ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2017 р.Справа № 916/18/13-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

За участю представників учасників провадження у справі про банкрутство:

від боржника - ФОП ОСОБА_1 особисто;

від арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. - Овсепян Ю.С. за довіреністю.

Інші представники учасників провадження у судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.10.2016

у справі №916/18/13-г

за заявою публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

У грудні 2012 р. публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі - ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк") звернулось до господарського суду Одеської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.), оскільки останній неспроможний виконати свої грошові зобов'язання щодо сплати заборгованості на загальну суму, з урахуванням уточнень, у розмірі 2 364 546 грн. 58 коп. після настання встановленого строку їх сплати.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.01.2013 р. порушено провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, накладено арешт на майно ФОП ОСОБА_1, за винятком майна, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернуте стягнення та майна, що перебуває у заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності, тощо.

Постановою господарського суду Одеської області від 27.02.2013 р. визнано банкрутом ФОП ОСОБА_1, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ковальчука О.М., тощо.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.12.2013 р. припинено повноваження ліквідатора ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Ковальчука О.М.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2014 р. призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Афоніна Д.О.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.06.2014 р. припинено повноваження ліквідатора ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Афоніна Д.О.; призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Боярчукова С.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.07.2013 р. затверджено поданий ліквідатором банкрута реєстр грошових вимог кредиторів до ФОП ОСОБА_1 з вказівкою розміру та черговості.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.09.2014 р. припинено повноваження ліквідатора ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Боярчукова С.Г., призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.10.2016 р. (суддя Грабован Л.І.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ФОП ОСОБА_1, припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1, припинено повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., припинено провадження у справі №916/18/13-г, тощо.

Судова ухвала мотивована тим, що наданий ліквідатором звіт та ліквідаційний баланс банкрута свідчать про відсутність у останнього основних і оборотних засобів для ведення господарської діяльності, погашення заборгованості та відновлення платоспроможності, а тому судом визнано за можливе затвердити звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс банкрута та ліквідувати фізичну особу-підприємця.

Не погоджуючись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі від 17.10.2016 у справі №916/18/13-г та за наслідками розгляду апеляційної скарги прийняти нове рішення, яким повернути справу №916/18/13-г на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" вважає оскаржувану ухвалу незаконною у зв'язку із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 104 ГПК України), а також порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України).

Посилаючись на приписи ст. 52, 53 ЦК України скаржник зазначає, що чинне законодавство України не передбачає відокремлення майна, яке використовується підприємцем для здійснення підприємницької діяльності, із загальної маси майна, належного фізичній особі та за рішенням суду стягнення може бути звернено на усе майно боржника, незалежно від того використовувалося воно у підприємницькій діяльності чи ні. Таким чином, апелянт вважає, що цивільно-правова відповідальність боржника як фізичної особі - підприємця забезпечується як майном, яке використовується у підприємницькій діяльності, так і майном боржника, яке належить йому як фізичній особі. Апелянт зазначає, що законодавством визначений обсяг майна боржника, за рахунок якого може здійснюватися погашення вимог ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", а саме, особисте майно і частка у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме боржнику при поділі цього майна. Проте, скаржник відзначає, що оскаржуване рішення не містить посилань на дослідження ліквідатором обставин перебування боржника у шлюбі, а також перевірку майна за місцем проживання (реєстрації) боржника, визначення частки майна боржника, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

До того ж, апелянт зазначає, що місцевий господарський суд не дотримався вимог ст.ст. 43,82,84 ГПК України, приймаючи оскаржувану ухвалу неналежним чином ознайомився зі змістом звіту ліквідатора, безпідставно відхилив вимоги ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про необхідність отримання додаткових відомостей, щодо обсягу фактів, які мають бути дослідженні судом.

