ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 р. Справа № 917/1867/16

за позовом Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт", вул.Богатирська, 3-Г, м.Київ,04212

до Приватного підприємства "Полтава-Комбітранс", вул. 3-тя ОСОБА_1, 19, м.Полтава, 36017

треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

1. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аха страхування" (вул.Іллінська, 8, м.Київ, 04070)

2. ОСОБА_2 (вул.К.Маркса, б.18, с.Піски Лохвицького району Полтавського району)

про стягнення 317 615,24 грн.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 01.04.2016р.

від відповідача: не з"явився

від третіх осіб: 1. не з"явився; 2. не з"явився

Розглядається позовна заява про стягнення 317 615,24 грн., у тому числі 308 615,24 грн. матеріальної шкоди, 1 500,00 грн. плати за проведення оцінки автомобіля, 7 500,00 грн. витрат на послуги евакуатора.

Ухвалою від 14.12.2016р. суд залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аха страхування" та ОСОБА_2.

16.01.2017р. від третьої особи - ПрАТ "Страхова компанія "Аха страхування" - надійшла заява про надання відомостей на запит суду (вх. № 527 від 16.01.2017р.).

В судове засідання 26.01.2017р. позивачем надана заява про долучення до матеріалів справи додаткових документів (вх. № 1108 від 26.01.2017р.).

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, явку представника на забезпечив, відзив на позов не надав.

Судом враховано, що згідно зі ст.77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання кваліфікується підставою для відкладення розгляду справи у випадку, якщо з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка представника відповідача у судове засідання 26.01.2017р. не унеможливлює розгляд справи № 917/11867/16, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України.

У п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що суд не викликав представників сторін у судове засідання, не визнавав їх явку обов'язковою, неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

За даних обставин, враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши представника позивача, суд встановив:

02.05.2015 року ПП "Полтава-Комбітранс" (Страхувальник) відповідно до Полісу № АШ / 7918639 застрахував причеп Д/Н НОМЕР_1 у ПрАТ "Страхова компанія "Аха страхування" (Страховик).

Згідно даного Полісу страхова сума на доного потерпілого - 50 000 грн., розмір франшизи - 1 000 грн.

22 березня 2016 року о 03 год. 45 хв. на 96 км+ 120 а/ш Харків-Красноград-Перещепино ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 з напівпричепом Д/Н НОМЕР_1, власником якого є ПП "ПОЛТАВА-КОМБІТРАНС", здійснив зупинку на проїжджій частині, не ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку, з послідуючим наїздом на автомобіль Форд д/н НОМЕР_4 під керуванням Шиліна CO., внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

28 липня 2016 року Красноградський районний суд Харківської області виніс Постанову, в який визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вказує, що йому, як власнику автомобіля НОМЕР_3 внаслідок пошкодження було завдано матеріального збитку на суму 357615,24 грн., що підтверджується Звітами про оцінку вартості матеріальних збитків, нанесених власнику колісного транспортного засобу № 84/03/16 від 25.10.201 та № 3786.1 від 28.10.2016р..

Крім того, позивач стверджує, що за проведення оцінки автомобіля HYUNDAI д/н АА7410К сплатив 1500,00 грн, що підтверджується Платіжним дорученням №1893 від 27.10.2016, рахунком-фактурою, актом виконаних робіт від 25.10.2016р.; а у зв"язку з нанесенням автомобілю НОМЕР_3 складного механічного пошкодження, він вимушений був скористатися послугами евакуатора для транспортування пошкодженого автомобіля. При цьому послуги евакуатора були надані ПП «Техносервісінформ» на суму 7500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2165 від 22.03.2016.

Враховуючи наявність вини водія відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на норми ст.1194 ЦК України, позивач зазначає про наявність в нього права вимоги до відповідача повного відшкодування завданої ним шкоди, що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому, позивач зазначає, що 10 жовтня 2016 року Страхова компанія AT «СК «АХА Страхування» здійснила йому виплату страхового відшкодування в сумі 49 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою від 10.10. 2016р.

Крім того, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати збитки, понесені ним як плата за проведення оцінки автомобіля та витрати на послуги евакуатора..

