ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р. Справа № 911/3697/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства Житлово-комунальний центр

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 2799,19 грн.

секретар судового засідання: Мамчур А.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 2806 від 02.12.2016 р.);

від відповідача: не зявився.

Обставини справи:

Комунальне підприємство Житлово-комунальний центр (далі КП Житлово-комунальний центр, позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення 2799,19 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 60-А від 14.07.2014 р., згідно якого відповідач прийняв у строкове платне користування приміщення площею 31,60 кв.м та зобовязався сплачувати орендну плату. Проте, орендар суму орендної плати за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року у повному обсязі не оплатив, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 2715,89 грн. заборгованості, 83,30 грн. пені, а також судові витрати покласти на відповідача.

Розгляд справи відкладався.

У судових засіданнях 05.12.2016 р. та 12.01.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання 05.12.2016 р. та 12.01.2017 р. представника не направив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно. Відзиву на позов до суду не подав.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.01.2017 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

14.07.2014 р. між Комунальним підприємством Житлово-комунальний центр (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 60-А, відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5, 1.6 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно, а саме: нежитлові приміщення колясочна на 1-му поверсі житлового будинку, інженерні мережі та комунікації, що є їх невідємною частиною і знаходяться на балансі орендодавця. Адреса: Київська область, м. Славутич, Московський кв-л, б. 11, під. 3. Орендована площа складає всього 31,60 кв.м. Передане в оренду згідно з цим договором майно буде використовуватись під офіс підприємства. Обєкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м. Славутича і знаходиться на балансі КП Житлово-комунальний центр.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.4 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Славутича та за перший (базовий) місяць оренди липень 2014 року становить 926,57 грн. з ПДВ. Розмір орендної плати за перший місяць фіксується в договорі. За кожен наступний місяць оренди розмір орендної плати визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, що публікується в поточному місяці. Орендна плата (з урахуванням податку) вноситься безготівковим платежем на розрахунковий рахунок орендодавця або шляхом внесення грошових коштів в касу орендодавця, не пізніше останнього числа поточного місяця.

14.07.2014 р. КП Житлово-комунальний центр та ФОП ОСОБА_1 було підписано акт прийняття-передачі майна до договору оренди № 60-А від 14.07.2014 р., яке знаходиться на балансі КП Житлово-комунальний центр, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв обумовлене договором приміщення площею 31,60 кв.м.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 60-А від 14.07.2014 р., у звязку зі змінами Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Славутича, рішенням Славутицької міської ради № 1895-61-VI від 22.09.2015 р. було внесено зміни до п. 3.2 договору та вирішено читати його в наступній редакції: «Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Славутича та за перший (базовий) місяць оренди: за корисну площу з 01.10.2015 р. за жовтень 2015 року становить 1050,90 грн. з ПДВ. Розмір орендної плати за перший місяць фіксується в договорі. За кожен наступний місяць оренди розмір орендної плати визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць».

Як зазначає позивач, КП Житлово-комунальний центр на адресу орендаря були виставлені рахунки з липня 2014 р. по жовтень 2016 р. на загальну суму 28329,33 грн., проте відповідач свої зобов'язання щодо внесення орендної плати за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року виконав частково в сумі 25613,44 грн., у звязку з чим за останнім утворилась заборгованість в сумі 2715,89 грн.

З матеріалів справи слідує, що частково та повністю несплаченими орендарем залишилися рахунок № 60/02 від 09.02.2015 р. за лютий 2015 р. (заборгованість складає 103,61 грн.), рахунки № 60/03 від 10.03.2015 р. за березень 2015 р. на суму 809,15 грн., № 60/09 від 09.09.2015 р. за вересень 2015 р. на суму 1003,13 грн., які були не сплачені у повному обсязі, а також рахунок № 60/06 від 01.06.2016 р. за червень 2016 р. на суму 1082,30 грн., заборгованість за яким складає 800,00 грн.

КП Житлово-комунальний центр зверталось до ФОП ОСОБА_1 з претензіями та листами № 53 від 06.01.2016 р., № 1494 від 01.07.2016 р., № 1756 від 03.08.2016 р., № 2065 від 02.09.2016 р., № 2070 від 02.09.2016 р. та № 1823 від 06.10.2016 р. щодо погашення заборгованості з орендної плати згідно договору оренди № 60-А від 14.07.2017 р. Зазначені претензії залишились без відповіді.

Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем за орендоване нежиле приміщення відповідно до договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 60-А від 14.07.2017 р., останній і звернувся з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відносини сторін за правовою природою є договором найму (оренди). Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Оскільки обумовлене договором майно належить до комунальної власності, то спірні правовідносини сторін регулюються також Законом України Про оренду державного та комунального майна, який є спеціальним по щодо майнових відносин між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про оренду державного та комунального майна передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Статтею 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач у судові засідання не зявився, відзиву на позов, контррозрахунку суми заборгованості або доказів внесення оплати у повному обсязі за орендоване майно згідно договору № 60-А від 14.07.2014 р. суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

З урахуванням викладеного та встановлення судом наявності заборгованості відповідача перед позивачем з орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 60-А від 14.07.2014 р., в сумі 2715,89 грн., позовні вимоги в частині стягнення зазначеної суми основного боргу підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 83,30 грн. пені відповідно до п. 3.7 договору.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.7 договору орендна плата, яка була перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення. За затримку внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України за період прострочення платежу. Строк нарахування пені не обмежується 6-ма місяцями згідно п. 6 ст. 232 ГК України.

З долученого до матеріалів справи розрахунку пені вбачається, що позивачем було визначено розмір пені в сумі 83,30 грн., нарахованої на заборгованість відповідача за червень 2016 р. на суму 800,00 грн., за період з 02.07.2016 р. по 02.11.2016 р., який є обґрунтованим та арифметично вірним, у звязку з чим пеня підлягає стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Комунального підприємства Житлово-комунальний центр у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (07101, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства Житлово-комунальний центр (07100, Київська обл., м. Славутич, Київський кв-л, буд. 14, код 32631821) 2715 (дві тисячі сімсот п'ятнадцять) грн. 89 коп. основного боргу, 83 (вісімдесят три) грн. 30 коп. пені, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 17.01.2017 р.

Суддя В.М. Бабкіна