ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.02.2017 р. Справа№ 914/2994/16

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу «Аурум ІІІ», м. Львів

про: стягнення 246 083,73 грн. заборгованості за Договором про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Зусько І.С.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 02.09.2016 року);

від відповідача: Данилевич Д.О. (довіреність від 20.10.2015 року).

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось.

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Аурум ІІІ» про стягнення 246 083,73 грн. заборгованості за Договором про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 року.

Ухвалою суду від 28.11.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 13.12.2016 року. Ухвалою суду від 13.12.2016 року розгляд справи відкладено на 17.01.2017 року. В судовому засіданні оголошено перерву до 23.01.2017 року. Ухвалою суду від 23.01.2017 року продовжено строк розгляду спору, в судовому засіданні оголошено перерву до 08.02.2017 року.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у поданих через канцелярію суду додаткових поясненнях (вх. № 5252/17 від 08.02.2017 року). Дані пояснення прийняті судом до розгляду.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, підтримав подане через канцелярію суду клопотання (вх. № 564/17 від 08.02.2017 року) про призначення судової товарознавчої експертизи.

В обґрунтування даного клопотання відповідач посилається на те, що позивачем не надавались відповідачу окреслені умовами Договору № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р. консультаційні послуги - правові підстави отримання винагороди за надання таких послуг у позивача відсутні, а умовами Договору визначено розмір винагороди за надання сукупності передбачених у ньому послуг (агентських та консультаційних) та встановлено її в розмірі 5% від суми грошових коштів, що надійшли у поточному місяці від учасників залучених до кооперативу в межах Договору (пункти 4.1 та 4.3 Договору), крім того, у договорі не встановлено методики визначення розміру винагороди за надання кожного із цих видів послуг окремо.

Разом з тим, як зазначає відповідач, предметом доказування у справі охоплюється питання про те, якою є вартість агентських послуг, що надавались відповідачем в межах договору, а згідно з приписами частини 4 статті 632 ЦК України, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Відтак, як стверджує відповідач, без застосування спеціальних знань з'ясування даного питання неможливо, а тому, відповідно до приписів статті 41 ГПК України, для його роз'яснення слід провести судову експертизу.

Враховуючи наведене, відповідач просить призначити судову товарознавчу експертизу, поставивши на вирішення експерта наступні питання:

- Яка дійсна ринкова вартість агентських послуг, обсяг яких визначено у Договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р., станом на 01.09.2015 р.?

- Яку частку у загальному розмірі винагороди виконавця, що визначений у Договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р., становить винагорода за надання виконавцем агентських послуг, виходячи із дійсної (ринкової) вартості цих послуг, що склалась на ринку станом на 01.09.2015 р.?

Розглянувши клопотання відповідача про призначення судової товарознавчої експертизи, суд вбачає підстави для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає експертизу.

Як роз'яснено у п. п. 2. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 «Про деякі,питання практики призначення судової експертизи», судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» № 6 від 23.03.2012 р. (із змінами і доповненнями), рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 ГПК, зазначаються, зокрема: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи; підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи; організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи; перелік питань, що потребують роз'яснення; мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи; об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження; обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 42 ГПК; сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи; про попередження судового експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

Згідно ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу. Сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п'ятій і шостій статті 31 цього Кодексу.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому, в силу ст. 41 ГПК України господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Призначаючи судову експертизу та зупиняючи провадження у справі, суд виходить з того, що для вирішення спору необхідно встановити документальну підтвердженість та правильність здійсненого позивачем розрахунку позовних вимог, що, враховуючи суперечливий характер розрахунку та пояснень сторін з цього приводу, а також враховуючи значний об'єм самого розрахунку та документів, які підлягають дослідженню, потребує значного часу та спеціальних знань.

Як вбачається із матеріалів справи, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов Договору № 3/004-09-2015 від 01.09.2015 р., своєчасно не оплатив вартості наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 246 083,73 грн. , з яких: 186 775,09 грн. - сума основного боргу; 28 016,26 грн. - штраф; 21 290,41 грн. - пеня; 2097,40 грн. - 3% річних та 7 904,57 грн. - інфляційні втрати.

Відповідач заперечує проти поданого позову. Зокрема, зазначає, що не надавши передбачених консультаційних послуг, позивач позбавив відповідача благ, які він розраховував отримати при укладенні договору та за отримання яких зобов'язався сплатити винагороду, виходячи із погодженого при укладенні договору розміру. На думку відповідача, хибними є доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості у межах Договору про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р. Як стверджує відповідач, на час виникнення спору в межах даного Договору ним було надлишково сплачено позивачу 189250,76 грн., що відображено у акті звірки за період 01.09.2015-07.06.2016 р.р. (в подальшому надісланому позивачу разом із листом відповідача № 10 від 08.06.2016). Відображений у акті звірки стан взаєморозрахунків, за твердженням відповідача, підтверджується первинними документами - актами виконаних робіт та платіжними дорученням, що додаються.

З урахуванням наведеного, дослідженню підлягають обставини встановлення ринкової вартості наданих послуг за умовами Договору № 3/004-09-2015 від 01.09.2015 р. Таким чином, суд задовольняє клопотання відповідача про призначення експертизи. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити судову товарознавчу експертизу та зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Виходячи із наведеного та враховуючи необхідність вирішення питань, для яких необхідні спеціальні знання, суд вважає за доцільне призначити судову товарознавчу експертизу та у зв'язку із цим зупинити провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 41, 79, 86 ГПК України суд -

У Х В А Л И В:

1. Призначити судову експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54).

2. Сторонам на вимогу експерта подати через суд всі необхідні документи і матеріали для проведення експертизи.

3. Для вирішення експерту поставити наступні запитання:

- Яка дійсна ринкова вартість агентських послуг, обсяг яких визначено у Договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р., станом на 01.09.2015 р.?

- Яку частку у загальному розмірі винагороди виконавця, що визначений у Договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг № 3/004/09-2015 від 01.09.2015 р., становить винагорода за надання виконавцем агентських послуг, виходячи із дійсної (ринкової) вартості цих послуг, що склалась на ринку станом на 01.09.2015 р.?

4. Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України, якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин.

5. Попередити експерта про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

6. Витрати за проведення судової товарознавчої експертизи покласти на Житлово-будівельний кооператив «Аурум ІІІ» (79016, м. Львів, вул. Гушалевича, буд. 3, кв. 3; ).

7. Про поновлення провадження у справі сторони будуть повідомлені ухвалою суду після отримання висновку експерта.

8. Провадження у справі зупинити.

Суддя Кидисюк Р.А.