РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р. Справа № 906/796/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Мельник О.В. ,

суддя Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "ПОДІК" на рішення господарського суду Житомирської області від 16.11.2016 року у справі №906/796/16 (суддя Давидюк В.К.)

за позовом Приватного підприємства "ПОДІК"

до Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Житомирської обласної державної адміністрації

про стягнення 100 117,20 грн.

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_1 - керівник, ОСОБА_2, за довіреністю,

третьої особи відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю,

В судовому засіданні від 07.02.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

ПП "ПОДІК" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області 100117,20 грн. заборгованості за виконані роботи з розробки проектно-кошторисної документації по об'єкту: "Реконструкція будівлі (теплова санація) Високівської гімназії в с. Високе, по вул. Центральній, 15, Черняхівського району Житомирської області".

Ухвалою суду першої інстанції від 08.09.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Департамент містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Житомирської обласної державної адміністрації.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 16.11.2016 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, просить останнє скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В судовому засіданні представники відповідача заперечили вимоги апеляційної скарги в повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи заперечив вимоги апеляційної скарги в повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві, також просив суд оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що позивач на свій розсуд і ризик виконав нібито проектну документацію, проте, в самому проекті договору зазначено про те, що Виконавець приступає до виконання робіт після підписання договору сторонами, а відтак, ніхто не змушував позивача виконувати роботи без укладання юридичних зобов'язань один перед одним.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час засідання був належним чином повідомлений.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення скаржника про час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги та враховуючи обмежені строки, встановлені ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника останнього.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, апеляційний суд встановив наступне.

Із обґрунтування доводів позовної заяви та апеляційної скарги ПП "ПОДІК" вбачається, що за письмовим зверненням відповідача, позивач виконав роботи з розробки проектно-кошторисної документації по об'єкту: "Реконструкція будівлі (теплова санація) Високівської гімназії в с. Високе, по вул. Центральній, 15, Черняхівського району Житомирської області". Відповідно до протоколу погодження ціни вартість робіт становила 98216,40 грн. Також позивач виконав експертизу кошторисної документації на суму 1900,80 грн. Загальна сума виконаних робіт становить 100117,20 грн. Відповідно до наявного в матеріалах акту приймання-передачі позивач передав відповідачеві проектно-кошторисну документацію, проте, відповідач протягом 10 днів після одержання документації та надходження фінансування виконану роботу позивачеві не оплатив. Зважаючи на зазначене, позивач направив відповідачеві претензію №63 від 19.07.2016 року з вимогою оплатити вартість виконаних робіт, проте, відповідач зазначену претензію проігнорував та не сплатив суму боргу.

В зв'язку із зазначеними обставинами, ПП "ПОДІК" звернулось до суду з позовом про стягнення з Високівської сільської ради 100117,20 грн. заборгованості, в задоволенні якого суд першої інстанції, рішенням від 16.11.2016 року, відмовив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною.1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

ПП "ПОДІК" в обґрунтування позову послалось на договір №5 без дати на виконання кошторисної документації, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Нормами ЦК України, а саме ст. ст. 205, 207 - 209 чітко встановлено, що форма договору підряду може бути лише письмовою. Положення ст. 206 ЦК України стосовно можливості вчинення в усній формі договору, який повністю виконується в момент його укладення до договору підряду застосувати неможливо. Це обумовлено характером підрядних робіт, де об'єктивно між виникненням правовідносин і виконанням зобов'язань підрядником проходить певний час.

Проте, з договору № 5 без дати на виконання кошторисної документації, вбачається, що останній не підписаний зі сторони замовника - Високівської сільської ради уповноваженою особою. Крім того, протокол погодження договірної ціни, кошторис №1 на проектні роботи за формою №2-П, наявні в матеріалах справи та на які посилається ПП "ПОДІК" в обґрунтування своїх доводів не є належними доказами на підтвердження узгодження між сторонами умов договору підряду, враховуючи ту обставину, що зазначені документи зі сторони Високівської сільської ради також не підписані. Завдання на проектування та завдання на розробку кошторисної частини документації свідчать про намір укладення договору підряду та не є доказами фактичного укладення такого договору.

Колегія суддів апеляційного господарського суду також вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що доводи ПП "ПОДІК" щодо виконання в повному об'ємі робіт з розробки проектно-кошторисної документації спростовуються поясненнями ФОП ОСОБА_4, як сертифікованого фахівця для з'ясування питань, пов'язаних з розробкою проектно-кошторисної документації за об'єктом "Реконструкція будівлі (теплова санація) Високівської гімназії", відповідно до яких останній виконував роботи, пов'язані з проектом "Котельня", а на титульному листі проектно-кошторисної документації, яка є складовою робочого проекту в цілому, наявний підпис, для подальшого проведення експертизи, а згідно з експертним звітом №1238 від 14.01.2016 по робочому проекту "Реконструкція будівлі (теплова санація) Високівської гімназії" експертизу проведено лише щодо кошторисної частини проектної документації. В примітці вказаного звіту зазначено, що технічна та технологічна частина проектної документації не розглядалися.

В силу ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. В силу ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, й ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його скасування чи зміни та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ПОДІК" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Житомирської області від 16.11.2016 року у справі №906/796/16 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.