ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2017 р. Справа № Б-39/55-09

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Лук'янчук О.І.

розглянувши заявуФОП ОСОБА_2, м. Харків
про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_2, м. Харків , код ЄДРПОУ НОМЕР_1
за участю сторін:

ліквідатор - Косиневський М.А.;

пр-к ПАТ "ОТП Банк" - Матвєєв Є.О. (дов. від 25.04.16 р.);

пр-к ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (дов. від 07.04.16 р.);

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 22.11.16 р., в зв'язку з поверненням справи до господарського суду суд призначив заяву ліквідатора про витребування майна з чужого незаконного володіння до розгляду в судовому засіданні на 17.01.17 р., зобов'язавши гр. ОСОБА_5 надати суду відзив на заяву ліквідатора про витребування майна, а ліквідатора зобов'язано надати суду докази того, що спірні нежитлові приміщення вибули з володіння банкрута поза його волею і мають бути витребувані від добросовісного набувача.

Від представника ОСОБА_5 надійшло клопотання про витребування доказів у арбітражного керуючого ОСОБА_7, а саме: оригінал договору купівлі-продажу від 30.09.2009 про відчуження нежитлових приіщень 1-го поверху №84-1,84-4, 84-7 - 84-9, 84-11 - 84-14 в літ. "А-5", загальною площею 99,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 укладеного між арбітражним керуючим ліквідатором ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та документи, що підтверджують розрахунки сторін за вказаним договором. Крім того, представник надав клопотання про залучення до розгляду даної заяви гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_8 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 17.01.17 р. розгляд заяви ліквідатора про витребування нежитлових приміщень з чужого незаконного володіння відкладено на 02.02.17 р., зобов'язано гр. ОСОБА_5 надати суду відзив на заяву ліквідатора про витребування майна, а також надати суду правове обґрунтування поданих клопотань та обґрунтування процесуальних можливостей залучення третіх осіб до участі в справі про банкрутство, а також зобов'язано ліквідатора розглянути клопотання представника ОСОБА_5 та надати суду обґрунтований відзив.

02 лютого 2017 року ліквідатор надав до суду відзив на клопотання про витребування доказів, в якому зазначив, що в матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу спірного майна, який неодноразово досліджувався судами при визнанні вказаного договору недійсним, а ОСОБА_5 не є стороною у справі та не наділений процесуальними правами на подання вказаного клопотання.

Також ліквідатор надав до суду відзив на клопотання про залучення до розгляду даної заяви гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_8 в якості третьої особи, в якому проти задоволення клопотання заперечує та посилається на те, що підставою для витребування майна у цій справі є ухвала Господарського суду Харківської області від 13.03.14 р., якою визнано недійсним договір купівлі-продажу спірного майна, а продаж майна, в свою чергу, відбувся ще 30.09.09 р. на підставі вищевказаного договору. Тобто, підстава про витребування майна у цієї справі виникла після п'яти років після продажу майна, а не до його продажу, як це вимагає ст. 660 ЦК України.

Крім того, ліквідатор вказує на те, що ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає застосування у справі про банкрутство такого інституту як третьої особи, що взагалі унеможливлює залучення у справах про банкрутство третьої особи.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_5 про витребування доказів у арбітражного керуючого ОСОБА_7 та клопотання про залучення до розгляду даної заяви гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_8 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору суд залишає такі клопотання без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Тобто, при вирішенні питань процесуального характеру під час розгляду справ про банкрутство господарські суди повинні керуватися Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і застосовувати ті статті або відповідні частини статей Господарського процесуального кодексу України, які мають універсальний характер для будь-якої форми судового процесу, оскільки це один з елементів, який зумовлює відмінність форм судового процесу, або судових процедур позовного провадження та порядку розгляду справ про банкрутство, що створює відповідні правові гарантії прав кожної людини на справедливий суд.