Скаржник вважає, що під час ухвалення оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд порушив норми процесуального права, що закріплені у ст.ст. 43, 82, 84 ГПК України, а також не врахував вимоги ст. 53 ЦК України, що є підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду від 17.10.2016 про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі і постановления нового рішення про направлення справи на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів, у складі головуючого судді ОСОБА_13. суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

У зв'язку з припиненням повноважень судді ОСОБА_13. з 20.12.2016 та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2016, апеляційна скарга ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 прийнята до провадження та призначена до розгляду колегією суддів у складі головуючий суддя Філінюк І.Г., суддів Лавриненко Л.В., Аленіна О.Ю.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №1067 від 28.12.2016 призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із перебуванням головуючого судді Філінюка І.Г. та судді Лавриненко Л.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2016 для розгляду апеляційної скарги ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.10.2016 по справі №916/18/13-г визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.01.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.10.2016 по справі №916/18/13-г прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.01.2017 р. розгляд апеляційної скарги відкладався на підставі п.1 ч.1 ст.77 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №82 від 17.01.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із перебуванням судді Жекова В.І. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2017 для розгляду апеляційної скарги ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.10.2016 по справі №916/18/13-г визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.10.2016 по справі №916/18/13-г прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.01.2017 р. розгляд апеляційної скарги відкладався на підставі п.1 ч.1 ст.77 ГПК України.

30.12.2016 р. та 31.01.2017 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано заперечення на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. в яких останній просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" подану на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.10.2016 року, а ухвалу господарського суду Одеської області від 17.10.2016 року у справі №916/18/13-г залишити без змін.

У судове засідання від 01.02.2017 з'явився особисто боржник ФОП ОСОБА_1 та представник арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник скаржника у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 16.12.206, яке було вручено ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 23.12.2016, від 23.12.2016, яке було вручено ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 28.12.2016, від 06.01.2017, яке було вручено ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 13.01.2017.

Враховуючи строки розгляду ухвали господарського суду Одеської області від 17.10.2016 у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 в апеляційній інстанції, передбачені ст. 102 ГПК України, судова колегія вважає, що неявка представника апелянта та інших учасників провадження у справі про банкрутство, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з приписами спеціальних норм ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності. Підставою для визнання фізичної особи банкрутом є його нездатність задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов'язаннями та/або виконати обов'язок із сплати обов'язкових платежів. Заява про порушення справи про банкрутство фізичної особи може бути подана в господарський суд фізичною особою, який є боржником, або його кредиторами.

Частинами 4, 6 ст. 91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що якщо у встановлений частиною другою цієї статті строк фізичною особою не подано доказів задоволення вимог кредиторів і в зазначений строк не укладено мирової угоди, господарський суд визнає фізичну особу банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. У постанові про визнання фізичної особи банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За приписами ст. 139 ГК України майном у сфері господарювання визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів.

Відповідно до ч. 2 - 7 наведеної норми залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Основними фондами виробничого і невиробничого призначення є будинки, споруди, машини та устаткування, обладнання, інструмент, виробничий інвентар і приладдя, господарський інвентар та інше майно тривалого використання, що віднесено законодавством до основних фондів.

Оборотними засобами є сировина, паливо, матеріали, малоцінні предмети та предмети, що швидко зношуються, інше майно виробничого і невиробничого призначення, що віднесено законодавством до оборотних засобів.

Коштами у складі майна суб'єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб'єктів з іншими суб'єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.

Товарами у складі майна суб'єктів господарювання визнаються вироблена продукція (товарні запаси), виконані роботи та послуги.

Особливим видом майна суб'єктів господарювання є цінні папери.

Відповідно до постанови господарського суду Одеської області від 27.02.2013 р. визнано банкрутом ФОП ОСОБА_1, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.09.2014 р. призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

В ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором, відповідно до ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в цілях пошуку та виявлення можливого майна підприємства банкрута, були зроблені запити у відповідні організації та установи, на яких покладено проводити реєстрацію права власності юридичних та фізичних осіб на відповідне майно, про надання інформації щодо реєстрації майнових активів банкрута.

Як вбачається із звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ФОП ОСОБА_9 станом на 24.10.2016, ліквідатором було вчинено певні дії з пошуку майна боржника.

