ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.01.2017 Справа № 904/26/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Дніпро

до Управління праці та соціального захисту населення Соборної районної ради м. Дніпропетровська, м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - старший юрисконсульт відділу правового забезпечення за дов. № 1015 від 20.12.2016

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. № 77/01-09-01/02-17 від 06.01.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Соборної районної у м. Дніпрі ради про стягнення заборгованості у сумі 82062, 87 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 30ПС від 05.01.2015 про надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2015 році в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2017 порушено провадження у справі та призначено її розгляд у засіданні на 31.01.2017.

27.01.2017 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки несплата заборгованості за договором виникла не з його вини, а через відсутність бюджетного фінансування.

31.01.2017 відповідач надав суду лист від 30.01.2017 № 522/01-08-01/02-17, в якому зазначив, що при виділенні департаментом економіки фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради планів асигнувань та надходження фінансування до управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради, кредиторська заборгованість за 2015 рік по ПАТ "Укртелеком" за надані пільги з послуг зв'язку окремим категоріям громадян у загальній сумі 82062, 87 грн. буде погашена.

31.01.2017 позивач подав до суду клопотання про залучення до матеріалів справи розрахунків видатків за листопад-грудень 2015 року.

У судовому засіданні 31.01.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.01.2015 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком" (далі - позивач, постачальник) та Управлінням праці та соціального захисту населення Соборної районної у м. Дніпрі ради (яке є правонаступником Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради ) (далі - відповідач, платник) було укладено договір про надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2015 році № 30ПС (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, предметом цього договору є відносини сторін щодо відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2015 році.

Згідно з п. 1.2 договору, постачальник здійснює надання телекомунікаційних послуг (абонплата, встановлення телефонів, проведення додаткових робіт при позачерговому та пільговому встановленні квартирних телефонів) громадянам, які мають відповідні пільги, а платник здійснює відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2015 році відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України, Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік", проводить розрахунки за надані пільги в межах своїх кошторисних призначень.

Пунктом 2.1.2 договору встановлено, що постачальник зобов'язується щомісяця надавати у відділ персоніфікованого обліку пільговиків платника:

- до 10 числа місяця, що настає за звітний, надавати на електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих громадянам пільгових категорій у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга" встановленою п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" (зі змінами) (далі - Єдиний реєстр);

- до 20 числа місяця, що настає за звітним, надавати відомості про фактично надані послуги на паперових носіях;

- до 06 числа місяця, другого за звітним, складати акти звіряння сум заборгованості по наданим послугам зв'язку за станом на 1 число місяця, що передує звітному.

На виконання умов договору, позивач надав відповідачеві послуги за період листопад - грудень 2015 року на суму 82062, 87 грн., що підтверджується актами звіряння розрахунків, які були надані позивачем відповідачеві із розрахунку кількості наданих послуг (арк. с. 17-20), а також, розрахунками видатків позивача за період листопад-грудень 2015 році (арк. с. 63-70). Надані послуги пільговій категорії громадян у листопаді-грудні 2015 відповідачем сплачені не були. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем складає 82062, 87 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання.

Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Частиною 3 статті 19 Закону України "Про телекомуікації" передбачено, що телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" від 04.03.2002 № 256, установити, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт отримання послуг згідно наданих актів та не надано доказів їх оплати на суму 82062, 87 грн., а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню в розмірі 45558, 33 грн.

Господарський суд також не приймає заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на відсутність бюджетного фінансування на оплату наданих позивачем послуг, з нижченаведених підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" (від 18.10.2005) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004) зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати наданих послуг, оскільки відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язань, передбачених договорами. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446.

Також, відповідач зазначає, що акт за грудень 2015 року на суму 40508, 42 грн. позивачем було надано лише у січні 2016 року.

Однак, суд не приймає до уваги вищевказане твердження відповідача, оскільки пунктом 2.1.2 договору передбачено надання позивачем звітності та акту щодо фактичного розміру наданих послуг у звітному місяці у місяці наступному за звітним. Тобто, звітність та акт за послуги надані у грудні 2015 року, згідно умов укладеного між сторонами договору, мала надаватись позивачем саме у січні 2016 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, буд. 39/41; ідентифікаційний код 03192454) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Дніпро, б-р. ОСОБА_3, буд. 18; ідентифікаційний код 21560766; п/р № 4904 в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346) в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укрателеком" (49600, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд. 26; ідентифікаційний код 25543196) заборгованість у сумі 82062, 87 грн. та 1378 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.02.2017

Суддя ОСОБА_4