ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"08" лютого 2017 р.Справа № 921/116/17-г/11
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

Суддя Сидорук А.М., розглянувши матеріали

за позовом: СГ ТзОВ «Медобьори-2000», 47372, Тернопільська обл.., Збаразький р-н, с.Максимівка в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_1 /адреса для кореспонденції: ОСОБА_1, вул..І.Миколайчука, 17а/44, м.Івано-Франківськ, 76006/

до відповідача: Максимівської сільської ради, 47372, с.Максимівка Збаразького району Тернопільської області, вул..Сонячна, 34

про визнання права власності на майно

встановив, що в прийнятті позовної заяви слід відмовити у зв'язку із тим, що вона не підлягає розгляду в господарських судах в позовному провадженні.

В провадженні господарського суду Тернопільської області знаходиться справа № 11/Б-5022/1403/2012 про банкрутство сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Медобори - 2000", с. Максимівка, Збаразького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 30828040.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 23 жовтня 2012 року боржника сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Медобори - 2000", с. Максимівка, Збаразького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 30828040 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру банкрута строком на три місяці та ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2, ліцензія серії АВ № 600560, видана Державним департаментом з питань банкрутства 28.12.2012 р.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 16.12.2016р. ліквідатором банкрута Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Медобори-2000" с. Максимівка, Збаразький район, Тернопільська область , ідентифікаційний код 30828040 призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 805 від 19.04.2013р.; прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, 76006.

Відповідно до положень статті 41 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом № 2343-XII.

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною девятою статті 16 ГПК (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону № 2343-XII, відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Системний аналіз положень Закону № 2343-XII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону № 2343-XII); за позовом розпорядника майна (частина девята статті 22 Закону № 2343-XII); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону № 2343-XII); за заявою керуючого санацією (частина пята статті 28 Закону № 2343-XII); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону № 2343-XII).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, подана позовна заява не підлягає розгляду в окремому позовному провадженні, а підлягає розгляду як Заява про визнання права власності на майно в межах справи про банкрутство № 11/Б-5022/1403/2012.

На підставі викладеного, керуючись ст.4-1, п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви.

2.Позовну заяву № 1 від 02.02.2017р. та додані до неї матеріали, повернути Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Медобори - 2000", арбітражному керуючому ліквідатору ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 76006.

Суддя А.М. Сидорук