ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26.01.2017 Справа № 917/1192/16

За заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" від 12.01.2017 р. № 1201 (вх. № 473 від 16.01.2017 р.) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2016 р. (в редакції постанови ХАГС від 06.12.2016 р.) по справі № 917/1192/16 -

позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія", 42700, Сумська область, м. Охтирка, пров. М. Хвильового, 1А

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", юридична адреса: 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Героїв майдану, 82, оф. 24; фактична адреса: 11104, Житомирська область, м. Овруч, вул. Богдана Хмельницького, 92

про стягнення 811 450,46 грн., з яких 696 387,61 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сироватка концентрована згущена підсирна) за умовами Договору поставки № 23/07-15 від 23 липня 2015 року, 18 876,02 грн. - 25 % річних відповідно до п. 9.1 договору, 26 537,07 грн. - пеня та 69 639,76 грн. - штраф відповідно до п. 9.2 договору,

С у д д я ОСОБА_2

Представники:

від заявника: ОСОБА_3 (див. протокол судового засідання);

від стягувача: ОСОБА_4 (див. протокол судового засідання).

Суть: Розглядається заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" від 12.01.2017 р. № 1201 (вх. № 473 від 16.01.2017 р.) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2016 р. (в редакції постанови ХАГС від 06.12.2016 р.) по справі № 917/1192/16.

Заявник в обґрунтування заяви про відстрочку посилається на неможливість негайного погашення заборгованості з огляду на скрутне економічне становище підприємства та просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2016 р. (в редакції постанови ХАГС від 06.12.2016 р.) по справі № 917/1192/16 на 36 місяців рівними платежами та затвердити відповідний графік.

Відповідач клопотанням № 25/01 від 25.01.2017 року (вх. № 1117 від 26.01.2017 року) заперечує проти розстрочки виконання рішення у даній справі.

Розглянувши заяву, матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

13.10.2016 року господарським судом Полтавської області по справі № 917/1192/16 з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" стягнуто 696 387,61 грн. заборгованості за поставлені товарно-матеріальні цінності (сироватка концентрована згущена підсирна) за умовами Договору поставки № 23/07-15 від 23 липня 2015 року, 18 864,66 грн. 25 % річних відповідно до п. 9.1 договору, 69 639,76 грн. штраф відповідно до п. 9.2 договору та 11 773,53 грн. судового збору. Відмовлено у позові в частині стягнення 26 537,07 грн. пені та 11,36 грн. 25 % річних.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 року у даній справі частково задоволено апеляційну скаргу відповідача. Рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2016 р. у справі № 917/1192/16 в частині стягнення 20 000,00 грн. та судового збору 300,00 грн. скасовано. Провадження у справі в частині стягнення 20 000,00 грн. припинено. В іншій частині рішення залишено без змін.

На виконання зазначених рішення та постанови господарським судом 19.12.2016 року видано відповідний наказ.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

Згідно ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 постанови Пленум Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У зв'язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Зі змісту заяви вбачається, що боржник просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 13.10.2016 р. (в редакції постанови ХАГС від 06.12.2016р.) по справі № 917/1192/16 на 36 місяців рівними платежами, а також затвердити відповідний графік.

В обґрунтування поданої заяви боржник вказує, що основним видом діяльності відповідача є переробка молока, виробництво масла та сиру. Обєми виробництва даної продукції скоротилися у звязку з відсутністю ринку збуту - з 2014 року Російська Федерація повністю закрила свій ринок (введено продуктивне ембарго) для продукції українського виробництва та ввела заборони на транзит української продукції митною територією Російської Федерації до Республіки Казахстан та Киргизької Республіки. Вказане призвело до втрати основних ринків збуту та зниження обсягів виробництва і реалізації продукції ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат". Також боржник посилається на свій тяжкий фінансовий стан, наявну заборгованість з виплати заробітної плати, що унеможливлює виконання рішення суду єдиним платежем, так як це призведе до зупинки підприємства. На підтвердження викладеного до заяви залучено документальні докази.

При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення судом враховано вказані боржником причини виникнення у боржника заборгованості перед стягувачем.

Водночас, суд зазначає, що умовою надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення є наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Тобто, підставою надання розстрочки є не тільки підтверджені належними доказами обставини щодо ускладнення чи об'єктивної неможливості виконання рішення суду, а і винятковість таких обставин, а також реальна можливість виконання такого рішення в подальшому. Причому обов'язок доказування обставин щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення покладається на особу, яка звертається із заявою про надання відстрочки чи розстрочки рішення.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні документи, які вказують на існування виняткових обставин, що є підставою для надання розстрочки виконання рішенням суду.

До того ж, тяжке фінансове становище підприємства відповідача не є винятковою і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки, є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності та в умовах фінансової кризи в країні носить загальний характер. Відсутність станом на даний час грошових коштів, достатніх для виконання рішення господарського суду, тяжке фінансове становище не є тими виключними обставинами, які можуть бути підставою для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення у даній справі.

Боржник є самостійним господарюючим суб'єктом, який вільний у виборі контрагентів, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, тому грошові зобов'язання виникли внаслідок його власної господарської діяльності.

Припущення відповідача про можливість виконати судове рішення щомісячними платежами протягом 36 місяців не підтверджено заявником належними та допустимими доказами. Заявник не скористався своїм процесуальним правом та не надав жодного доказу, який би свідчив про реальну можливість погашення заборгованості в разі надання йому розстрочки. На підтвердження намірів погашення боргу, відповідачем не було здійснено жодної проплати.

Таким чином, розстрочення сплати наявного боргу може носити дискримінаційний характер по відношенню до стягувача, який реалізовував боржнику сироватку концентровану згущену підсирну протягом 2016 року, та не одержав повного розрахунку.

Пунктом 7.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за відсутності підстав для відстрочки виконання рішення господарський суд виносить ухвалу про відмову відповідно у відстрочці або розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги матеріальні інтереси як боржника, так і стягувача, наявність інфляційних процесів у економіці держави, а також той факт, що боржником не доведено винятковості обставин та об'єктивної неможливості виконати рішення суду, суд відмовляє у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення у справі № 917/1192/16.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" від 12.01.2017 р. № 1201 (вх. № 473 від 16.01.2017 р.) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2016 р. (в редакції постанови ХАГС від 06.12.2016 р.) по справі № 917/1192/16.

Суддя Г.І.Бунякіна