КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р. Справа№ 911/3815/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Смірнової Л.Г.

Остапенка О.М.

за участі представників сторін

згідно з протоколом засідання

розглянувши апеляційні скарги ТОВ "Суффле Агро Україна",

ОСОБА_3 і ОСОБА_4

на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2016

у справі №911/3815/15 (суддя Наріжний С.Ю.)

про банкрутство споживчого товариства "Настуся"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.09.2015 порушено провадження у справі №911/3815/15 про банкрутство споживчого товариства (далі - СТ) "Настуся" () за заявою товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Суффле Агро Україна", визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядника майна, вирішено інші питання пов'язані з подальшим розглядом справи.,

Ухвалою попереднього засідання від 04.10.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 11739848,29 грн (окремо включено до реєстру 181000 грн як такі, що забезпечені заставою), частково задоволено заяву ОСОБА_3 про визнання кредиторських вимог на суму 2802436 грн (2436 грн - І черги та 2800000 грн - ІV черги), заяву ОСОБА_4 на суму 3252436 грн (2436 грн - І черги та 3250000 грн - ІV черги), в решті вимог заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилено, відповідно на 455000 грн та 500000 грн ІV черги задоволення вимог.

Не погоджуючись, ТОВ "Суффле Агро Україна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу попереднього засідання Господарського суду Київської області від 04.10.2016 у справі №911/3815/15 в частині визнання кредиторських вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4 "на суму 2340000 грн та 2705000 грн" відповідно, прийняти у цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяв відмовити повністю, в решті - залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 також звернулись окремими з апеляційними скаргами, в яких просили скасувати ухвалу попереднього засідання Господарського суду Київської області від 04.10.2016 у справі №911/3815/15 в частині невизнання кредиторських вимог ОСОБА_3 у сумі 455000 грн та ОСОБА_4 у сумі 500000 грн відповідно, прийняти у цій частині нове рішення, яким задовольнити подані ними заяви про визнання кредиторських вимог повністю: ОСОБА_3 просив визнати вимоги на суму 3257436 грн, ОСОБА_4 - 3752436 грн, в решті - залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, повторного автоматизованого розподілу, автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.12.2016, 12.12.2016, 14.12.2016 для розгляду справи №911/3815/15 визначено колегію у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Сотнікова С.В., Сухового В.Г. Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 апеляційні скарги було прийнято до провадження, спільного розгляду, призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.01.2017.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.01.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням судді Сухового В.Г. в складі колегії суддів, яку раніше визначено для розгляду справи, у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого Верховця А.А., суддів Сотнікова С.В., Смірнової Л.Г. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.01.2017 апеляційні скарги було прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів, розгляд скарг призначено на 18.01.2017.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.01.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. в складі колегії суддів, яку раніше визначено для розгляду справи, у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого Верховця А.А., суддів Смірнової Л.Г., Остапенка О.М. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2017 апеляційні скарги було прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів, розгляд апеляційних скарг призначено на 02.02.2017.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженої ухвали, в змісті апеляційної скарги ТОВ "Суффле Агро Україна" зазначено про обґрунтованість рішення про відмову у визнанні вимог вказаним вище кредиторам з підстав відсутності окремих з обов'язкових реквізитів первинних бухгалтерських документів, якими підтверджуються факти здійснення господарських операції, зокрема, "на суму 545000 грн" з підстав відсутності на наданих заявниками в підтвердження внесення до каси боржника готівкових грошових коштів прибуткових касових ордерів підписів касира, яким ці кошти отримані.

Разом з тим, наголошено, що визнаючи кредиторські вимоги в іншій частині, зокрема "на суму 6050000 грн", суд першої інстанції необґрунтовано, на переконання скаржника, дійшов висновку про підтвердження належними і допустимими доказами фактів внесення до каси боржника готівкових грошових коштів у відповідному розмірі, підтверджених наданими зазначеними вище особами квитанціями, що містили такі підписи, враховуючи що і боржником - СТ "Настуся" не надано документів первинного бухгалтерського, фінансового обліку, якими б підтверджувалось отримання цих коштів та оприбуткування готівки

Зазначено про те, що договори безвідсоткової фінансової допомоги, на підставі укладення яких вказаними вище особами вносились готівкові грошові кошти до каси боржника містять ознаки недійсності як такі, що не направлені на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними та спрямовані, на переконання скаржника, на утворення фіктивної заборгованості, звернення до суду з недійсними кредиторськими вимогами до боржника і їх визнання, а також пов'язані з цим відповідні правові насідки, що і договори безвідсоткової фінансової допомоги у межах справи про банкрутство підлягають визнанню недійсними.