З врахуванням зазначеного вище, за даними позивача, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню Відповідачем складає 308 615.24 грн (357615,24 грн - 49 000,00 грн = 308 615,24 грн), де: 308 615,24 грн - різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, 1 500,00 грн - плата за проведення оцінки автомобіля, 7500,00 грн - витрати на послуги евакуатора..

Оскільки відповідач не відшкодував позивачу вказаний розмір матеріальних збитків, такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв'язку з чим позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ст. 981 Цивільного кодексу України та частини 2 ст. 18 Закону України "Про страхування" договір страхування укладається в письмовій формі, а також може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов"язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Страховим випадком згідно ст. 8 Закону України "Про страхування" є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

За змістом пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи підтверджено факт настання страхового випадку - 22 березня 2016 року о 03 год. 45 хв. на 96 км+ 120 а/ш Харків-Красноград-Перещепино ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 з напівпричепом Д/Н НОМЕР_1, власником якого є ПП "ПОЛТАВА-КОМБІТРАНС", здійснив зупинку на проїжджій частині, не ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку, з послідуючим наїздом на автомобіль Форд д/н НОМЕР_4 під керуванням Шиліна CO., внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

28 липня 2016 року Красноградський районний суд Харківської області виніс Постанову, в який визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2, з вини якого заподіяна шкода (ДТП), знаходився з відповідачем у трудових відносинах, керував він транспортним засобом. що є власністю відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

За приписами ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відтак, виходячи з наведених вище норм та обставин, суд приходить до висновку щодо правомірності заявлення даного позову до Приватного підприємства "Полтава-Комбітранс".

Щодо розміру заявлених до стягнення збитків суд зазначає наступне.

Факт завдання позивачу, як власнику автомобіля НОМЕР_3, внаслідок ДТП завдано матеріального збитку на суму 357615,24 грн. підтверджується Звітами про оцінку вартості матеріальних збитків, нанесених власнику колісного транспортного засобу № 84/03/16 від 25.10.201 та № 3786.1 від 28.10.2016р..

Судом враховано, що 10 жовтня 2016 року Страхова компанія AT «СК «АХА Страхування» здійснила позивачу виплату страхового відшкодування в сумі 49 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою від 10.10. 2016р.

Ст.1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За даних обставин, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню Відповідачем складає 308 615,24 грн (357615,24 грн - 49 000,00 грн = 308 615,24 грн).

Крім того, судом встановлено, що за проведення оцінки автомобіля HYUNDAI д/н АА7410К позивач сплатив 1500,00 грн, що підтверджується Платіжним дорученням №1893 від 27.10.2016, рахунком-фактурою, актом виконаних робіт від 25.10.2016р.

Також, у зв"язку з нанесенням автомобілю НОМЕР_3 складного механічного пошкодження, позивач скористася послугами евакуатора для транспортування пошкодженого автомобіля, послуги евакуатора були надані ПП «Техносервісінформ» на суму 7500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2165 від 22.03.2016.

Ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Докази того, що Відповідачем позивачу сплачені кошти у розмірі 317615,24 грн. чи у відповідача наявні заперечення стосовно наявності у нього зобов"язанння відшкодувати завдані винуватцем ДТП матеріальні збитки суду не надані.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. і 29 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу вимог статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем належним чином обґрунтовано розмір шкоди та надано належні докази протиправної поведінки ОСОБА_2, який працював на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди на підприємстві відповідача, докази наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою ОСОБА_2 та спричиненням позивачу матеріальної шкоди, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виплати відповідачем відшкодування в добровільному порядку, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди в розмірі 317615,24 грн.(308 615,24 грн + 1 500,00 грн + 7500,00 грн.), обґрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Полтава-Комбітранс", вул. 3-тя ОСОБА_1, 19, м.Полтава, 36017 () на користь Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт", вул.Богатирська, 3-Г, м.Київ,04212 () 308 615,24 грн. матеріальної шкоди, 1 500,00 грн. плати за проведення оцінки автомобіля, 7 500,00 грн. витрат на послуги евакуатора, 4 764,23 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.01.2017р.

Суддя Киричук О.А.