ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року Справа № 923/1359/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1, м. Херсон,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Антей Марин", м. Херсон,

про стягнення 153 650 грн. 00 коп.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Загорулько Є.А., представник, дов. № 7 від 19.01.17р.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить 153650,00 грн. чистого нерозподіленого прибутку за 2015 рік за 2015 рік, що дорівнює пропорційній частці ОСОБА_1, як учасника товариства у статутному капіталі та складає 35 процентів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на пункти 6.23, 6.24, 7.2 Статуту ТОВ «Антей Марин», ст. ст. 80, 82,88, 167 ГК України, ст. ст. 113, 116, 140, 145 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 50, 59 Закону України «Про господарські товариства», а також на те, що ТОВ «Антей Марин», отримавши за 2015 рік 439 000,00 грн. чистого прибутку, у визначеному законом порядку нерозподілений прибуток учасникам товариства не виплатило, у 2016 р. будь-якого рішення з цього питання не прийняло, на вимогу члена товариства ОСОБА_1 не розподілило. У квітні 2016 року позивач за власним бажанням вийшов із складу засновників та учасників ТОВ «Антей Марин», про що свідчить отримана директором відповідача ОСОБА_3 21.04.2016 року письмова нотаріально засвідчена заява позивача.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, а також подав письмові заперечення на відзив на позовну заяву.

Крім того, позивачем, подано до суду заяву про уточнення позивних вимог, у якій він просить стягнути з ТОВ «Антей Марин» 153 650,00 грн. у відповідності до норм права, зазначених у позивній заяві та на підставі положень ст. 224, 225 ГК України, у якості прямих завданих збитків у вигляді неодержаного прибутку (втраченої вигоди) на який ОСОБА_1 мав право розраховувати у разі належного виконання забов'язання з боку відповідача.

Зазначена заява позивача, яка фактично є заявою про зміну підстав та предмету позову залишена судом без розгляду, оскільки в порушення вимог ст.. 22 ГПК України, подана після початку розгляду судом справи по суті.

Також, позивачем подана письмова заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - керівника ТОВ «Антей Марин» ОСОБА_4 з метою з'ясування наступних обставин: у зв'язку з чим за результатами роботи ТОВ «Антей Марин» в 2015 році не відбулись загальні збори та не був розподілений прибуток між учасниками товариства; який розмір неподіленого прибутку станом на 31.12.2015 року; куди подівся неподілений прибуток за 2015 рік та у зв'язку з чим ТОВ «Антей Марин» у квітні 2016 року вже мала збитки у розмірі 291 100,00грн.; якими документами підтверджується використання неподіленого прибутку за 2015 рік та збитки у 2016 році.

Вказана заява позивача залишена судом без задоволення, оскільки зазначені у ній обставини повинні доводитись належними та допустимими доказами, у розумінні ст.. 34 ГПК України, крім того відповідно до частин 1 та 2 ст.. 27 ГПК України: «треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора».

«У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі».

Саме лише зазначення позивачем переліку питань, які слід задати керівнику відповідача, не свідчить про те, що рішення з господарського спору у справі може вплинути на права або обов'язки зазначеного керівника щодо однієї з сторін.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини. Відповідач вважає, що у позивача відсутнє порушене право, про захист якого він заявляє в позові. Позивач подав заяву про вихід з товариства у квітні 2016 року, тому, на думку відповідача, чистий прибуток 2015 року не має ніякого відношення до виплат на які може розраховувати позивач. Згідно фінансового звіту ТОВ «Антей Марин» станом на 21 квітня 2016 року чистий збиток становить 291 100 грн. Тобто, на думку відповідача, за відсутності чистого прибутку в 2016 році позивачу не може бути нараховано будь-які виплати пов'язані з правом на частину чистого прибутку у зв'язку з виходом з товариства, оскільки відповідно до згідно ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному ропі до моменту його виходу. Крім того, як стверджує відповідач, «Антей Марин» жодного рішення про виплату дивідендів за наслідками господарської діяльності у 2015 року не приймало, тому у позивача відсутні будь-які підстави стверджувати, що його законні права на отримання дивідендів були порушені відповідачем, оскільки відповідно до ст. ст. 10, 11, 15, 41, 60, 61 Закону України «Про господарські товариства» право учасника товариства на отримання частини прибутку (дивідендів) та відповідний йому обов'язок товариства здійснити виплату частини прибутку настає лише після прийняття загальними зборами товариства рішення про оголошення чистого прибутку дивідендом. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. Моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. 20.04.2016 року позивач заявив про вихід з товариства, а листом від 30.05.2016 року просив в липні скликати загальні збори щодо розподілу та виплати між учасниками чистого прибутку. Як стверджує відповідач, з 21.04.2016 року позивач не є учасником ТОВ «Антей Марин», а отже й не має права, а ні вимагати проведення загальних зборів, а ні отримувати дивіденди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 26.01.17 до 02.02.17.