Наводились й інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин. В ході здійснення апеляційного провадження ТОВ "Суффле Агро Україна" так і не було здійснено уточнення вимог апеляційної скарги - сум кредиторських вимог, обґрунтованість яких оспорювана - здійснені посилання на суми "6050000 грн" та "545000 грн" як такі, що дорівнювали заявленим сумам кредиторських вимог ОСОБА_3 - 3257436 грн, ОСОБА_4 - 3752436 грн, з яких відповідно визнано 2802436 грн і 3252436 грн і відмовлено у визнанні заявлених кредиторських вимоги на суми 455000 грн та 500000 грн.

В свою чергу, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в змісті апеляційних скарг зазначено про обґрунтованість рішення про визнання їх кредиторських вимог, разом з тим, неправомірну, на переконання скаржників, відмову у визнанні вимог на суми 455000 грн та 500000 грн відповідно з підстав встановленої судом невідповідності окремих з наданих документів (доказів) в підтвердження фактів здійснення господарських операції вимогам, встановленим Законом України "Про бухгалтерських облік і фінансову звітність в Україні", Положення про порядок ведення касових операцій, ненадання належних і допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості заявлених кредиторських вимог тощо.

ОСОБА_3 в змісті поданої апеляційної скарги наголошував на поданні таких доказів, копії яких були долучені до матеріалів справи, зазначаючи у т.ч. що ним були подані як копії прибуткових касових ордерів, так і примірників договорів про надання безповоротної фінансової допомоги, згідно з якими ним боржнику були надані грошові кошти, зазначаючи у т.ч. про те, що надані копії квитанцій до прибуткових касових ордерів типових форм №КО-1 відповідають вимогам, встановленим для таких документів вказаним вище положенням, що суд першої інстанції ".. відверто суб'єктивно, однобічно і упереджено .." здійснив оцінку письмових доказів, дійшов помилкового висновку щодо відмови у визнанні кредиторських вимог на загальну суму 455000 грн.

ОСОБА_4 в змісті поданої апеляційної скарги наводив в суті аналогічні доводи в підтвердження викладених обставин, зазначаючи у т.ч. що ним були подані копії квитанцій до прибуткових касових ордерів, заповнених вірно і в повному обсязі, які не місять суттєвих відмінностей з тими, що покладені в основу прийнятого рішення про визнання кредиторських вимог в іншій їх частині, зазначено у т.ч. про те, що: ".. апелянту прикро, що надумані висновки ТОВ "Суффле Агро Україна", якими прикривають жалюгідні спроби знищити справжніх кредиторів СТ "Настуся" призвели до неправомірних висновків суду першої інстанції ..", наведені й інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

ТОВ "Суффле Агро Україна" було подано відзив на апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4, останніми подані відзиви на скаргу ТОВ "Суффле Агро Україна", в яких заперечувалась обґрунтованість скарг один одних. В засіданнях суду апеляційної інстанції 03.01.2017, 18.01.2017, 02.02.2017 учасникам провадження забезпечена можливість реалізації процесуальних прав, обміну репліками і запитаннями, подання доказів тощо. В засіданні 02.02.2017 у т.ч. було надано на огляд суду оригінали окремих касових ордерів про копії яких вказано вище, які містили підписи осіб, якими отримані кошти, з тим обґрунтувань причин, що зумовили неподання цих доказів в суді першої інстанції, суду апеляційної інстанції не надано, у зв'язку з чим документи до матеріалів справи долучені і не були.

З урахуванням відсутності інших додаткових доказів та повідомлень про можливість їх подання разом з обґрунтуванням причин, що з об'єктивних підстав позбавляли б учасників провадження у справі подані ці докази в установленому порядку в суді першої інстанції, відсутності заявлених клопотань про відкладення, інших нерозглянутих клопотань чи то таких, які не могли бути заявлені через обмеженість строків розгляду, вже неодноразове відкладення розгляду справи, зважаючи й на обмеженість строків розгляду апеляційної (-их) скарги на оскаржену ухвалу суду першої інстанції, що спливають, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційних скарг ТОВ "Суффле Агро Україна", ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по суті.

