ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 лютого 2017 року Справа № 904/2944/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Білошкап О.В.,
суддів -Панової І.Ю.,
Удовиченка О.С.,
розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 у справі №904/2944/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Літ", -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 у справі №904/2944/15.

Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1111 ГПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншим сторонам у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Літ": Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтернатива", Приватне підприємство "Сервіс-Газ".

Тобто, в даному випадку, сторонами по цій справі є всі кредитори, вимоги яких внесені до реєстру вимог кредиторів та затверджені у судовому порядку. При цьому, слід зазначити, що матеріали касаційної скарги не містять в собі доказів надіслання її копії всім визнаним кредиторам у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до неї не додано доказів надіслання її копії іншим сторонам у справі.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (в редакції від 01.09.2015).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" визначено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 378 гривень.

Відповідно до п. п. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Отже, до касаційної скарги скаржником мали бути додані докази сплати судового збору, обчисленого виходячи із ставок судового збору з касаційних скарг на ухвалу суду.

Разом з касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на той факт, що Кабінет Міністрів України не здійснив відповідне фінансування державних органів, які позбавлені пільг щодо сплати судового збору, відтак у ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області відсутні кошти для сплати судового збору по даній справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які повинні підтверджуватись належними доказами.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Розглянувши клопотання Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки відсутність фінансування державних органів, які позбавлені пільг щодо сплати судового збору не є підставою для звільнення цих органів від сплати судового збору судами.

Інших причин для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги в заявленому клопотанні заявником не наведено.

За таких обставин до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Також згідно з ч. 1 ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що вона подана з пропуском встановленого процесуального строку для її подання, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, у якому скарга направлена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду - 12.12.2016.

Однак до скарги не додане клопотання про відновлення цього строку, заявлене в порядку ст. 53 ГПК України, що є безумовною підставою для її повернення відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Отже, касаційна скарга Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 у справі №904/2944/15 не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Відповідно до ч.3 ст. ст.1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,2,3,4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 111, п.п. 3, 4, 5 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у м. Києві в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 у справі №904/2944/15.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 у справі №904/2944/15 повернути заявнику.

Головуючий: Білошкап О.В.
Судді:Панова І.Ю.
Удовиченко О.С.