У судовому засіданні 02.02.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

У квітні 2011 року позивач разом із громадянином України ОСОБА_3 був засновником, а у подальшому і учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Антей Марин».

Державна реєстрація установчих документів та ТОВ «Антей Марин» здійснена 08.04.2011 р. Суворовським районним управлінням юстиції у м. Херсоні (номер державної реєстрації 0013264).

Після прийняття у вересні 2015 р. до складу учасників товариства громадянки України ОСОБА_5, пропорційна частка позивача у статутному (складеному) капіталі зменшилась з 50 % до 35 %.

У квітні 2016 року позивач за власним бажанням вийшов із складу засновників та учасників ТОВ «Антей Марин», про що свідчить отримана директором товариства-відповідача ОСОБА_3 21.04.2016 року письмова нотаріально засвідчена заява позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України та п. "в" ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право вийти у встановленому порядку з товариства.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства.

Листом від 30.05.2016 р. позивач запропонував керівнику ТОВ «Антей Марин» скликати та провести загальні збори учасників господарського товариства, та крім питань про виключення позивача із складу учасників товариства, визначення вартості частини майна ТОВ «Антей Марин», пропорційної частці позивача у статутному капіталі на час виходу з товариства, розміру та строків виплати встановленої суми, визначення розміру та строків виплати позивачу належної частки прибутку, отриманого в 2016 році, також розглянути питання про розподіл між учасниками ТОВ «Антей Марин» та виплати належних часток чистого прибутку (доходу), отриманого господарським товариством за 2015 рік.

Загальні збори учасників ТОВ «Антей Марин» до цього не проведені, поставлені у письмовій заяві позивача питання не вирішені.

Відповідно до фінансового звіту ТОВ «Антей Марин» за 2015 рік чистий прибуток становить 346 600грн., а 439 000грн. про які зазначає позивач у позовній заяві, відповідно до того ж фінансового звіту є нерозподіленим прибутком.

Відповідно до фінансового звіту ТОВ «Антей Марин» станом на 21 квітня 2016 року чистий збиток відповідача становить 291 100грн.

Позивач подав заяву про вихід з товариства у квітні 2016 року, тому має право на отримання частки прибутку, одержаного товариством-відповідачем лише в 2016 році, відповідно до ст.. 54 Закону України «Про господарські товариства».

Разом з тим, за відсутності прибутку у відповідача в 2016 році позивачу не можуть бути нараховані будь-які виплати пов'язані з правом на частину прибутку відповідно до ст.. 54 Закону України «Про господарські товариства».

Відповідно до ст. ст. 4, 23 Закону "Про господарські товариства" (надалі за текстом - Закон N 1576-ХІІ) підприємства, зокрема товариства з обмеженою відповідальністю, створюються і діють на підставі статуту, управління якими здійснюють його органи.

Загальні збори товариства є вищим органом товариства, до компетенції якого належить вирішення будь-яких питань з діяльності товариства (ст. ст. 58, 59, 41 Закону N 1576-ХІІ), в тому числі затвердження річних результатів діяльності товариства, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) та визначення їх розміру.

Відповідно до ст. 15 Закону N 1576- XII чистий прибуток товариства є його власністю і залишається у його повному розпорядженні. Товариство у відповідності до установчих документів самостійно визначає напрямки використання прибутку.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 15, 41, 60, 61 Закону N 1576-ХІІ право учасника товариства на отримання частини прибутку (дивідендів) та відповідний йому обов'язок товариства здійснити виплату частини прибутку настає лише після прийняття загальними зборами товариства рішення про оголошення чистого прибутку дивідендом.

ТОВ «Антей Марин» жодного рішення про виплату дивідендів не приймало, тому право позивача на отримання дивідендів, до моменту виходу з товариства, не були порушені відповідачем.

Оскільки позивач з 21.04.2016 року не є учасником ТОВ «Антей Марин» у нього, з вказаної дати, відсутнє право вимагати проведення загальних зборів товариства-відповідача та отримання дивідендів.

З огляду на вказані обставини, доводи позивача, викладені у позовній заяві та запереченнях на відзив на позовну заяву, визнаються судом необґрунтованими, а заперечення відповідача проти позову приймаються судом до уваги, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 06 лютого 2017 р.

Суддя Ю.В. Гридасов