РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017Справа №910/12253/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕКСПО ПЛАС»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»

про стягнення 43 627,90 грн.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача не з'явився;

від відповідача Пилипець А.Ю. (дов. №27 від 16.01.2017).

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕКСПО ПЛАС» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення 43 627,90 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.07.2015 на території Київської області, у с. Хотів по вул. Миколи Чири сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб - автомобіль BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, який застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» за Договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту №005127/4002/000302 від 29.05.2015. Внаслідок настання вказаного ДТП відповідачем було виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 147 302,22 грн. Проте, як вказує позивач, відповідач всупереч умовам Договору та вимогам чинного законодавства України безпідставно зменшив вартість страхового відшкодування та не в повному обсязі відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у зв'язку із чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача залишку невідшкодованого страхового відшкодування у розмірі 40 927,76 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача індексу інфляції у розмірі 2 111,45 грн., 3% річних у розмірі 588,69 грн. та витрат на оплату послуг проведення оцінки ринкової вартості колісного транспортного засобу у розмірі 600,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.07.2016 порушено провадження у справі №910/12253/16 та призначено її до розгляду на 19.07.2016.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.07.2016 у зв'язку із неявкою представника відповідача, невиконанням сторонами вимог ухвали суду від 07.07.2016, а також необхідністю витребування доказів, розгляд справи відкладено на 02.08.2016.

02.08.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у позові, посилаючись на те, що відповідно Закону України «Про страхування» та п. 10.1.19.1 договору страхування, якщо страхова сума визначена в п. 1.3.4 виявляється більше ніж на 20% меншою за дійсну вартість ТЗ та додаткового обладнання на дату настання страхового випадку, страховик здійснює страхове відшкодування пропорційно відношенню страхової суми, визначеної в п. 1.3.4 до дійсної вартості ТЗ та додаткового обладнання, що визначена на дату настання страхового випадку, у зв'язку із чим відповідачем було виплачено позивачу 147 268,22 грн. та 10 367,42 грн.

В судових засіданнях 02.08.2016 та 16.08.2016, судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 16.08.2016 та 18.08.2016 відповідно.

16.08.2016 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано доповнення до позовної заяви.

18.08.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.08.2016 на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справі №910/12253/16 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі №910/12253/16 зупинено до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової автотоварознавчої експертизи та отримання висновку експерта.

Відповідно до супровідного листа №06-37.1/41-910/12253/16 від 02.09.2016, у зв'язку із призначенням судової експертизи, матеріали справи №910/12253/16 у відповідності до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

20.09.2016 до господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про передачу матеріалів справи №910/12253/16 до Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз у зв'язку з значним рівнем поточної завантаженості судових експертів.

10.10.2016 через відділ діловодства суду від Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист №23/745-16 від 05.10.2016 з проханням забезпечити виконання попередньої оплати експертизи разом з клопотанням судового експерта Ружинського О.Л. про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Враховуючи надходження зазначеного клопотання, ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2016 поновлено провадження у справі №910/12253/16 та задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення судової автотоварознавчої експертизи в повному обсязі. Провадження у справі №910/12253/16 зупинено до отримання результатів експертизи.

03.01.2017 через загальний відділ суду від Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист №23/745-16 від 22.12.2016 з висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №745/16-23 від 22.12.2016 та матеріали справи №910/12253/16.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.01.2017 поновлено провадження у справі №910/12253/16, розгляд справи призначено на 02.02.2017.

02.02.2017 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові пояснення по справі, у яких зазначав, що на момент розгляду справи ним було виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 157 635,64 грн., а тому сума доплати згідно з висновком судової експертизи становить 9 392,00 грн.

У судове засідання 02.02.2017 з'явився представник відповідача, подав пояснення по суті справи.

Представник позивача в судове засідання 02.02.2017 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 02.02.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

29.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕКСПО ПЛАС» (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (страховик) укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту №005127/4002/000302 (далі за текстом - договір), предметом якого є майнова відповідальність за пошкодження транспортного засобу BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП.

Строк дії договору страхування - з 30.05.2015 по 29.05.2016 (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. 10.1.19.1 договору, якщо страхова сума визначена в п. 1.3.4 виявляється більше ніж на 20% меншою за дійсну вартість ТЗ та додаткового обладнання на дату настання страхового випадку, страховик здійснює страхове відшкодування пропорційно відношенню страхової суми, визначеної в п. 1.3.4 до дійсної вартості ТЗ та додаткового обладнання, що визначена на дату настання страхового випадку.

07.07.2015 на території Київської області у с. Хотів по вул. Миколи Чири відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля АЗЛК, д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням невстановленого водія, внаслідок чого автомобіль BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження.

В результаті ДТП автомобіль BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, було пошкоджено, що підтверджується розширеною довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 67636318.

В матеріалах справи міститься заява №00171883 про подію, що має ознаки страхового випадку від 08.07.2015, відповідно до якої страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталась 07.07.2015, та просив виплатити страхове відшкодування на рахунок СТО - ТОВ «Профіт-авто» для здійснення ремонту.

