УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.02.2017Справа № 910/1975/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Народної ради міста Полтави, ОСОБА_2, ОСОБА_3

до Антимонопольний комітет України

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Народна рада міста Полтави (позивач-1), ОСОБА_2 (позивач-2), ОСОБА_3 (позивач-3) звернулись до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № б/н від 03.02.2017 до Антимонопольного комітету України (відповідач) про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 29.12.2016 № 573-р про перевірку рішення у справі № 02-01-50/86-2015.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що вищенаведена позовна заява № б/н від 03.02.2017 (вх. № 1975/17 від 07.02.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб у господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, надають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище (ч. 2 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України).

З поданої позовної заяви № б/н від 03.02.2016 про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 29.12.2016 № 573-р про перевірку рішення у справі № 02-01-50/86-2015 вбачається, що ця позовна заява подана трьома позивачами.

Від імені позивача-1 - Народної ради міста Полтави позовна заява підписана ОСОБА_4 в якості Голови Народної Ради міста Полтави.

Натомість, серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні жодні докази, які б станом день подання позову до суду підтверджували повноваження ОСОБА_4 в якості Голови Народної Ради міста Полтави представляти інтереси зазначеної ради, як-то: протокол зборів про обрання головою організації, наказ про призначення на посаду, установчі документи організації, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організації, де було б зазначено керівника організації, тощо.

За таких обставин, суду не доведено, що позовну заява № б/н від 03.02.2017 від імені позивача-1 підписано особою, яка має право її підписувати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Фактично у позовній заяві № б/н від 03.02.2017 в якості позивача-1 вказано Народну раду міста Полтави. При цьому зі змісту даної позовної заяви і доданих до неї документів жодним чином не вбачається організаційно-правова форма позивача-1, а ідентифікаційний код позивача-1 - не вказаний.

Крім того, позовна заява не містить зазначення індивідуальних ідентифікаційних номерів фізичних осіб - платників податків ОСОБА_2 (позивача-2) та ОСОБА_3 (позивача-3).

За таких обставин, позивачі не дотримались вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, що тягне за собою наслідки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Як зазначалось, позовна заява № б/н від 03.02.2017 про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 29.12.2016 № 573-р про перевірку рішення у справі № 02-01-50/86-2015, подана трьома позивачами, а саме:

Народною радою міста Полтави (позивач-1);

ОСОБА_2 (позивач-2);

ОСОБА_3 (позивач-3).

За змістом статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Водночас, безпосередньо у тексті позовної заяви відсутні жодні посилання на позивачів (Народну раду міста Полтави, ОСОБА_2, ОСОБА_3) із зазначенням підстав саме їх звернення до суду за захистом їх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. При цьому з тексту позовної заяви не вбачається, що позивачі-1, 2, 3 брали участь у справі № 02-01-50/86-2015 Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

За відсутності зазначених відомостей, позовна заява не містить викладу обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги саме позивачів-1, 2, 3 про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 29.12.2016 № 573-р про перевірку рішення у справі № 02-01-50/86-2015.

Вищенаведені обставини є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому сдом враховано правову позицію Вищого господасрького суду України, викладену в абз. 5 п. 3.5 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога.

За наведених обставин, позовна заява № б/н від 03.02.2017 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до господарського суду слід звернути увагу, що відповідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

За змістом роз'яснень п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", копії документів повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Натомість, додані до матеріалів позовної заяви копії документів, які зазначені в додатках №№ 2, 3, жодним чином не засвідчені та фактично подані у вигляді ксерокопій.

Керуючись п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега