ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

13.02.17 Справа № 5015/2284/12

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Марка Р.І

суддів Орищин Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кобзар О.В.

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_2

від позивача: ОСОБА_3;

від відповідача 1: ОСОБА_3;

від відповідача 2: не зявився;

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Неотехінформ № 01-28/05 від 28.05.2016 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2013р.

у справі № 5015/2284/12

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Неотехінформ, м. Новояворівськ Львівської області

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Розточчя , м. Новояворівськ Львівської області,

до відповідача-2: Управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, м. Київ,

за участю прокуратури Київської області, м. Київ,

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.07.2016р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Неотехінформ № 01-28/05 від 28.05.2016 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду України від 30.05.2013р. у справі № 5015/2284/12 задоволено.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду України від 30.05.2013р. у справі №5015/2284/12 скасовано.

Рішення Господарського суду Львівської області від 20.09.2012р. у справі №5015/2284/12 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.07.2016р. у справі № 5015/2284/12, Заступник прокурора Київської області подав касаційну скаргу.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.12.2016р. у справі №5015/2284/12 касаційну скаргу Заступника прокурора Київської області задоволено. Постанову від 19.07.2016р. Львівського апеляційного господарського суду у справі №5015/2284/12 Господарського суду Львівської області скасовано та справу №5015/2284/12 направлено на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

28.05.2016 до Львівського апеляційного господарського суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю Неотехінформ № 01-28/05 від 28.05.2016 про перегляд за нововиявленими обставинами, постанови Львівського апеляційного господарського суду України від 30.05.2013 у справі №5015/2284/12.

Зокрема, заявник, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами посилається на те, що в обґрунтування своїх вимог по даній справі товариство з обмеженою відповідальністю Неотехінформ посилалось на попередній договір від 15.12.2005, що був укладений між ТОВ Містобудінвест (правонаступником якого є ТОВ Неотехінформ) та відповідачем-1 (ТОВ Компанія Розточчя). Заявник стверджує, що 02.05.2016 ним отримано від товариства з обмеженою відповідальністю Новояворівське підприємство Розточчя два примірника інвестиційного договору від 20.12.2005 на придбання у власність нерухомого майна площею 73 кв.м., що розташовне на вул. Білоцерківській 92а в м. Тараща, Київської обл., підписаного позивачем та відповідачем-1, що свідчить про існування основного договору (інвестиційний договір від 20.12.2005) та спростовує висновки суду апеляційної інстанції про те, що визначені попереднім договором зобовязання є припиненими з 15.12.2006 року. Відтак за умовами договору кошти сплачені позивачем, як завдаток на виконання попереднього договору зараховуються як сплата за нерухоме майно, що є предметом інвестування, а тому товариство з обмеженою відповідальністю Неотехінформ набуло майнові права на нерухоме майно площею 73 кв.м., що розташоване на вул. Білоцерківській 92а в м. Тараща, Київської обл.

Згідно автоматичного розподілу справ КП Документообіг господарських судів, 14.12.2016р. справу за № 5015/2284/12 розподілено до розгляду судді доповідачу Марку Р.І., у складі колегії суддів Орищин Г.В. та Галушко Н.А..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2016р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Неотехінформ № 01-28/05 від 28.05.2016 про перегляд за нововиявленими обставинами прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.01.2017р.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р. та від 30.01.2017р. розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Неотехінформ про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду в порядку ст. 77 ГПК України відкладено на 30.01.2017р. та на 13.02.2017р з підстав, зазначених у даних ухвалах суду.

Від відповідача-1 на адресу суду надійшли письмові пояснення вих. № 04-27/01 від 27.01.2017р. (вх. № 01-04/659/17 від 30.01.17), в якому останній просить рішення Львівського господарського суду залишити в силі, як таке, що винесено із повним та всебічним зясуванням обставин справи.

