухвала місцевого суду була вмотивована встановленням факту здійснення Позивачем усіх необхідних дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження втраченого судового наказу, які виявилися безрезультатними.

Не погодившись з означеною ухвалою суду, Запорізьке державне підприємство «Радіоприлад» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р. у справі №908/1434/14 скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви повністю.

Підставами для скасування ухвали суду першої інстанції апелянт зазначає безпідставність задоволення заяви про поновлення строку для предявлення наказу до виконання, строк дії якого було встановлено до 03.06.2017р.; ненадання Стягувачем належного доказу на підтвердження втрати такого наказу та відсутність на квитанції про сплату судового збору відмітки про зарахування коштів до Державного бюджету.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Радіонова О.О. та Марченко О.А.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2017р. було порушено апеляційне провадження у справі №908/1434/14 із призначенням розгляду скарги на 07.02.2017р. об 15.15.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засідання 07.02.2017р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, повідомивши на запитання суду, що рішення у цій справі з його боку не виконане.

Представник Позивача у судовому засіданні 07.02.2017р. проти скарги заперечував з підстав, викладених у наданому відзиві (а.с.а.с.167-169)

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового акту місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Позивачем до матеріалів справи разом із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та про видачу дублікату наказу було долучено довідку №24/17-2155 від 30.11.2016р. (а.с.116) про втрату наказу за підписом керівника і особи, яка виконує функції головного бухгалтеру, зі змісту якої вбачається, що виконавчий документ разом з заявою про відкриття виконавчого провадження був направлявся до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції засобами поштового звязку «Укрпошта», шляхом відправлення простого листа

Між тим, у звязку з ненадходженням на адресу Позивача від Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції документів щодо виконання рішення суду, останнім подавалися заяви №34/01-1023 від 10.06.2016р.(а.с.117) та №34/01-1415 від 29.08.2016р.(а.с.118) із запитом про хід виконавчого провадження.

В свою чергу, повідомленням Олександрівського відділу ДВС м. Запоріжжя №23019/6 від 30.08.2016 (а.с.119) було зазначено, що заява про відкриття виконавчого провадження та наказ Господарського суду Запорізької області №908/1434/14 від 03.06.2014р. до виконавчої служби не надходили.

Таким чином, наданою Позивачем довідкою 24/17-2155 від 30.11.2016р. було зафіксовано втрату наказу Господарського суду Запорізької області №908/1434/14 від 03.06.2014р.

За таких обставин місцевий господарський суд, попри заперечення Відповідача про відсутність підстав для задоволення вимог заяви (а.с.а.с.125-127), дійшов висновку про необхідність поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та про видачу дублікату наказу, про що було викладено в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання апелянта на сплив строку предявлення наказу до виконання - 03.06.2017р., а отже звернення із заявою про його поновлення передчасне, є безпідставним, оскільки в самому наказі, примірник якого є у справі (а.с.95), у повній відповідності до п.2 ч.4 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на дату видачі наказу) визначено строк предявлення його до виконання - 02.06.2015р. Таким чином, на момент звернення Позивача зі своєю заявою (27.12.2016р.) строк предявлення наказу до виконання сплив, а отже ініціювання Позивачем питання про поновлення такого строку є цілком правомірним.

Окрім того, ст.119 Господарського процесуального кодексу не містить приписів стосовно необхідності встановлення судом факту звернення Стягувача до Державної виконавчої служби, тим більше, що чинне законодавство не містить заборони відносно відправлення такої заяви простою кореспонденцією.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що Скаржник безпідставно обмежує можливість доведення Позивачем факту втрати наказу тільки довідкою Державної виконавчої служби чи поштової організації, тоді як ст.120 Господарського процесуального кодексу передбачає можливість доказування цієї обставини довідкою самого Стягувача, як і було зроблено останнім у розглядуваному випадку.

З приводу відсутності на квитанції про сплату судового збору (а.с.120) відмітки про зарахування коштів до Державного бюджету України, суд апеляційної інстанції зазначає, що означена квитанція повинна бути підписана уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення, отже надана заявником квитанції про сплату судового збору від 16.11.2016р. відповідає наведеним вище вимогам в повному обсязі, в свою чергу, п.2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. передбачає, що, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою має містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором, водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує Скаржникові, що скасування переглядуваної ухвали вимагає наявності і доведеності підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України. Між тим, намагаючись ревізувати висновки місцевого суду з хибних підстав, Відповідач не враховує, що за змістом і ч.1 ст.119, і ч.1 ст.120 цього Кодексу поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання та видача його дублікату є дискреційним повноваженням місцевого суду (за дотриманням заявником визначених формальних вимог), здійснення якого не може вважатися порушенням законодавства. В свою чергу, прийнятність застосування таких дискреційних повноважень місцевим судом в розглядуваному випадку у світлі положень ст.8 Конституції України зумовлена тим, що Скаржником не було надано належних у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів виконання судового рішення, у звязку з чим поновлення строку для предявлення наказу до виконання і видача його дублікату надає можливість виконати це рішення в примусову порядку, що цілком відповідає встановленим п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950р. гарантіям в контексті усталеної правової позиції Європейського суду з прав людини, наведеної в п.42 Рішення по справі «Ромашов проти України».

Враховуючи викладене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р. про поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання та про видачу дублікату наказу, винесена у відповідності до норм матеріального та процесуального права, встановлених фактичних обставин справи і їх належної правової оцінки, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, що згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на рахунок апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101 - 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», м. Запоріжжя на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р. у справі №908/1434/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р. у справі №908/1434/14 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О.Попков

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1,2 - сторонам, 3-у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО