Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" січня 2017 р. Справа № 906/1115/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №2982/11-15 від 29.09.15.)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 16.01.17.);ОСОБА_3 (довіреність від 16.01.17.); ОСОБА_4 (директор)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Житомирській області

до Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал"

про стягнення 814318.31 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача 814318.31 грн. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного водокористування.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що відповідач за період з 01.01.16 по 16.02.16 здійснював забір води з р.Гнилоп'ять та скид зворотних вод в річку за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням вимог природоохоронного законодавства.

30.01.17. представником відповідача подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідач МКП "Бердичівводоканал" здійснювало водокористування на підставі дозволу від 30.12.09, що діяв до 31.12.15. Роботи щодо отримання нового дозволу відповідач розпочав на початку 2015 р. Будучи єдиним постачальником питної води фізичним та юридичним особам, МКП "Бердичівводоканал" не могло повністю припинити надання послуг з водопостачання. Законом України "Про питну вод та питне водопостачання" на відповідача покладено обов'язок безперебійного забезпечення споживачів питною водою. Відключення на невизначений термін від водопостачання населення та підприємств міста Бердичева могло призвести до виникнення надзвичайної ситуації місцевого рівня. .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Заперечив проти доводів відповідача, зазначених у відзиві. Зазначив, що у тексті позовної заяви допущено описку в частині об'єму використаної відповідачем води.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у Житомирській області в період з 27.05.16 по 31.05.2016 проведено планову перевірку Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" (далі - МКП "Бердичівводоканал") та складено відповідний акт, яким зафіксовано, що відповідач в період з 01.01.2016 по 16.02.2016 здійснював забір води з р.Гнилоп'ять та скид зворотних (промивних) вод в р.Гнилоп'ять за відсутності дозволу на спеціальне водокористування (а.с.11).

Відповідно до довідки відповідача № 387 від 25.05.2016 року, МКП "Бердичівводоканал" в період з 01.01.2016 по 16.02.2016 року було забрано і використано води з р.Гнилоп'ять - 360909 м3 та відведено (скинуто) зворотних вод в р.Гнилоп'ять - 20424 м3 води (а.с.22).

Позивач зазначає, що такими діями відповідачем порушено вимоги ст.ст. 44,48,49,70,95 Водного кодексу України та згідно ст. 111 останнього зобов'язано відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

На підставі вказаної довідки, відповідно до ''ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009р. №389 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. №767/16783), позивачем розрахований загальний розмір збитків, заподіяної державі внаслідок самовільного водокористування, який становить 814318,31 грн. (а.с.10,20).

Державною екологічною інспекцією у Житомирській області 22.06.2016 року виставлено відповідачу претензії за № 43-14/4 та № 44-15/4 (а.с.9,18) про відшкодування завданих навколишньому природному середовищу збитків на підставі ст.ст.20-2.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" .

Оскільки збитки не відшкодовано, Держекоінспекція звернулася до Господарського суду Житомирської області щодо стягнення в примусовому порядку суму збитків в розмірі 814318,31 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Статтею 49 вказаного кодексу передбачено, що спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається: Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення; органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення;

Видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за клопотанням водокористувача з обґрунтуванням потреби у воді, погодженим з державними органами водного господарства, - в разі використання поверхневих вод, державними органами геології - в разі використання підземних вод та державними органами охорони здоров'я - в разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних.

Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку із закінченням строку дії дозволу №70-Ж від 30.12.09, що діяв до 31.12.15, відповідач листом №123 від 03.03.2015р. звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації про погодження дозволу на спецводокористування.

Листом № 461/2-4/1-4-0502 від 04.03.2015 року Департамент екології та природних ресурсів повідомив, що Положенням про департамент не визначено структурний підрозділ, що погоджує вищезазначені нормативи.

09.03.2015 року індивідуальні поточні нормативи використання питної води (далі-ІТНВПВ) були погоджені Житомирською обласною адміністрацією та 06.03.2015 року - Житомирським обласним управління водних ресурсів.

Статтею 29 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що технологічні нормативи використання питної води затверджуються органами місцевого самоврядування, в даному випадку Бердичівською міською радою.

З метою затвердження ІТНВПВ органом місцевого самоврядування, МКП "Бердичівводоканал" подало, погоджений Житомирською обласною адміністрацією та Житомирським обласним управлінням водних ресурсів, норматив до Бердичівської міської ради (листи № 475 від 11.08.2015 року та №796/1 від 27.11.2015 року (а.с.82,83).

Листом №1337 від 01.12.2015 року Виконавчий комітет Бердичівської міської ради повідомив МКП "Бердичівводоканал" про те, що проект рішення розміщений на офіційному сайті з 04.10.2015 року, а питання затвердження ІТНВПВ буде розглянуто на черговій сесії Бердичівської міської ради (а.с.84).

Поточні індивідуальні технологічні нормативи використання питної води були затверджені Бердичівською міською радою 25.12.2015 року (а.с.85).

Рішення Бердичівської міської ради №11 від 25.12.2015 року "Про затвердження поточних ІТНВПВ МКП "Бердичівводоканал", необхідний для отримання дозволу на спеціальне водокористування був поданий до Управління екології та природних ресурсів відразу після отримання копії зазначеного рішення - 29.12.2015 року.

Листом № 192/1-4/6-4-2617 від 28.01.2016 Управління екології та природних ресурсів повідомило МКП "Бердичівводоканал" про неможливість прийняття рішення щодо видачі дозволу на спеціальне водокористування, у зв'язку із відсутністю відповіді (висновку) Державної служби геології та надр України, яка видала МКП "Бердичівводоканал" Спеціальний дозвіл на користування надрами 25 вересня 2014 року (а.с.88). Зазначений Спеціальний дозвіл надає підприємству право на видобування питних підземних вод для централізованого водопостачання строком на 20 (двадцять) років з моменту видачі дозволу (а.с.87).

Відповідно до висновку Державного агентства водних ресурсів № 225/ЖТ/30-16 від 14.01.2016 року МКП "Бердичівводоканал" визнано водокористувачем, що має право на отримання дозволу на спецводокористування (а.с.90).

Листом № 775/13/10-16 від 21.01.2016 року (вхідний № 4-0340 від 04.02.2016р.) Державна служба геології та надр України повідомила про можливість видачі дозволу на водозабір (а.с.91).

Управління екології та природних ресурсів видало дозвіл на спеціальне водокористування 17.02.2016 року з терміном дії до 17.02.2019р. (а.с.92).

Згідно п.4 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002р. №321, клопотання водокористувачів на отримання дозволу розглядаються у місячний термін.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач розпочав процедуру оформлення нового дозволу на водокористування майже за рік до закінчення дії попереднього дозволу від 30.12.09.

Зважаючи на необхідність звернення відповідачем до багаточисельних органів для отримання необхідних дозволів, термін отримання дозволу було розтягнуто майже на рік.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

А тому, керуючись загальними засадами цивільного законодавства про справедливість, добросовісність та розумність, закріпленими в п.6 ст.3 Цивільного кодексу України, враховуючи той факт, що відповідачем було вжито своєчасно усіх заходів, а процедура отримання дозволу, в порушення приписів п.4 Порядку, була затримана на тривалий термін, підстав для стягнення з відповідача збитків у розмірі 814318,31 грн. суд не вбачає.

Крім того, Законом України "Про питну вод та питне водопостачання" на відповідача покладено обов'язок безперебійного забезпечення споживачів питною водою. Відключення на невизначений термін від водопостачання населення та підприємств міста Бердичева могло призвести до виникнення надзвичайної ситуації місцевого рівня.

Слід зазначити, що сума збитків розрахована позивчем є дуже значною, однак відсутність дозволу на водокористування не вплинула на якість виконання обов'язків Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал" з водопостачання та водовідведення, на завдання шкоди природному середовищу та, у зв'язку з цим понесення витрат екологічною інспекцією на усунення наслідків завдання шкоди. В даному випадку взагалі не йдеться про понесені позивачем витрати (збитки) на усунення завданих відповідачем збитків природним ресурсам та взагалі про завдані відповідачем збитки природному середовищу. Відсутність дозволу лише порушило норми закону, які передбачають його отримання.

Судом встановлено, що відповідач вчасно звернувся до місцевого управління охорони навколишнього природного середовища з клопотанням надати дозвіл на спеціальне водокористування на новий термін, яке в свою чергу не виконало вимог законодавства щодо видачі дозволу у місячний термін, а припинення водокористування відповідачем припинило б надання послуг з водопостачання та водовідведення споживачам міста Бердичів, що могло призвести до надзвичайної ситуації місцевого рівня, тому підстави для стягнення з відповідача збитків відсутні.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.02.17

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу