ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017р. Справа№ 914/3287/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м.Львів

до відповідача: Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж», м.Львів

про стягнення 2592,20грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю

від відповідача: не зявився

Суть спору: позов заявлено Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго», м.Львів до Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж», м.Львів про стягнення 2592,20грн. за понаддоговірне споживання електроенергії.

Ухвалою суду від 29.12.2016р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 23.01.2017р. Ухвалою суду від 23.01.2017р. розгляд справи відкладено на 08.02.2017р. у звязку з неявкою відповідача.

Представнику позивача розяснено права, згідно ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Представник позивача в судове засідання 08.02.2017р. зявився, позов підтримав повністю з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що між позивачем та відповідачем Колективним виробничим підприємством «Енергомонтаж» в березні 2012 року укладено договір, на виконання умов якого позивач здійснював постачання електроенергії відповідачу у визначеному обсязі. У грудні 2015 року відповідачем спожито електроенергію із перевищенням договірних величин споживання, встановлених додатком до вказаного договору. Відтак, на адресу Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж» разом із повідомленням про перевищення договірної величини споживання електричної енергії за вказаний період, надіслано відповідний рахунок на суму 5184,41грн. В січні 2016 року сторонами укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої Колективне виробниче підприємство «Енергомонтаж» визнало заборгованість за понаддоговірне споживання електроенергії та зобовязалось її оплатити. Проте, всупереч умовам вказаної додаткової угоди, заборгованість погашено лише частково. Зазначене зумовило звернення ПАТ «Львівобленерго» до суду із позовною заявою про стягнення 2592,20грн. за понаддоговірне споживання електроенергії. Просив позов задоволити.

Відповідачем явки повноважного представника в судове засідання 08.02.2017р. повторно не забезпечено, письмового відзиву та інших витребуваних судом документів не подано, поважності причин неявки суду не повідомлено, хоча про час та місце проведення судового засідання його повідомлено належним чином.

Суд, у відповідності до ст.75 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у звязку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено таке.

Між Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» (позивач по справі, постачальник за договором) та Колективним виробничим підприємством «Енергомонтаж» (відповідач по справі, споживач за договором) укладено договір про постачання електричної енергії №53626 від 15.03.2012р., за яким постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.1.1).

Відповідно до п.2.2 договору, постачальник зобовязався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток №1 «Обсяги споживання електричної енергії»).

Договором встановлено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №1 «Обсяги споживання електричної енергії») (п.5.1). Договірні величини споживання визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно із п.5.1 цього договору обсягів (п.5.2). Проте, у разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року (п.5.1).

Оскільки Колективним виробничим підприємством «Енергомонтаж» не погоджено величини обсягу споживання електричної енергії на 2015 рік, договірні величини споживання електроенергії встановлено згідно з вимогами п.4.2 Правил користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики в Україні №28 від 31.07.1996р. (далі по тексту рішення ПКЕЕ), про що споживачу надіслано відповідне повідомлення №321-0418 від 17.11.2014р., що є невідємною частиною договору про постачання електричної енергії.

Так, на грудень 2015 року обсяги споживання електричної енергії споживачем, згідно із вказаним повідомленням, встановлено на рівні 487 кВт/год. Проте, у вимозі ПАТ «Львівобленерго» №062294 від 30.11.2015р. щодо приведення розрахункових засобів обілку і схем їх підключення у відповідність до вимог ПКЕЕ та нормативно-технічних документів, зафіксовано споживання Колективним виробничим підприємством «Енергомонтаж» електричної енергії у грудні 2015 року на рівні 3896 кВт/год. Тобто фактичне споживання перевищило договірну величину споживання електричної енергії за вказаний розрахунковий період на 3409 кВт/год.

У п.4.2.2 договору встановлено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Сума перевищення договірної величини споживання електричної енергії за грудень 2015 року склала 5184,41грн. Зазначені обставини підтверджуються повідомленням №321-0870 від 15.12.2015р. про перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період грудень 2015 року та рахунком №321512/60917-5 від 14.12.2015р. за грудень 2015 року. Копії зазначених документів знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п.6 додатку №2 «Порядок розрахунків», плата за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності проводяться споживачем на зазначений у договорі поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії.

Згідно з п.7.6 договору, у разі виникнення у споживача заборгованості за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та в порядку, передбаченому законодавством України, укладають договір про реструктуризацію заборгованості. При цьому оформлюється графік погашення заборгованості, який є додатком до цього договору.

Так, ПАТ «Львівобленерго» (постачальник) та Колективним виробничим підприємством «Енергомонтаж» (споживач) 27.01.2016р. підписано додаткову угоду до договору на постачання електричної енергії №5362600 від 15.03.2012р. У п.1 цієї додаткової угоди зазначено, що заборгованість споживача перед постачальником електричної енергії за понаддоговірне споживання електроенергії становить 5184,41грн. (за грудень 2015 року). Вказану заборгованість споживач визнає та гарантує оплатити в строки, передбачені даною угодою. У п.3 вказаної додаткової угоди сторони погодили порядок та графік погашення заборгованості, яким передбачено повну сплату вартості перевищення договірних величин споживання електричної енергії до 31.07.2016р.

Оскільки відповідачем взяте на себе за договором зобовязання виконано лише частково, ПАТ «Львівобленерго» звернулось до суду із позовом про стягнення із Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж» 2592,20грн. за понаддоговірне споживання електроенергії.

При вирішенні спору суд виходив з такого.

Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Постачання електричної енергії, як визначено у ст.1 Закону України «Про електроенергетику» це господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши проведений позивачем розрахунок суми заборгованості з урахуванням тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Постанові від 26.11.2015р. №2875 «Щодо встановлення на грудень 2015 року роздрібних тарифів на електроенергію з урахуванням граничних рівнів тарифів при поступовому переході до формування єдиних роздрібних тарифів для споживачів на території України», а також часткове виконання відповідачем зобовязання із оплати вартості перевищення договірних величин споживання електричної енергії у грудні 2015 року, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований матеріалами справи, відповідачем не спростований та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж» (АДРЕСА_1; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (м.Львів, вул.Козельницька, буд.3; ) 2592,20грн. за понаддоговірне споживання електричної енергії та 1378,00грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 13.02.2017р.

Суддя Щигельська О.І.