Так, у відповіді Головного управління Держземагенства в Одеській області №33-15-0.51-1799/2-14 від 14.03.2014 р. повідомлено, що згідно наявних у територіальних підрозділах Держземагенства в Одеській області книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 р. земельні ділянки за ФОП ОСОБА_1 не зареєстровано;

КП "Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради" листом №117-вих від 17.03.2014 р. повідомило, що згідно до архівів філії реєстрація прав власності на нерухоме майно за ФОП ОСОБА_1 філією не проводилась.

Згідно з відповіді КП "Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради" №1513-11/244 від 07.04.2014 р. повідомлено, що за боржником право власності на нерухоме майно не зареєстровано та не було зареєстровано.

Державна інспекція сільського господарства у листі №05-14/11/1475 від 20.03.2014 р. повідомила, що згідно даних Єдиного державного реєстру відомчих машин Держсільгоспінспекції України по Одеській області за ФОП ОСОБА_1 сільськогосподарська техніка не зареєстрована.

У відповідності до відповіді Державної фіскальної служби України №132/Д/99-99-11-02-03-14 згідно з даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи станом на 05.01.2015 р. ФОП ОСОБА_1 не перебуває на обліку в митницях ДФС як особа, яка здійснює операції з товарами.

Згідно з відповіді Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 03/27/1195 від 15.07.2014 р. Південно-Українським територіальним управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку не проводилась реєстрація випуску цінних паперів ФОП ОСОБА_1

У відповіді Департаменту льотної придатності Державної авіаційної служби України №20.19-2744 від 13.03.2014 р. зазначено, що у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України за ОСОБА_1 повітряні судна не зареєстровані.

Згідно з відповіддю територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області №822/01 від 18.03.2014 р. відомості про зареєстровані за ФОП ОСОБА_1 об'єктів підвищеної небезпеки, великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підйомних споруд та об'єктів котлонагляду, об'єктів нафтогазового комплексу, ділянок надр, надання для експлуатації та будівництва підземних споруд, в Головному управлінні відсутні.

Відповідно до відповіді Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області № 05/1-3293 від 28.03.2014 р. за період з 01.01.2008 р. та по даний час інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області дозвіл на виконання будівельних робіт ФОП ОСОБА_1 не надавалася.

У відповіді Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті №3805/10/15-14 від 23.07.2014 р. зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не має жодного дозвільного або іншого документу.

З відповіді ДП "Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України" № ГІОЦ-36/1519 від 30.12.2014 р. вбачається, що за ФОП ОСОБА_1 в автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів країн СНД і Балтії вантажні вагони не зареєстровані, зазначена особа відсутня в довіднику "Собственники грузовых вагонов государств-участников Содружества".

Згідно з відповіддю ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" №977/8-юр від 30.12.2014 р. ФОП ОСОБА_1 як власник тварин в Єдиному державному реєстрі тварин не зареєстрований.

Відповідно до відповіді Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації №4/ЗПУ-02 від 05.02.2015 р. за наявною у Департаменті інформацією станом на 04.02.2015 р. ФОП ОСОБА_1 як водокористувач не значиться.

У відповіді Фонду державного майна України № 10-15-15811 від 18.08.2016 р. зазначено, що відомості про нерухоме державне майно, що перебуває на балансі ФОП ОСОБА_1 до Фонду з метою внесення до реєстру суб'єктами управління не надавалися.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області листом №10-01-04347 від 29.08.2016 р. повідомило, що нерухоме державне майно, що перебуває на балансі ФОП ОСОБА_1 не надавалися з метою внесення до Єдиного реєстру об'єктів державної власності.

Згідно з відповіддю Державного космічного агентства України № 4110/10-К4.1/16 від 11.08.2016 р. Державне космічне агентство України не надавало ФОП ОСОБА_1 ліцензію на право провадження господарської діяльності з розроблення, випробування, виробництва, експлуатації ракет-носіїв, космічних апаратів та їх складових частин, наземного комплексу управління космічними апаратами та його складових частин.