Також правова природа справ про банкрутство є більш складною, має іншу мету і, як наслідок, не може бути розкрита у повному обсязі, застосовуючи лише у субсидіарному порядку норми ГПК України. Зокрема, абсолютно є невірним автоматичне перенесення на учасників процедури банкрутства норм ст. 22 ГПК України (права та обов'язки сторін), ст.ст. 23,24 (залучення до участі у справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача,), ст.,ст. 26,27 (треті особи), оскільки їх права та обов'язки не мають нічого спільного з правами та обов'язками, що наділені сторони (позивач, відповідач), треті особи позовного провадження, так як визначеній у ч. 2 ст. 4-1 ГПК України формі судового провадження відповідають інші правила вчинення процесуальних дій сторонами та учасниками процедур банкрутства.

На підставі вищенаведеного можна констатувати, що по-перше, відсутність спору про право стала істотною ознакою, яка визначила принципову відмінність і особливість провадження у справі про банкрутство від позовного процесу. Будуть матеріальні вимоги кредитора задовольнятися за правилами позовного провадження і далі виконавчого чи за правилами інституту банкрутства залежить від того, чи визнає суд боржника - суб'єкта підприємницької діяльності неплатоспроможним .

По-друге, необхідність захисту охоронюваного законом інтересу сукупності кредиторів, а не суб'єктивного права позивача викликало, необхідність зміни самого техніко-організаційного механізму судового процесу у справі про банкрутство - з задоволення індивідуальних вимог позивача на задоволення сукупного кола вимог кредиторів боржника через проведення конкурсу всіх його кредиторів наслідком їх виклику до судових процедур банкрутства.

По-третє, участь різних суб'єктів у спільному регулюванні проблеми боргових зобов'язань окремої юридичної особи або фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності (боржника) зумовили більш широке коло сторін і учасників провадження у справі про банкрутство, викликало інші принципи їх взаємодії між собою, інші права та обов'язки, тривали строки розгляду справ про банкрутство, що в сукупності було направлено на захист прав і законних інтересів кредиторів, боржника та інших учасників процедур банкрутства, які визначені у ст.1 Закону про банкрутство.

Щодо клопотання ОСОБА_5 про витребування доказів у арбітражного керуючого ОСОБА_7, а саме: оригіналу договору купівлі-продажу від 30.09.2009 про відчуження нежитлових приміщень 1-го поверху №84-1,84-4, 84-7 - 84-9, 84-11 - 84-14 в літ. "А-5", загальною площею 99,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 укладеного між арбітражним керуючим ліквідатором ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та документи, що підтверджують розрахунки сторін за вказаним договором суд зазначає.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

В матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу від 30.09.2009 про відчуження нежитлових приміщень 1-го поверху №84-1,84-4, 84-7 - 84-9, 84-11 - 84-14 в літ. "А-5", загальною площею 99,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 умови якого, як і обставини щодо продажу спірного майна, вже досліджувалися судом, зокрема, під час визнання недійсним зазначеного договору купівлі-продажу, згідно ухвали суду від 13.03.14 р., що набрала законної сили. Представником ОСОБА_5, в свою чергу, не наведено належного обґрунтування поданого клопотання, не вказано, які саме обставини може підтвердити необхідність повторного витребування оригіналів відповідних документів, а також яке значення для правильного вирішення заяви ліквідатора про витребування нерухомого майна у добросовісного набувача ОСОБА_5, мають відповідні обставини, що викладені в цьому письмовому клопотанні.

У відповідності до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Враховуючи ненадання гр. ОСОБА_5 відзиву на заяву ліквідатора про витребування майна, суд вважає за необхідне відкласти розгляд заяви ліквідатора.

Керуючись ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 77, 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 про витребування доказів.

2. Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 про залучення до участі у справі третіх осіб.

3. Відкласти розгляд заяви ліквідатора про витребування нежитлових приміщень з чужого незаконного володіння на "20" лютого 2017 р. о(об) 10:00 за адресою: м. Харків, пл. Свободи 5 Держпром 8-й під'їзд, зал 111.

4. Зобов'язати гр. ОСОБА_5 надати суду відзив на заяву ліквідатора про витребування майна.

5. Ухвалу направити ліквідатору, банкруту, гр. ОСОБА_5, ПАТ "ОТП Банк".

Суддя Міньковський С.В.