УХВАЛА

06.02.2017Справа № 910/23400/16

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши

зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФІС БІЗНЕС ГРУП»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФІС БІЗНЕС ГРУП»

про визнання частково недійним договору купівлі-продажу природного газу

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/23400/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФІС БІЗНЕС ГРУП» про стягнення 5 350 317,96 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.02.2017 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФІС БІЗНЕС ГРУП» на користь Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» заборгованість за договором у розмірі 4 312 530,00 коп.; пеню у розмірі 528 697, 33 коп.; інфляційні втрати у розмірі 198 376, 38 коп.; 3% річних у розмірі 51 962, 45 коп.; штраф 1% за порушення грошових зобов'язань у розмірі 43 125, 30 коп.; штраф 5% за порушення грошових зобов'язань на строк понад 10 календарних днів у розмірі 215 626, 50 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 80 254, 77 коп.

03.02.2017 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла зустрічна позовна заява б/н від 03.02.2017р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс Бізнес Груп» до Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» про визнання частково недійним договору купівлі-продажу природного газу.

Розглянувши зустрічну позовну заяву від 03.02.2017р. та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню, з огляду на наступне.

Статтею 60 ГПК України передбачено, що відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Судом встановлено, що зустрічна позовна заява подана з порушенням приписів статті 60 ГПК України, оскільки у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОФІС БІЗНЕС ГРУП» про стягнення винесено рішення та закінчено розгляд справи.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді не майнового характеру становить 1600,00 грн.

Проте, позивачем не додано жодного доказу сплати судового збору за поданням зустрічної позовної заяви.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, оскільки в матеріалах позовної заяви відсутні докази про сплату судового збору.

Крім того, позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі.

Мотивуючи подане клопотання, позивач зазначає, що останній має тяжке фінансове становище, у зв'язку з не проведенням боржниками розрахунків.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне

Згідно з ст. 8 Закону України Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на викладене, суд відзначає, що 01.02.2017 прийнято рішення у справі № 910/23400/16 та позов Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» задоволено повністю, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Крім того, згідно з пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, позивач суду не надав належних доказів, які б підтвердили майновий стан позивача та відсутність коштів на сплату судового збору.

Також, позивачем не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів,відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, господарський суд зазначає, що до зустрічного позову позивач не додав доказів направлення копії зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача, що свідчить про порушення позивачем встановленого порядку надсилання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

За наведених обставин, зустрічна позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 60, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву б/н від 03.02.2017 та додані до неї матеріали повернути заявнику без розгляду.

Суддя Л.Г. Пукшин