ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р. Справа № 914/2209/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П. Юрченка Я.О.

розглянув апеляційну скаргу прокуратури Львівської області м.Львів та Львівської міської ради м.Львів

на рішення господарського суду Львівської області від 24.10.2016р.

у справі №914/2209/16

за позовом: Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради м.Львів

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатеррабуд" м.Львів

до відповідача-2: засновника товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатеррабуд" ОСОБА_1 с.Мирне Горохівського району Волинської області

до відповідача-3: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни м.Львів

про визнання недійсними рішень загальних зборів засновників ТОВ «Альфатеррабуд», оформлених протоколом №1 від 12.04.2016р.; визнання недійсним та скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Макогон Ю.І. - посвідчення №020325 від 06.09.2013р.

від позивача: Ковальчук Х.Я. - за довіреністю №2901-вих-132 від 02.02.2017 р.;

від відповідача-1: Бердар С.В. - за довіреністю б/н від 17.08.2016 р.

від відповідача-2: не з'явились

від відповідача-3: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.10.2016 р. (суддя Ю.О. Сухович) у задоволенні позову про визнання недійсними рішення загальних зборів засновників ТОВ «Альфатеррабуд», оформлених протоколом №1 від 12.04.2016р., відмовлено. В частині позову про визнання недійсним та скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, провадження у справі припинено. Судовий збір сплачений за позовну вимогу про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ «Альфатеррабуд», оформлених протоколом від 12.04.2016р. №1 та заяв про забезпечення позову, покладено на прокуратуру.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними рішень загальних зборів засновників ТОВ «Альфатеррабуд», оформлених протоколом №1 від 12.04.2016р., мотивоване тим, що Львівська міська рада не є ні учасником, ні засновником ТОВ «Альфатеррабуд», а також не є учасником (засновником), який вийшов з товариства, відтак, вона не може оспорювати рішення засновників ТОВ «Альфатеррабуд» оформлене протоколом № 1 від 12.04.2016р., оскільки таке рішення не порушує корпоративних прав Львівської міської ради.

Рішення суду в частині припинення провадження у справі обґрунтоване тим, що в даному випадку прокурором оскаржується проведена приватним нотаріусом державна реєстрація прав та їх обтяжень, нотаріус виконує делеговані державою повноваження державного реєстратора, відтак позовна вимога про визнання недійсним та скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Прокуратурою подано апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду скасувати. прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В своїй прокурор посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що у даному випадку йдеться про захист права власності позивача, а не корпоративний спір, оскільки багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі скасованої ухвали Залізничного районного суду м.Львова і який переданий в статутний фонд ТОВ «Альфатеррабуд», частково збудований на земельній ділянці, що є у комунальній власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради.

Львівська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свою апеляційну скаргу скаржник обґрунтовує тим, що в даному спорі рішенням загальних зборів ТОВ «Альфатеррабуд» порушено право територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради як власника земельної ділянки, оскільки право щодо розпорядження нею належить виключно Львівській міській раді, яка рішень стосовно відведення земельної ділянки для будівництва багатоквартирного будинку за вищевказаною адресою не приймала.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що ухвала Залізничного районного суду м.Львова скасована Апеляційним судом Львівської області 12.05.2016 р., тобто після передачі майна до статутного капіталу та державної реєстрації права власності за юридичною особою. При цьому, відповідач зазначає, що згідно п.19 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», суди мають враховувати, що для визнання недійсними рішень загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Щодо позовної вимоги про припинення провадження у справі, відповідач вважає таке обґрунтованим з підстав, викладених у рішенні суду. Крім цього, відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних допустимих та належних доказів, які б підтверджували, що житловий будинок по АДРЕСА_2 займає земельну ділянку по АДРЕСА_3.

