КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" лютого 2017 р. Справа №910/16467/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Тищенко А.І.

Сотнікова С.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.12.2016

у справі № 910/16467/15 (суддя Чеберяк П.П)

Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н-М"

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у справі № 910/16467/15, крім іншого задоволено заяву про визнання поточних кредиторських вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Рубіж" на суму 237 518 грн. 71 коп.; визнано поточні кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Рубіж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н-М" на суму 2 756 грн. 00 коп. - перша черга та на суму 234 762 грн. 71 коп. - четверта черга; задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Рубіж" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" про заміну кредитора; зміненоТовариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Рубіж" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Інвест-Кредо".

Не погоджуючись із вказаною ухвалою господарського суду першої інстанції, ПАТ "ВТБ Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у даній справі в частині задоволення заяви про визнання поточних кредиторських вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Рубіж" на суму 237 518 грн. 71 коп.; визнання поточних кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Рубіж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н-М" на суму 2 756 грн. 00 коп. - перша черга та на суму 234 762 грн. 71 коп. - четверта черга; задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Рубіж" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" про заміну кредитора; заміни Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Рубіж" його правонаступником - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Інвест-Кредо".

Розглянувши матеріали апеляційної скарги ПАТ "ВТБ Банк" та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Конституцією України встановлено основні засади судочинства, до якого віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону. Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми проте, в яких випадках особа має право оскаржувати рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно приписів ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу - протягом п'яти з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Згідно з п. 3.18 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»

- за змістом статті 87 ГПК надіслання повних рішень та ухвал сторонам, прокурору, третім особам, які були присутні в судовому засіданні, законом не передбачено (за винятком ухвали, в якій роз'яснюється рішення суду, що за змістом частини п'ятої статті 89 ГПК надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою, незалежно від присутності зазначених осіб у судовому засіданні);

- водночас ці сторони, прокурор, треті особи (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з частиною другою статті 22 ГПК знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень;

- за обґрунтованим письмовим клопотанням учасника судового процесу, який був присутній в судовому засіданні, суд з урахуванням конкретних обставин справи може надіслати повне судове рішення відповідному учасникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Підставами для цього може бути, зокрема, знаходження (проживання) заявника не за місцем знаходження господарського суду або інші поважні причини, що перешкоджають отриманню копій судового рішення безпосередньо в суді.

Статтею 53 ГПК України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Виходячи із змісту вказаної статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, отже у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану ухвалу було винесено господарським судом м. Києва 05.12.2016 у даній справі.

Всупереч нормам ГПК України апеляційна скарга, згідно з відбитком календарного штемпелю на доданому до апеляційної скарги конверті, була надіслана до суду лише 25.01.2017, тобто з порушенням строку, передбаченого ч.1 ст. 93 ГПК України .

До апеляційної скарги апелянтом подано заяву, в якій останній просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали господарського м. Києва від 05.12.2016 по справі № 910/16467/15. Причину пропуску строку апелянт мотивує тим, що представник ПАТ "ВТБ Банк" 20.01.2017 скористався своїм процесуальним правом, ознайомився з матеріалами справи та встановив при цьому, що відповідні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Рубіж" не підтверджені належними та допустимими доказами. Тобто, апелянт зазначає, що лише після ознайомлення з матеріалами справи 20.01.2017 він дізнався про наявність підстав для оскарження даної ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що уповноважений представник ПАТ "ВТБ Банк" Соколовська К.П. була присутня в судовому засіданні 05.12.2016 (а. с. 98, матеріали оскарження), в якому винесено ухвалу, що оскаржується, була обізнана з ходом та результатами розгляду судом питань , які були вирішені в судовому засіданні 05.12.2016. Про наявність обставин, які б перешкоджали апелянту ознайомитись із матеріалами справи (чи унеможливлювали це), протягом передбаченого законом строку на оскарження ухвали від 05.12.2016 у даній справі заявником ні в апеляційній скарзі, ні у викладеній заяві не зазначено, як не зазначено і про поважність підстав неможливості подання апеляційної скарги в період з 06.12.2016 по 25.01.2017.

Вищезазначена заява про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, не містить належного обґрунтування поважності причин пропуску цього строку, відсутні докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у строк, визначений нормами ГПК України, у заявника не було можливості.

Зазначені апелянтом у заяві обставини не є такими, що об`єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд відхиляє вказану заяву та відмовляє ПАТ "ВТБ Банк" у поновленні пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.12.2016.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 03.12.2014 у справі № 910/6173/14 та від 28.01.2015 у справі №910/2589/13.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку, або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ПАТ "ВТБ Банк" у задоволенні заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду м. Києва від 05.12.2016 у справі № 910/16467/15.

2. Апеляційну скаргу ПАТ "ВТБ Банк" на рішення господарського суду м. Києва від 05.12.2016 у справі № 910/16467/15 (з доданими до неї матеріалами на 23-х арк.) повернути заявнику без розгляду.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді А.І. Тищенко

С.В. Сотніков