В судове засідання 13.02.2017 року прибули прокурор, представники позивача та відповідача-1, які надали пояснення по суті спору, а також пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Відповідач-2 участі свого уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що ухвалою суду про призначення справи до розгляду явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, відтак, не були позбавлені конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представника відповідача-2.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 13.02.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в заяві про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2013р. за нововиявленими обставинами, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що вимоги заяви не підлягають до задоволення, відтак постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2013р. у справі № 5015/2284/12 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як уже зазначалося Постановою Вищого господарського суду України від 01.12.2016р. у справі №5015/2284/12 касаційну скаргу Заступника прокурора Київської області задоволено. Постанову від 19.07.2016р. Львівського апеляційного господарського суду у справі №5015/2284/12 Господарського суду Львівської області скасовано та справу №5015/2284/12 направлено на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Вищий господарський суд у своїй постанові від 01.12.2016р. зазначив наступне, а саме: що судом апеляційної інстанції при розгляді заяви ТОВ "Неотехінформ" про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, не оцінено, чи є заявлена у якості нововиявленої обставина нововиявленою у розумінні статей 112, 113 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, при розгляді заяви позивача про перегляд постанови за нововиявленими обставинами суд апеляційної інстанції розглянув лише одну підставу відмови в позові, визначену в постанові від 30.05.2013. Інші підстави відмови в позові, а саме: позивач не звертався з будь якими скаргами до Комісії в порядку Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти"; рішення Тендерного комітету Управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 15.12.2005, в частині вибору переможцем ТОВ "Компанія "Розточчя" на закупівлю за державні кошти житла площею 1085,52м2 не порушує прав та законних інтересів позивача, оскільки позивач не був учасником торгів; матеріали справи не містять відомостей про те, що договір від 23.12.2005 було укладено за результатами процедури закупівлі, проведеної з порушенням вимог статей 41, 42, 8, 17, 181, 19, 26, 29, 291 цього Закону не розглянуті апеляційним судом взагалі. Як і не дано оцінки тому чи може наявність договору, заявленого в якості нововиявленої обставини, бути підставою для визнання недійним рішення Тендерного комітету Управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації та договору, укладеного на його виконання. Тобто суд апеляційної інстанції при розгляді заяви позивача про перегляд постанови за нововиявленими обставинами не спростував висновки, викладені в ній, та передчасно задовольнив заяву, обмежившись лише доводами щодо наявності інвестиційного договору.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 20.09.2012 у справі №5015/2284/12 позов товариства з обмеженою відповідальністю Неотехінформ до товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Розточчя та управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації задоволено.

Визнано недійсним абзац 2 пункту 2 рішення тендерного комітету Управління у справах соціального захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом засідання тендерного комітету №14 від 15.12.2005р., в частині визначення переможцем торгів товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Розточчя.

Визнано недійсним договір №3 від 23.12.2005р. на інвестування житла, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Розточчя та Управлінням у справах соціального захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Розточчя на користь Управління у справах соціального захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації 1 978 631,58грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2013 у справі №5015/2284/12 рішення господарського суду Львівської області від 20.09.2012 у справі №5015/2284/12 скасовано та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Неотехінформ до товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Розточчя та управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації відмовлено повністю.

Вказана постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що згідно ст.635 ЦК України попереднім договором є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку(у певний термін) укласти договір в майбутньому(основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до ч.2 п.1 ст.635 ЦК законом може бути встановлено обмеження щодо строку(терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

За змістом ст.182 ГК України за попереднім договором суб'єкт господарювання зобов'язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором. Попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору. До укладення попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів. Відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ст.635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що між позивачем та відповідачем 1 був укладений основний договір на підставі попереднього договору від 15.12.2005 протягом одного року, тому визначені попереднім договором зобов'язання є припиненими з 15.12.2006.

Крім того, існування попереднього договору від 15.12.2005 під час проведення торгів не може бути підставою для визнання недійним рішення Тендерного комітету Управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, оскільки за порушення умов попереднього договору ч. 2 ст. 635 ЦК, передбачені інші правові наслідки - відшкодування збитків.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що рішення Тендерного комітету Управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 15.12.2005, в частині вибору переможцем ТОВ "Компанія "Розточчя" на закупівлю за державні кошти житла площею 1085,52м2 не порушує прав та законних інтересів позивача, оскільки позивач не був учасником торгів, які були проведені 15.12.2005 Управлінням у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації і будь яких збитків в результаті дій Тендерного комітету Управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації не поніс.

Щодо оскарження результатів тендеру, то його порядок встановлений приписами Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти".

Як зазначено в ч. 1 статті 36 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" (в редакції станом на день проведення тендеру), з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і свобод у сфері закупівель будь-який учасник або інша особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність замовника до Комісії, або до суду, згідно з цим Законом.

Також, як зазначено в ч. 1 статті 37-1 цього Закону оскарження процедур закупівель, рішень, дій чи бездіяльності замовника у судовому порядку здійснюється, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 37 згаданого Закону визначений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності замовника, відповідно до ч. 1 якої, скаржник має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність замовника до Комісії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач до комісії будь-яких скарг не подавав, а звернувся до суду з позовною заявою через 7 років після проведення тендеру.

Судом також розглянуто позовну вимогу про визнання недійсним договору №3 на інвестування житла від 23.12.2005 та зазначено, що відповідно до абзацу 4 частини 3 статті 34 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" укладений договір вважається недійсним, якщо його було укладено за результатами процедури закупівлі, проведеної з порушенням вимог статей 41, 42, 8, 17, 181, 19, 26, 29, 291 цього Закону. З посиланням на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що договір від 23.12.2005 було укладено за результатами процедури закупівлі, проведеної з порушенням вимог статей 41, 42, 8, 17, 181, 19, 26, 29, 291 цього Закону, а тому відсутні підстави для задоволення позивних вимог в частині визнання недійсним договору.