Відповідно до рахунку-фактури №СФ-226 від 10.07.2015, виставленого ТОВ «Профіт-авто», відновлювальний ремонт пошкодження транспортного засобу BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, склав 243 770,32 грн.

Відповідно до звіту про оцінку КТЗ №01-23/07 від 23.07.2015, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, в результаті ДТП на час оцінки складає 188 229,98 грн.

Відповідно до страхового акту №00171883 від 09.10.2015 відповідачем узгоджена сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, в розмірі 147 302,22 грн., з яких 34,00 грн. було вирахувано в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу.

На виконання умов договору, відповідачем відповідно до страхового акту №00171883 від 09.10.2015 була здійснена виплата страхового відшкодування на рахунок СТО - ТОВ «Профіт-авто» в розмірі 147 268,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням №035380 від 15.10.2015.

У зв'язку з тим, що під час проведення ремонтних робіт були виявлені приховані дефекти, а саме розгерметизація радіатора системи охолодження, страховиком було прийнято рішення про доплату страхового відшкодування згідно з нарядом-замовленням №Н3301 від 04.11.2015, складеного ТОВ «Профіт-авто» в розмірі 10 367,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням №044274 від 23.12.2015.

Таким чином відповідачем було виплачено позивачу страхове відшкодування в загальному розмірі 157 635,64 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що відповідачем було недоплачено суму страхового відшкодування у розмірі 40 927,76 грн. (188 229,98 грн. (сума, що підлягає відшкодуванню) - 147 302,22 грн. (сплачена відповідачем сума страхового відшкодування), у зв'язку із чим просив стягнути з останнього 40 927,76 грн. недоплаченого страхового відшкодування, індексу інфляції у розмірі 2 111,45 грн., 3% річних у розмірі 588,69 грн. та витрат на оплату послуг проведення оцінки ринкової вартості колісного транспортного засобу у розмірі 600,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Оскільки між сторонами виник спір стосовно вартості відновлювального ремонту автомобіля BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, в результаті пошкодження транспортного засобу при ДТП, судом в рамках даної справи було призначено судову експертизу, яка була проведена Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (Черкаське відділення).

Відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №745/16-23 від 22.12.2016, ринкова вартість автомобіля BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, на момент складання договору страхування становить 1 258 965,00 грн.; ринкова вартість автомобіля на момент ДТП, що сталася 07.07.2015, становить 1 306 831,91 грн.; дійсна вартість матеріального збитку, завданого автомобілю BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, з урахуванням фізичного зносу становить 144 859,22 грн.; дійсна вартість відновлювального ремонту наземного транспортного засобу автомобіля BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, становить 238 610,91 грн.

Відповідно до п. 1.3.4 договору страхування встановлено страхову суму в розмірі 920 000,00 грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» та п. 10.1.19.1 договору, якщо страхова сума визначена в п. 1.3.4 виявляється більше ніж на 20% меншою за дійсну вартість ТЗ та додаткового обладнання на дату настання страхового випадку, страховик здійснює страхове відшкодування пропорційно відношенню страхової суми, визначеної в п. 1.3.4 до дійсної вартості ТЗ та додаткового обладнання, що визначена на дату настання страхового випадку.

Коефіцієнт пропорційності по страховому випадку дорівнює 0,70 (920 000,00 грн./ 1 306 831,91 грн. * 100% = 70%).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги, що відповідно до висновку судової експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 750 LI, д.н.з. НОМЕР_2, становить 238 610,91 грн., суд дійшов висновку, що сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті відповідно до п. 10.1.19.1 договору становила 167 027,64 грн., а тому враховуючи сплату відповідачем страхового відшкодування у розмірі 157 635,64 грн. та утримання 34,00 грн. в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу, сума доплати страхового відшкодування становить 9 358,00 грн.

У зв'язку з порушенням грошового зобов'язання відповідачем по сплаті частки страхового відшкодування за договором страхування, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 588,69 грн - 3 % річних та 2 111,45 грн - інфляційні втрати.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3 % річних за період з 02.01.2016 по 24.06.2016 року з суми боргу 9 358,00 грн., у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 135,00 грн.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з 02.01.2016 по 24.06.2016 року з суми боргу 9 358,00 грн., в зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 463,09 грн.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення суми страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню у розмірі 9 358,00 грн., 3 % річних у розмірі 135,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 463,09 грн.

Відповідно до частини першої статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивачем, крім судового збору, було сплачено витрати на проведення судової експертизи у сумі 4 404,00 грн.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, код 20033533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕКСПО ПЛАС» (04119, м. Київ, вул. Павла Пестеля, буд. 11, літ. Б, код 37079741) страхове відшкодування у розмірі 9 358 (дев'ять тисяч триста п'ятдесят вісім) грн. 00 коп., 3 % річних у розмірі 135 (сто тридцять п'ять) 00 грн., інфляційні втрати в розмірі 463 (чотириста шістдесят три) грн. 09 коп., витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1005 (одну тисячу п'ять) грн. 01 коп. та 314 (триста чотирнадцять) грн. 47 коп. судового збору. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.02.2017.

Суддя В.О.Демидов