За змістом ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у суді першої інстанції, переглядаючи рішення, апеляційний господарський суд користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції обмежений у правах щодо вирішення спору, розгляду апеляційної скарги і справи по суті, межі яких визначені ст. 101, 103 ГПК України. Досліджуючи матеріали справи, оцінюючи наявні докази, колегія суддів відзначає, що відповідно до ст. 4, 4-1 ГПК України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство. Провадження у справі регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України (ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство). За змістом положень ст. 32, 33, 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з наявних матеріалів, провадження у справі №911/3815/15 про банкрутство СТ "Настуся" було порушено ухвалою Господарського суду Київської області від 21.09.2015. Публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення №22971 про порушення справи про банкрутство СТ "Настуся" господарським судом здійснено 21.09.2015. В порядку ст. 23 Закону про банкрутство до суду надійшли заяви, у т.ч. 20.10.2015 від ОСОБА_3 б/н від 14.10.2015 (вх. №24720/15) про визнання кредиторських вимог на суму 2802436 грн, 20.10.2015 від ОСОБА_4 б/н від 15.10.2015 (вх. №24721/15) - на суму 3252436 грн.

У своїй заяві про визнання кредиторських вимог ОСОБА_3 просив визнати грошові вимоги до СТ "Настуся" у сумі 2800000 грн основного боргу і 2436 грн судового збору, та включити вказані вимоги до реєстру вимог кредиторів. Заявлені вимоги обґрунтовані зобов'язаннями, які виникли на підставі низки договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги, укладених між заявником і боржником протягом січня-травня 2015 року.

Зокрема, від 16.01.2015 №1601/15, від 20.01.2015 №2001/15, від 22.01.2015 №2201/15, від 27.01.2015 №2701/15, від 29.01.2015 №2901/15, від 03.02.2015 №0302/15, від 04.02.2015 № 0402/15, від 06.02.2015 №0602/15, від 10.02.2015 №1002/15, від 11.02.2015 №1102/15, від 13.02.2015 №1302/15, від 17.02.2015 №1702/15, від 18.02.2015 №1802/15, від 20.02.2015 №2002/15, від 23.02.2015 №2302/15, від 25.02.2015 №2502/15, від 27.02.2015 №2702/15, від 03.03.2015 №0303/15, від 04.03.2015 №0403/15, від 06.03.2015 №0603/15, від 10.03.2015 №1003/15, від 12.03.2015 №1203/15, від 13.03.2015 №1303/15, від 17.03.2015 №1703/15, від 19.03.2015 №1903/15, від 23.03.2015 №2303/15, від 25.03.2015 №2503/15, від 01.04.2015 №0104/15, від 02.04.2015 №0204/15, від 15.04.2015 №1504/15, від 16.04.2015 №1604/15, від 21.04.2015 №2104/15, від 24.04.2015 №2404/15, від 28.04.2015 №2804/15, від 05.05.2015 №0505/15, від 06.05.2015 №0605/15, від 11.05.2015 №1105/15, від 15.05.2015 №1505/15, від 19.05.2015 №1905/15, від 25.05.2015 №2505/15, від 26.05.2015 №2605/15 та від 28.05.2015 №2805/15.

До заяви заявником додано копії відповідних квитанцій до прибуткових касових ордерів щодо отримання фінансової допомоги. Як вбачається з повідомлення розпорядника майна боржника, останнім вказані вимоги заявника були визнані повністю. В той же час, одним з кредиторів - ТОВ "Суффле Агро Україна" обґрунтованість вимог заперечена з посланням на те, що низка квитанцій (засвідчених заявником копій) до прибуткових касових ордерів, а саме до договорів від 06.05.2015 №287 на суму 70000 грн, від 11.05.2015 №295 на суму 75000 грн, від 15.05.2015 №302 на суму 75000 грн, від 19.05.2015 №306 на суму 55000 грн, від 25.05.2015 №326 на суму 70000 грн, від 26.05.2015 №328 на суму 60000 грн та від 28.05.2015 №331 на суму 50000 грн, видані з порушенням приписів ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", а також п. 1.2., 2.6., 3.1., 3.3., 3.10., 3.12., 3.13. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме вказані квитанції не містять обов'язкових реквізитів - прізвища і ініціалів касира, а також підписів касира і головного бухгалтера.