У відповіді Державної служби України з безпеки на транспорті №5930/20/15-16 від 18.08.2016р. зазначено, що відповідно до електронної версії Державного суднового реєстру України та суднової книги України, яка ведеться Укртрансбезпекою, відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є ФОП ОСОБА_1

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів на нерухомого майна щодо суб'єкта №59045418 від 13.05.2016 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Державному реєстрі іпотек відомості відсутні.

Відповідно до довідки ДПІ у Біляївському районі ГУ Міндоходів в Одеській області №11896/10/10 від 01.10.2014 р. рухоме і нерухоме майно ФОП ОСОБА_1 до податкової застави не описувалось, майно в рахунок погашення податкового боргу не продавалось.

У відповіді ВДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області №31774/03 від 11.09.2015 р. зазначено, що при проведенні виконавчих дій складено акт опису й арешт майна від 04.03.2011 р., а саме - автобус Мерседес Бенц О 350 д/н НОМЕР_1, 1999 р. в., яке не реалізоване та не прийнято стягувачем в рахунок погашення боргу, відповідно до ст.ст. 47, 62 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, майно повернуто боржнику та станом на теперішній час Відділу не відомо в якому стані та де знаходиться зазначене вище майно боржника.

У відповідності до відповіді слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області №4/Д-1881/2 від 12.07.2016 р. згідно з обліками АІС "Арешт" та АПК "Відео контроль-Рубіж" стосовно автомобіля "Mersedes Bеnz О350", номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, наявна інформація про діючий розшук, та у разі затримання зазначеного транспортного засобу, про це буде повідомлено.

Ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. у звіті вказано, оскільки ним ніякого належного боржнику майна, не виявлено, публічні торги не проводились, а також не задоволені вимоги кредиторів на загальну суму 2 364 917, 38 грн.

Згідно відповіді відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №65 від 13.03.2014 р. заборгованість відсутня.

У відповіді УПФУ у Біляївському районі Одеської області №3290/02 від 19.03.2014 р. вказано, що заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відсутня.

Відповідно до відповіді Біляївського районного центру зайнятості №756/15/02 від 25.03.2014 р. ФОП ОСОБА_1 не зареєстрований у Біляївському районному центрі зайнятості як платник до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, трудові договори з найманими працівниками в районному центрі зайнятості не реєстрував.

У звіті ліквідатором банкрута зазначено, що в процесі ліквідаційних заходів ним дебіторів не виявлено, ознак умисного доведення до банкрутства, фіктивного банкрутства або незаконних дій в процесі банкрутства ні ліквідатором, ні правоохоронними органами не виявлено.

За результатами проведеної роботи, ліквідатором банкрута складено ліквідаційний баланс боржника станом на 12.09.2016, згідно даних якого у боржника відсутні будь-які активи та рахуються поточні зобов'язання, дебіторська заборгованість на балансі не обліковується.

У зв'язку з відсутністю ліквідаційної маси та грошових коштів розрахунки з кредиторами не проводились та документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів відсутні.

Оцінивши наданий ліквідатором банкрута звіт та додані до нього підтверджуючі документи, суд першої інстанції зазначив, що ліквідатором у повній мірі проведено ліквідаційні заходи, передбачені ст.ст. 41-45 Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що відображено у звіті ліквідатора та ліквідаційному балансі банкрута.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно з ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до частини 1 статті 190 ЦК України майном, як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Зокрема, різновидом майнових прав є корпоративні права учасника господарського товариства, які він одержав внаслідок передання майна у власність господарського товариства як вкладу до його статутного (складеного) капіталу відповідно до пункту 1 частини 1 статті 115 ЦК України.

Згідно з частиною 2 статті 41 та частиною 1 статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством та формує ліквідаційну масу з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлених в ході ліквідаційної процедури.

Відтак, обов'язком ліквідатора є належне виконанням ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення майна та майнових прав (обтяжень) боржника, його потенційних кредиторів шляхом надіслання запитів до державних реєстрів майнових прав та обтяжень (заборон відчуження), надіслання повідомлень до державних органів, які контролюють сплату загальнообов'язкових податків та зборів, витребування в органах державної виконавчої служби виконавчих проваджень, порушених кредиторами боржника та повідомлення зазначених кредиторів про перебування боржника в ліквідаційній процедурі та права кредиторів подати свої грошові вимоги, здійснення інвентаризації та оцінки майна банкрута, що включене до складу ліквідаційної маси.

