РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017Справа №910/21773/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Орієнтал Деко"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Борисов та Партнери"
простягнення 421342,00 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаМельник Т.В. - представник
від відповідачаКочержук Ю.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Орієнтал Деко" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Борисов та Партнери" 507790,00 грн. заборгованості за договором консигнації від 13.06.2012.

Спір у даній справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення розрахунків за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/21773/16 та призначено її розгляд на 12.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду спору у справі №910/21773/16 на 15 днів, а у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача та неподанням сторонами витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 09.02.2017.

Представник позивача в судове засідання 09.02.2017 з'явився, надав суду заяву, яка мотивована тим, що внаслідок підписання між сторонами акту звірки взаєморозрахунків розмір основної заборгованості відповідача зменшено до 421342,00 грн., у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму.

Відповідно до приписів ст.22 Господарського процесуального кодексу України вказана заява позивача прийнята судом до розгляду як заява про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, позов визнав, просив суд розстрочити виконання рішення суду строком на 10 місяців в рівних частках, про що надав відповідну заяву.

В судовому засіданні 09.02.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Орієнтал Деко" (консигнант, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Борисов та Партнери" (консигнатор, відповідач) було укладено договір консигнації (надалі - договір), відповідно до умов якого консигнант передає, а консигнатор приймає товар на територію свого ресторану для подальшої його реалізації (п.1.1), кількість, ціна, якість, асортимент, упаковка товару визначаються у відповідності до додатку №1, що є невід'ємною частиною договору (п.1.2), товар, переданий консигнатору консигнантом є власністю консигнанта до його реалізації консигнатором (п.1.3), консигнант зобов'язаний передати товар, зазначений в додатку №1 на реалізацію, шляхом доставки своїм транспортом в ресторан "Охота на Овець" за адресою: м Київ, вул. Воздвиженська, 10-Б 13.06.2012. Доставка здійснюється за рахунок консигнанта (п.п. а п.2.1), консигнатор зобов'язаний виконувати встановлені консигнантом умови і терміни реалізації товару, які складають 280 днів до моменту кінцевої реалізації товару або придбавати наданий товар самостійно (п.п. в п. 2.3), консигнатор зобов'язаний перераховувати на розрахунковий рахунок консигнанта вартість реалізованого товару протягом п'яти днів (п.п. г п.2.3), консигнатор зобов'язаний на вимогу консигнанта надавати звіт про хід реалізації товару в письмовому вигляді (п.п. д п.2.3), винагорода консигнатору встановлюється у розмірі можливої покупки необхідного у використанні товару по собівартості (з максимальною знижкою) (п.3.1), консигнатор перераховує на розрахунковий рахунок консигнанта вартість реалізованого товару протягом 5 днів з моменту реалізації за вирахуванням належної йому винагороди (п.3.2), цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту належного виконання сторонами зобов'язань за договором (п.4.1).

На виконання умов договору позивачем було здійснено поставку товару на загальну суму 582062,00 грн., що підтверджується підписаним між сторонами додатком №1 до договору від 13.06.2012 та актом звірки взаєморозрахунків від 08.12.2017.

Відповідач здійснив часткову реалізацію товару та сплатив позивачу 130000,00 грн.

Крім цього, позивач зазначив про те, що відповідачем був повернутий зазначений в додатку №1 до договору товар "Декоративні статуетки" артикул 440331, у кількості двох штук, загальною вартістю зі знижкою 30720,00 грн.

19.09.2016 позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу від 16.09.2016 про надання звіту про реалізацію товару, а у випадку його не реалізації позивач вимагав викупити нереалізований товар самостійно.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповіді на вказану вимогу від відповідача він не отримав, відповідач звіт не надав, товар не викупив.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків по договору від 08.12.2017 сторонами підтверджено існування заборгованості відповідача перед позивачем на суму 421342,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, у строк, визначений п.п. в п. 2.3 договору відповідач товар не реалізував та самостійно його не викупив.

Відповідно до п.3.2 договору консигнатор перераховує на розрахунковий рахунок консигнанта вартість реалізованого товару протягом 5 днів з моменту реалізації за вирахуванням належної йому винагороди.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами надати звіт про хід реалізації товару, однак відповідач зазначений звіт не надав, у зв'язку з чим позивач 17.09.2016 надіслав на адресу відповідача вимогу від 16.09.2016 про надання звіту про реалізацію товару, а у випадку його не реалізації, із вимогою викупити нереалізований товар самостійно.

Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості отриманого у позивача товару на момент розгляду справи настав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 421342,00 грн.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у зв'язку із задоволенням позову покладаються на відповідача та становлять 6320,13 грн.

При цьому, суд зазначає, що за змістом ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, у випадках, установлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Що ж до заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду строком на 10 місяців зі сплатою суми заборгованості рівними частинами, суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

У пункті 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що на господарську діяльність відповідача вплинули коливання курсу валют і зниження купівельної спроможності населення.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач проти розстрочки виконання рішення не заперечує, заява відповідача про розстрочку виконання рішення у даній справі на 10 місяців рівними частинами підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Борисов та Партнери" (01021, м.Київ, вул. М.Грушевського, будинок 28/2, н/п №43, ідентифікаційний код 35761185) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Орієнтал Деко" (01054, м.Київ, вул. Дмитрівська, будинок 44-А, нежиле приміщення 4, ідентифікаційний код 34431112) заборгованість у розмірі 421342 (чотириста двадцять одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 6320 (шість тисяч триста двадцять) грн. 13 коп. розстрочивши виконання рішення наступним чином:

до 28.02.2017 - 42766,21 грн.,

до 31.03.2017 - 42766,21 грн.,

до 30.04.2017 - 42766,21 грн.,

до 31.05.2017 - 42766,21 грн.,

до 30.06.2017 - 42766,21 грн.,

до 31.07.2017 - 42766,21 грн.,

до 31.08.2017 - 42766,21 грн.,

до 30.09.2017 - 42766,21 грн.,

до 31.10.2017 - 42766,21 грн.,

до 30.11.2017 - 42766,24 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.02.2017

Суддя Ю.М. Смирнова