Перелічені квитанції до прибуткових касових ордерів на загальну суму 455000 грн не можуть вважатися належними і допустимими доказами на підтвердження надання заявником фінансової допомоги боржнику за відповідними договорами. Зазначені висновки викладені в змісті мотивувальної частини оскарженої ухвали і з вказаними висновками погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції, відзначаючи, що як і вказано в змісті апеляційної скарги ТОВ "Суффле Агро Україна" в підтвердження внесення до каси боржника готівкових грошових коштів прибуткові касові ордери (копії), надані заявником, не містили підписів відповідальної особи, якою ці кошти отримані.

На неодноразові вимоги суду першої інстанції заявником не було надано оригіналів вказаних квитанцій, як і не надано засвідчених копій належним чином оформлених квитанцій, не надано відповідних документів і в суді апеляційної інстанції. Як вже вказано, в засіданні 02.02.2017 у т.ч. було надано на огляд суду оригінали окремих касових ордерів про копії яких вказано вище, які містили підписи осіб, якими отримані кошти, з тим обґрунтувань причин, що зумовили неподання цих доказів в суді першої інстанції, суду апеляційної інстанції не надано, у зв'язку з чим документи до матеріалів справи долучені і не були.

Згідно з ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Разом з тим, як вже вказано, обґрунтування причин, що з об'єктивних підстав позбавляли б учасників провадження у справі і зокрема ОСОБА_3 подати ці докази в установленому порядку в суді першої інстанції суду апеляційної інстанції не надано, в суді першої інстанції не досліджувалось, а безпосередні ті копії, які були подані і наявні у справі таких підписів не містять.

При цьому інші з заявлених кредиторських вимог підтверджені відповідними документами первинного бухгалтерського обліку, копії яких наявні серед матеріалів справи: договори, квитанцій до прибуткових касових тощо. Оцінюючі доводи ТОВ "Суффле Агро Україна" щодо не підтвердження таких операцій наявною фінансовою (податковою) звітністю СТ "Настуся", суд відзначає, що відображення відповідних операцій боржником є обов'язком останнього, але вчинення відповідних дій є результатом дискреції суб'єкта господарських правовідносин, що не змінює охоронюваних законом прав і обов'язків третіх осіб.

У своїй заяві про визнання кредиторських вимог ОСОБА_4 просив визнати грошові вимоги до СТ "Настуся" у сумі 3250000,00 грн. основного боргу і 2436,00 грн та включити вказані вимоги до реєстру вимог кредиторів. Заявлені вимоги обґрунтовані зобов'язаннями, які виникли на підставі низки договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги, укладених між заявником і боржником протягом січня-травня 2015 року.

Зокрема, від 12.01.2015 №1201/15, від 15.01.2015 №1501/15, від 19.01.2015 №1901/15, від 19.01.2015 №1901/15, від 26.01.2015 №2601/15, від 28.01.2015 №2801/15, від 30.01.2015 №3001/15, від 02.02.2015 №0202/15, від 05.02.2015 №0502/15, від 09.02.2015 №0902/15, від 12.02.2015 №1202/15, від 16.02.2015 №1602/15, від 19.02.2015 №1902/15, від 24.02.2015 №2402/15, від 26.02.2015 №2602/15, від 02.03.2015 №0203/15, від 05.03.2015 №0503/15, від 09.03.2015 №0903/15, від 11.03.2015 №1103/15, від 16.03.2015 №1603/15, від 18.03.2015 №1803/15, від 20.03.2015 №2003/15, від 24.03.2015 №2403/15, від 27.03.2015 №2703/15, від 31.03.2015 №3103/15, від 03.04.2015 №0304/15, від 07.04.2015 №0704/15, від 10.04.2015 №1004/15, від 14.04.2015 №1404/15, від 17.04.2015 №1704/15, від 20.04.2015 №2004/15, від 23.04.2015 №2304/15, від 27.04.2015 №2704/15, від 29.04.2015 №2904/15, від 30.04.2015 №3004/15, від 04.05.2015 №0405/15, від 07.05.2015 №0705/15, від 08.05.2015 №0805/15, від 11.05.2015 №1105/15, від 14.05.2015 №1405/15, від 18.05.2015 №1805/15, від 21.05.2015 №2105/15, від 22.05.2015 №2205/15, від 25.05.2015 №2505/15, від 27.05.2015 №2705/15 та від 29.05.2015 №2905/15.

До заяви заявником додано копії відповідних квитанцій до прибуткових касових ордерів щодо отримання фінансової допомоги. Як вбачається з повідомлення розпорядника майна боржника, останнім вказані вимоги заявника були визнані повністю. В той же час, одним з кредиторів - ТОВ "Суффле Агро Україна" обґрунтованість вимог заперечена з посланням на те, що низка квитанцій (засвідчених заявником копій) до прибуткових касових ордерів, а саме до договорів від 07.05.2015 №291 на суму 50000 грн, від 08.05.2015 №293 на суму 50000 грн, від 11.05.2015 №294 на суму 50000 грн, від 14.05.2015 №300 на суму 70000 грн, від 18.05.2015 №304 на суму 75000 грн, від 21.05.2015 №310 на суму 55000 грн, від 22.05.2015 №318 на суму 50000 грн, від 25.05.2015 №325 на суму 50000 грн та від 27.05.2015 №329 на суму 50000 грн, видані з порушенням приписів ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", а також п. 1.2., 2.6., 3.1., 3.3., 3.10., 3.12., 3.13. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме вказані квитанції не містять обов'язкових реквізитів - прізвища і ініціалів касира, а також підписів касира і головного бухгалтера.

Перелічені квитанції до прибуткових касових ордерів на загальну суму 500000 грн не можуть вважатися належними і допустимими доказами на підтвердження надання заявником фінансової допомоги боржнику за відповідними договорами. Зазначені висновки викладені в змісті мотивувальної частини оскарженої ухвали і з вказаними висновками погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції, відзначаючи, що як і вказано в змісті апеляційної скарги ТОВ "Суффле Агро Україна" в підтвердження внесення до каси боржника готівкових грошових коштів прибуткові касові ордери (копії), надані заявником, не містили підписів відповідальної особи, якою ці кошти отримані.

На неодноразові вимоги суду першої інстанції заявником не було надано оригіналів вказаних квитанцій, як і не надано засвідчених копій належним чином оформлених квитанцій, не надано відповідних документів і в суді апеляційної інстанції. Як вже вказано, в засіданні 02.02.2017 у т.ч. було надано на огляд суду оригінали окремих касових ордерів про копії яких вказано вище, які містили підписи осіб, якими отримані кошти, з тим обґрунтувань причин, що зумовили неподання цих доказів в суді першої інстанції, суду апеляційної інстанції не надано, у зв'язку з чим документи до матеріалів справи долучені і не були.

Згідно з ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Разом з тим, як вже вказано, обґрунтування причин, що з об'єктивних підстав позбавляли б учасників провадження у справі і зокрема ОСОБА_4 подати ці докази в установленому порядку в суді першої інстанції суду апеляційної інстанції не надано, в суді першої інстанції не досліджувалось, а безпосередні ті копії, які були подані і наявні у справі таких підписів не містять.

Таким чином за наслідками дослідження матеріалів справи судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що вимоги заявника ОСОБА_3 є частково обґрунтованими, а саме за виключенням вказаних вище сум вимог в загальному розмірі 455000 грн, обґрунтованість яких не підтверджена належними і допустимими доказами, як і вимоги ОСОБА_4 є обґрунтованими за виключенням вказаних вище 500000 грн. Враховуючи викладене, суд першої інстанції в цілому обґрунтовано дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають визнанню частково та включенню до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 2436 грн І черги та 2345000 грн ІV черги задоволення - ОСОБА_3, 2436 грн І черги та 2750000 грн ІV черги задоволення - ОСОБА_4

За таких обставин, розглянувши доводи апеляційних скарг, відзиву на них, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості, колегія суддів суду апеляційної інстанції не вбачає доводи, наведені в апеляційних скаргах спроможними і такими які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, які є підставою задоволення скарг, скасування або зміни оскарженого рішення як такого, що в цілому відповідає вимогам законності.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ТОВ "Суффле Агро Україна", ОСОБА_3 і ОСОБА_4залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2016 у справі №911/3815/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду Київської області.

Повний текст складено 06.02.2017

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Л.Г. Смірнова

О.М. Остапенко