В судовому засіданні представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги необхідно частково задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати, а провадження у даній справі припинити, з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та перевірено Львівським апеляційним господарським судом, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 18.09.2015р. затверджено мирову угоду між сторонами у справі №462/5960/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном та визнання права власності, за умовами якої введено в експлуатацію 23-ох квартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 (п. 8), а також визнано право власності за ОСОБА_1 на багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 3027,2 кв.м.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12.05.2016р. задоволено апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України, до якої приєдналась Львівська міська рада, та скасовано ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18.09.2015р., а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При винесенні згаданої ухвали апеляційний суд Львівської області, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, вказав, що така постановлена без додержання положень ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», і порушує права органу місцевого самоврядування та органу державного архітектурно-будівельного контролю, що у відповідності до положень ч. 5 ст, 174 ЦПК України є підставою для відмови у визнанні умов мирової угоди.

Як встановлено судом першої інстанції, прокурор зазначає, що, зважаючи на те, що ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 18.09.2015р. скасована, реєстрація права власності за ОСОБА_1 та в подальшому за ТОВ «Альфатеррабуд», не відповідає нормам закону, а відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права приватної власності ТОВ «Альфатеррабуд» на об'єкти нерухомого майна не можуть вважатись об'єктивними і достовірними.

Прокурор зазначає, що для приведення відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині прав на об'єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 у відповідність до дійсних обставин, необхідно визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк X.М. про державну реєстрацію права власності відповідача-2 на нерухоме майно по АДРЕСА_1, загальною площею 3021,7 кв. м., позаяк таке товариство права власності на об'єкт нерухомого майна набути не могло.

Крім того, прокурор зазначає, що при винесенні ухвали апеляційним судом Львівської області від 12.05.2016 зазначено, що з матеріалів справи №462/5960/15 вбачається, що об'єкт по АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом. При розгляді судом апеляційної інстанції встановлено, що у згаданій цивільній справі відсутні документи, що б підтверджували наявність у відповідача-2 майнових прав на багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1, а також не надано документів, підтверджуючих відведення земельної ділянки для будівництва багатоквартирного будинку за вищевказаною адресою, а відтак, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для визнання права власності в судовому порядку на нерухоме майно.

Підставою для подання даного позову стало те, що у ОСОБА_1 відсутні документи на відведення земельної ділянки для будівництва, а отже, і державна реєстрація прав на нерухоме майно, як і його подальша передача у статутний капітал ТОВ «Альфатеррабуд», є незаконними, та порушують права Львівської міської ради, як власника земельної ділянки.

При прийнятті постанови судова колегія виходила з такого.

Згідно із статтею 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

При цьому, згідно п.1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин», до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін, зокрема, спори про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи за позовом особи, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), у тому числі таким, що вибув, у разі оспорювання рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після його вибуття.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки ані прокуратура Львівської області, ані Львівська міська рада, не будучи ні учасником, ні засновником ТОВ «Альфатеррабуд», а також не будучи учасником (засновником), який вийшов з товариства, не можуть оспорювати рішення засновників ТОВ «Альфатеррабуд», поскільки таке рішення не порушує їх корпоративних прав. А отже, даний спір не є корпоративним.

Разом з тим, необхідно звернути увагу на таке.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Положеннями ст.ст. 1, 41, 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за участі у спорі суб'єкта господарювання; наявності між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутності у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Як підтверджується матеріалами справи, позов подано, зокрема, до фізичної особи ОСОБА_1, с. Мирне Горохівського району Волинської області. При цьому, оскільки судовою колегією встановлено, що даний спір не є корпоративним, а відтак, не підвідомчий господарському суду.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційних скарг частково, скасування рішення суду першої інстанції та припинення провадження у справі.

Керуючись ч.1 п. 1 ст. 80, ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги прокуратури Львівської області, м.Львів та Львівської міської ради м. Львів задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 24.10.2016 р. у справі

№ 914/2209/16 скасувати. Провадження у справі припинити.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.02.2017 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П.

Юрченко Я.О.