У відповідності до ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що поданий арбітражним керуючим звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ФОП ОСОБА_1 повністю відповідають приписам ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", судом першої інстанції правомірно та з урахуванням усіх наявних матеріалів справи затвердження поданий звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс.

Судова колегія відхиляє посилання апелянта на не дослідження арбітражним керуючий та судом першої інстанції обставин щодо перебування боржника у шлюбі, а також перевірку майна за місцем проживання (реєстрації) боржника, визначення частки майна боржника, яке є спільною сумісною власністю подружжя, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Однак, посилання апелянта на наявність частки майна боржника, яке є спільною сумісною власністю подружжя є припущенням останнього та не підтверджується жодними доказами наявними у матеріалах справи, а будь-яких інших доказів на підтвердження таких тверджень скаржником надано не було.

Разом з цим, колегія суддів відзначає, що у своїх запереченнях на апеляційну скаргу від 31.01.2017 арбітражним керуючий Дарієнко В.Д. було спростовано дані припущення апелянта, оскільки встановлено, що боржник перебуває у шлюбі із громадянкою ОСОБА_11 та майна останньої, що може бути спільною сумісною власністю подружжя не виявлено, що підтверджується інформацією з листів Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 10 від 05.01.2017 року, територіального сервісного центру №5146 регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України №31/15-5146/60 від 13.01.2017 року, територіального сервісного центру №5141 регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України №31/15/5141-100 від 17.01.2017 року, відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області №09.1-140 від 17.01.2017 року, Південно-Українського територіального управління НКЦПФР №02/27/49 від 12.01.2017, ПАТ "Національний депозитарій України" №70/09 від 19.01.2017, ГУ статистики в Одеській області №05-20/4 від 12.01.2017, ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" №12/8-11 від 12.01.2017, Філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" № 36/36 від 12.01.2017, Державної служби інтелектуальної власності України №1-8/311 від 16.01.2017, Державного космічного агентства України №197/10-К4.1/17 від 17.01.2017, Департаменту льотної придатності Державної авіаційної служби України №12.1.2.19-580 від 19.01.2017, Фонду державного майна України №10-15-710 від 17.01.2017 року та відповіді Регіонального відділення ФДМ України по Одеській області №10-01-00424 від 25.01.2017, отже ніякого спільного майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок заборгованості банкрута, виявлено не було.

До того ж, відповідно до ч.4 ст.40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 11 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Однак, як свідчать матеріали справи, ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" не зверталось до суду першої інстанції зі скаргами на дії або бездіяльність ліквідатора.

Колегія суддів, також відзначає, що у відповідності до ч.5 ст. 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд за вмотивованим клопотанням будь-кого з учасників у справі про банкрутство, арбітражного керуючого або за власною ініціативою може не допустити звільнення фізичної особи від зобов'язань, якщо боржник ухилявся від виконання зобов'язань щодо погашення боргів; вчинив дії щодо приховування майна; не надавав необхідну інформацію або надавав недостовірну інформацію господарському суду, який розглядає справу про банкрутство.

17.10.2016 р. ліквідатором банкрута арбітражними керуючим Дарієнком В.Д. до господарського суду Одеської області надано клопотання про недопущення звільнення ОСОБА_1 від зобов'язань, оскільки останній ухилявся від виконання зобов'язань щодо погашення боргів, умисно вчиняв дії щодо приховування заставного майна шляхом незаконної перереєстрації автотранспорту, не надавав ніякої інформації суду і ліквідатору про майно, своє місцезнаходження та свої документи.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. та не допущено звільнення ОСОБА_1 від зобов'язань.

Відповідно до ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуваною ухвалою судом першої інстанції правомірно затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника, припинено провадженням у справі, а тому підстав для її скасування з підстав наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Отже, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в ухвалі місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області від 17.10.2016 є законною та обґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк".

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 17.10.2016 р. у справі №916/18/13-г залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Мишкіна М.А.