КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р. Справа№ 14/017-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Чорної Л.В.

Іоннікової І.А.

За участі представників:

від позивача: Яковенко П.А. - представник

від відповідача: Мамаєв Д.Ю. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016 року у справі № 14/017-12 (суддя: Бацуца В.М.)

за позовом за заявою Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради

про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню

у справі № 14/017-12

за позовом Дочірнього компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради

про стягнення 66 009, 76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2016 року заяву Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради про визнання наказу Господарського суду Київської області № 14/017-12 від 21.05.2012 р. таким, що частково не підлягає виконанню, у справі № 14/017-12 задоволено.

Визнано наказ Господарського суду Київської області № 14/017-12 від 21.05.2012 р. у справі № 14/017-12, виданий на виконання рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2012 р., про стягнення з Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 17 598, 30 грн. основної заборгованості, 1 814, 97 грн. пені, 31 784, 05 грн. інфляційних збитків, 8 946, 06 грн. 3 % річних, 1 609, 50 судового збору, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради на користь Дочірнього компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 1 814, 97 грн. пені, 31 784, 05 грн. інфляційних збитків, 8 946, 06 грн. 3 % річних.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016 року у справі № 14/017-12 прийняти нове рішення у справі, яким відмовити в задоволенні заяви Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради про визнання наказу господарського суду Київської області № 14/017-12 від 21.05.2012 р. таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2016 розгляд справи призначено на 27.12.2016.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Тарасенко К.В. у відпустці за сімейними обставинами, розгляд справи 27.12.2016 не відбувся.

Представник позивача (стягувача) 10.01.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надав письмові доповнення до апеляційної скарги.

Враховуючи вихід судді Тарасенко К.В. з відпустки, Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 розгляд справи призначено на 25.01.2017.

Представники сторін у судове засідання з'явились та надали пояснення по суті спору.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.04.2012 у справі № 14/017-12 за позовом ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради про стягнення 66 009, 76 грн. позов задоволено частково і присуджено до стягнення з Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради на користь Дочірнього компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 17 598, 30 грн. основної заборгованості, 1 814, 97 грн. пені, 31 784, 05 грн. інфляційних збитків, 8 946, 06 грн. 3 % річних та судові витрати 1 609, 50 грн. судового збору; припинено провадження у справі в частині позовної вимоги про стягнення з Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради на користь Дочірнього компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» основної заборгованості у розмірі 5 866, 08 грн.

21.05.2012 на виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ.

10.04.2012 комісією Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради було проведено інвентаризацію заборгованості станом на 10.04.2012 р., за результатами якої вирішено провести списання заборгованості згідно рішення Господарського суду Київської області суду за договором № 06/10-1644-ТЕ-17 від 20.10.2010 р. у розмірі 1 814, 97 грн. пені, 31 784, 05 грн. інфляційних збитків, 8 946, 06 грн. 3 % річних; провести списання заборгованості згідно рішення господарського суду Київської області від 24.04.2012 р. справа № 6/030-12 за договором № 06/10-1645 БО-17 від 20.10.2010 р. у розмірі 57 584, 29 грн. пені, 34 302, 64 інфляційних збитків, 28 215, 68 грн. 3 % річних; провести списання заборгованості згідно договору № 06/09-1588-БО-17 від 23.09.2009 р. у розмірі 48 449, 68 грн. пені відповідно до рішення Господарського суду Київської області. Загальна сума списання складає 211 097, 37 грн. відповідно до Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» та Постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 р. № 894 «Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію», про що складено та підписано протокол б/н від 10.04.2012 р.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) дія цього Закону поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію «Нафтогаз України» та її дочірні підприємства ДК «Газ України», ДК «Укртрансгаз», ДК «Укргазвидобування», ДАТ «Чорноморнафтогаз» та ДП «Енергоринок».

