ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.01.2017 Справа № 904/11284/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейв Експрес Логістік", м. Житомир

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області

про стягнення 9 770 грн. 63 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача: про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з відповідача 19 770 грн. 63 коп., що складає18 689 грн. 70 коп. - основного боргу за договором від 06.05.2016р. №012 замовлення на перевезення вантажу, 859 грн. 73 коп. - індексу інфляції та 221 грн. 20 коп. - річних.

Сторони витребуваних господарським судом документів не надали, їх представники у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Також позивач у заяві (вх.№5914/17 від 31.01.2017р.) про зменшення суми позовних вимог та про розгляд справи №904/11284/16 без участі позивача просить стягнути з відповідача 9 770 грн. 63 коп., що складає 8 689 грн. 70 коп. - основного боргу за послуги з перевезення вантажу, 859 грн. 73 коп. - інфляційних та 221 грн. 20 коп. - річних, а також просить розгляд справи здійснювати без його участі за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги, що:

- відповідно до пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору;

- суд вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню спору;

- відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи;

- в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку;

- обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смирнова проти України");

- тому суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Справа згідно із статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2016р. між відповідачем - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, як експедитором, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Дейв Експрес Логістик", як виконавцем, було укладено договір-замовлення №012 на перевезення вантажу (надалі - Договір перевезення), відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов'язання доставити ввірений йому експедитором вантаж до пункту призначення та передати його в цілісності особі, уповноваженій на отримання вантажу, а експедитор зобов'язується сплатити встановлену за перевезення плату; виконавець діє від власного імені, а експедитор діє від власного імені або за дорученням організацій, з якими має прямі договори.

Пунктом 17 Договору перевезення встановлено, що даний договір має юридичну силу та не потребує заключення додаткових договорів.

Як вбачається на виконання умов Договору перевезення позивачем було здійснено перевезення вантажу з міста Неу-Ульм (Німеччина) в місто Суми (Україна), про що свідчать: - міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №703402/16; - рахунок-фактура від 20.05.2016р. №ДЛ-145/3-2; - акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.05.2016р. на загальну суму 18 689 грн. 70 коп., які були отримані відповідачем 10.06.2016р. відповідно до відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Згідно пункту 3 Договору перевезення експедитор зобов'язаний своєчасно оплатити виконавцю, за надані послуги за умови отримання пакету необхідних документів (акт-2шт., рахунок, CMR-2шт.(дві) обов'язково!, договір замовлення-2шт.); у разі виникнення зауважень по даному перевезенню (пошкодженню вантажу чи упаковки, недотримання умов перевезення, зрив термінів і т.д.), оплата може бути відкладена на термін, необхідний для вияснення обставин; підтвердженням надання послуги є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразку (CMR) з відмітками відправника вантажу, перевізника (експедитора), одержувача вантажу та митних органів.

З умов Договору перевезення не вбачається протягом якого строку після надання оригіналів документів відповідач повинен був сплатити за надані позивачем транспортні послуги.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, отримавши 10.06.2016р. рахунок-фактуру від 20.05.2016р. №ДЛ-145/3-2 разом з оригіналами документів, відповідач повинен був здійснити оплату за транспортні послуги до 17.06.2016р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за транспортні послуги розрахувався частково у сумі 10 000 грн. 00 коп., про що свідчить квитанція Комерційного банку „Приват Банк" від 13.01.2016р. №.

З урахуванням часткової оплати заборгованість відповідача перед позивачем становить 8 689 грн. 70 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 859 грн. 73 коп. (вересень-жовтень 2016р.), а річні - 221 грн. 20 коп. (з 18.06.2016р. по 08.11.2016р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Дейв Експрес Логістик" (10007, м.Житомир, вул.Київське Шосе, 143-А; ідентифікаційний код 32122163) 8 689 грн. 70 коп. - заборгованості, 859 грн. 73 коп. - інфляційних нарахувань, 221 грн. 20 коп. - річних та 1 378 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

06" лютого 2017р.