Крім того, судом не не взято до уваги посилання позивача на те, що 18.03.2004 між ТОВ "Компанія "Розточчя" та ТОВ "Містобудінвест" (правонаступником якого є позивач) було укладено договір про спільну діяльність, відповідно до умов якого сторони зобов'язались, шляхом об'єднання зусиль спільно діяти для досягнення таких господарських цілей: завершення будівництва із залученням фінансування для виконання робіт по будові 24 квартирного житлового будинку, що знаходиться по вул. Білоцерківська, 92-а, м.Тараща, оскільки матеріали справи не містять доказів, того що сторони діяли спільно, щодо завершення будівництва по будові 24 квартирного житлового будинку, що знаходиться по вул. Білоцерківська, 92-а, м.Тараща.

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

При цьому, результат перегляду безпосередньо повязаний із встановленням господарським судом наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначенням їх істотності для правильного вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зазначає, що нововиявленою обставиною у даній справі є інвестиційний договір від 20.12.2005р., який укладений та підписаний ТОВ Містобудінвест (правонаступником якого є ТОВ Неотехінформ) та відповідачем-1 (ТОВ Компанія Розточчя), який є основним договором укладеним на підставі попереднього договору від 15.12.2005, що був укладений між ТОВ Містобудінвест (правонаступником якого є ТОВ Неотехінформ) та відповідачем-1 (ТОВ Компанія Розточчя). Копія знаходиться в матеріалах справи.

Щодо вищенаведеної обставини колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Перегляд рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Новововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Не можуть вважатися нововиявленими, обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Дана позиція викладена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами».

За твердженням заявника, на час розгляду справи апеляційним судом в стадії позовного провадження останньому не було відомо про існування інвестиційного договору від 20.12.2005 на придбання у власність нерухомого майна площею 73 кв.м., що розташовне на вул. Білоцерківській 92а в м. Тараща, Київської обл., укладеного з ТзОВ Містобудінвест(правонаступником якого є позивач) та відповідачем-1. дані обставини не були відомі суду та заявнику під час винесення постанови та мають істотне значення для встановлення факту встановлено існування на час розгляду справи договору інвестування від 20.12.2005, що укладений.

Як вбачається із матеріалів справи, заявиник отримав від ТзОВ «Новояворівське підприємство «Розточчя» лист від 02.05.2016р., яким передбачено, що ТзОВ «Новояворівське підприємство «Розточчя» під час інвентаризації документів в архіві товариства було знайдено два примірника інвестиційного договору від 20.12.2005 р. на придбання у власність нерухомого майна площею 73 кв.м., що розташоване на вул. Білоцерківській 92а в м. Тараща, Київської обл. .

Тобто, заявник стверджує, що не знав і не міг знати про наявність такого договору від 20.12.2005р..

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що оскільки відповідно до умов укладення будь-якого договору необхідна участь двох сторін, які погоджуються з умовами договору та засвідчують його належним чином відповідно до норм чинного законодавства, то сторони могли знати та передбачати існування оспорюваного договору.

Також, для юридичної особи як сторони правочину (договору) обізнаність про наявність укладеного договору (тобто, в даному випадку нововиявленої обставини) слід вважати день вчиненння правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про виникнення договірних відносин. Тобто, в даному випадку це означає, що укладаючи інвестиційний договір від 20.12.2005 р. сторони знали про укладення основного інвестиційного договору.

Крім того, як вбачається із приписів ч. 3 ст. 182 Господарського кодексу України, що у разі якщо сторона, яка уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони, ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати укладення такого договору в судовому порядку.

Судом, не встановлено факту звернення у судовому порядку однієї з сторін попереднього договору про укладення основного договору. Тобто, з вищенаведеного свідчить, що сторона протягом всього періоду відсутності основного договору не вчиняла будь-яких дій, що стосуються укладення основного договору на придбання у власність нерухомого майна площею 73 кв.м., що розташоване на вул. Білоцерківській 92а в м. Тараща, Київської обл., хоча про наявність останнього могли знати.

Тобто, інвестиційний договір від 20.12.2005 р. фактично є доказом у справі, що існував на час винесення судового рішення та який заявник не був позбавлений можливості своєчасно отримати і надати суду для дослідження до винесення рішення суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що інвестиційний договір від 20.12.2005 р. не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки остання встановлюється на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Окрім того, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Враховуючи вищевикладене скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим. (Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України").

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі; отже, господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Згідно з вищенаведеним, під час розгляду справи судом надано оцінку всім обставинам справи, а викладені заявником (відповідачем) обставини не можуть вважатися нововивленими, оскільки судом встановлена відсутність сукупності всіх трьох складових нововиявлених обставин у матеріальних фактах, вказаних Товариством з обмеженою відповідальністю Неотехінформ.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 30.05.2013р. прийнята із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Неотехінформ № 01-28/05 від 28.05.2016 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду України від 30.05.2013р. залишити без задоволення, а зазначену постанову без змін.

2. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити у господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Орищин Г.В.

Суддя Галушко Н.А.