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. ст. 2 цьго ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) на умовах, визначених цим Законом, підлягають списанню:

Заборгованість за природний газ (у тому числі реструктуризована) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, у тому числі ліквідованих підприємств, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та її дочірніх підприємств ДК «Газ України», ДК «Укртрансгаз», ДК «Укргазвидобування», ДАТ «Чорноморнафтогаз», що обліковувалася станом на 1 січня 2010 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом:

- заборгованість ДК «Газ України» перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (у тому числі реструктуризована) списується в межах сум, списаних підприємствам, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, і суб'єктам господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, перед ДК «Газ України»;

- кошти, які надходять суб'єктам господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, від споживачів на погашення заборгованості за спожитий природний газ, що обліковувалася станом на 1 січня 2010 року, зараховуються на окремий поточний рахунок цих суб'єктів та використовуються ними виключно для виконання інвестиційних програм.

Заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2.5. ст. 2 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що списання заборгованості відповідно до цього Закону здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Згідно з п. 1. Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 р. «Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію» (надалі - Порядок) цей Порядок визначає механізм списання заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ та електричну енергію, зокрема із сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, що нараховані на заборгованість за природний газ, відповідно до Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» (далі - заборгованість).

Дія цього Порядку поширюється на підприємства незалежно від форми власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію «Нафтогаз України» та її дочірні компанії «Газ України», «Укртрансгаз», «Укргазвидобування», а також державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» і державне підприємство «Енергоринок» (далі - учасники процедури списання) (надалі - Порядок.

Положеннями п. 4 Порядку передбачено, що обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується:

учасниками процедури списання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом або виробляють, транспортують і постачають теплову енергію, перед дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - компанія «Газ України») - у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників;

компанією «Газ України» - у сумах, що обліковуються в її бухгалтерському обліку, включаючи заборгованість ліквідованих підприємств, що виробляють, транспортують і постачають теплову енергію.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів.

Списання заборгованості проводиться на підставі протоколів зазначеної комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що учасники процедури списання подають протягом 10 днів після затвердження зазначеного в пункті 6 цього Порядку протоколу, але не пізніше 31 грудня 2011 р. кредиторам інформацію про суми списаної заборгованості (основної суми заборгованості, пені, штрафних та фінансових санкцій) в розрізі договорів щодо постачання природного газу, а також видів заборгованості.

Частиною 1 ст. 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заборгованість відповідача перед позивачем за природний газ у розмірі 1 814, 97 грн. пені від суми основної заборгованості, 31 784, 05 грн. інфляційних збитків від суми основної заборгованості, 8 946, 06 грн. 3 % річних від суми основної заборгованості, що встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 11.04.2012 р. у справі № 14/017-12 за позовом ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради про стягнення 66 009, 76 грн., у відповідності до Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію», Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 р. «Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію» є списаними 10.04.2012 р. на підставі та згідно протоколу б/н від 10.04.2012 р. Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради, а зобов'язання відповідача перед позивачем в цій частині відповідно до ст. ст. 598, 599, 605 Цивільного кодексу України припинились.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Пунктом 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Отже, як вбачається із матеріалів справи і було встановлено судом у процесі розгляду справи, заборгованість відповідача перед позивачем в частині 1 814, 97 грн. пені від суми основної заборгованості, 31 784, 05 грн. інфляційних збитків від суми основної заборгованості, 8 946, 06 грн. 3 % річних від суми основної заборгованості, що встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 11.04.2012 у справі № 14/017-12 за позовом ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради про стягнення 66 009, 76 грн., у відповідності до Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію», Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 р. «Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію» є списаними 10.04.2012 р. на підставі та згідно протоколу б/н від 10.04.2012 Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради, а зобов'язання відповідача перед позивачем в цій частині відповідно до ст. ст. 598, 599, 605 Цивільного кодексу України припинились.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки на момент розгляду даної заяви відсутній обов'язок сплати позивачу 1 814, 97 грн. пені, 31 784, 05 грн. інфляційних збитків, 8 946, 06 грн. 3 % річних, заява відповідача про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню, у даній справі є обґрунтованою та такою, що правомірно задоволена судом першої інстанції.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду по даній справі обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016 по справі № 14/017-12 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 14/017-12 та матеріали третейської справи № 2200/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Л.В. Чорна

І.А. Іоннікова