КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2017 р. Справа№ 910/18182/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі Даниленко Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача (апелянта): не з'явився

від відповідача: Коломоєць М.І. - за довір. № 1 від 25.02.2016 р.,

Різник О.О. - за довір. № 2 від 25.02.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу Національного банку України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2016р.

у справі №910/18182/16 (суддя Борисенко І.І..)

За позовом Національного банку України

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "БГ "Банк" Новікової Марії Миколаївни

про визнання протиправної бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2016р. припинено провадження по справі №910/18182/16.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду Національний банк України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва про припинення провадження по справі № 910/18182/16 повністю та винести постанову Київського апеляційного господарського суду, якою направити справу № 910/18182/16 до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірної ухвали.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2017р. апеляційну скаргу Національного банку України передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Тищенко А.І., Михальською Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 31.01.2017р.

До судового засідання, що відбулось 31.01.2017р. не з'явився представник позивача, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності представників позивача є можливим

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 31.01.2017р., заперечили проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просили суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги та ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2016р. у справі №910/18182/16 залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Припиняючи провадження по справі, місцевий господарський суд виходив з того, що уповноважена особа Фонду як фізична особа не може бути стороною у господарському процесі, а позивачем не було заявлено будь-яких вимог безпосередньо до Фонду гарантування вкладів фізичних та юридичних осіб або до Публічного акціонерного товариства "БГ "Банк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду, вважає їх помилковими виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню у господарських судах України.

Відповідно до постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду.

Вичерпний перелік спорів, підвідомчих господарським судам, визначено ст. 12 ГПК України.

Згідно ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, враховуючи вимоги статей 1, 41, 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно ч. 1 ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що при вирішенні питання щодо підвідомчості позовної заяви господарському суду необхідно приймати до уваги у сукупності обставини як щодо суб'єктивного складу сторін, так і предмета та підстав позову, а також характеру правовідносин сторін цього спору.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 № 745 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БГ БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 № 131 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "БГ БАНК", згідно з яким з 28.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "БГ БАНК", що є правонаступником усіх прав та зобов'язань ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК ПЕРШИЙ".

Постановою Правління Національного банку України від 26.02.2015 № 134 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "БГ БАНК", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.02.2015 № 43 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БГ БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "БГ БАНК" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "БГ БАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Новікову Марію Миколаївну.

На підставі пункту 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 11 лютого 2016 р. № 146 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "БГ БАНК" на два роки до 26 лютого 2018 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Уповноважена особа, згідно п.17 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до п.п. 2, 5 ч. 2 ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право:

- укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

- заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Виходячи з вище викладеного вбачається, що з моменту прийняття виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації банку з делегуванням цій особі відповідних повноважень призначена у відповідності до вимог Закону уповноважена особа приймає функції органів управління банку, має право підпису документів, діє від імені банку без довіреності, у тому числі має право заявляти від імені банку позови та бути уповноваженою особою за відповідним позовом до банку.

Таким чином, оскільки відповідачем у справі є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, не дає підстави вважати цей спір таким, що не підвідомчий господарським судам з підстав невідповідності суб'єктному складу сторін господарського спору, оскільки з урахуванням положень вищевказаного Закону, такий позов фактично заявлено до банку в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, у зв'язку з чим у місцевого господарського суду були відсутні визначені п. 1 ч.1 ст. 80 ГПК України підстави для припинення провадження у справі.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Національного банку України з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 22.12.2016р. у справі №910/18182/16 про припинення провадження підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи №910/18182/16 до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 85, 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2016р. у справі №910/18182/16 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2016р. у справі №910/18182/16 про припинення провадження - скасувати.

3.Матеріали справи №910/18182/16 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська