КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р. Справа№ 910/30084/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Разіної Т.І.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Латишевський В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Веста»

на рішення господарського суду міста Києва від 14.01.2016р.

по справі № 910/30084/15 (суддя - Чинчин О.В.)

за позовом комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва

до товариства з обмеженою відповідальністю «Веста»

про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 10 617,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.01.2016р. позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Веста» на користь комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 10 617,23 грн. та судовий збір у розмірі 1 218,00грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «Веста» звернулось до Київського апеляційного господарського суду скаргу із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 14.01.2016р. у справі №910/30084/15 скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016р. відновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Веста» строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заперечує проти апеляційної скарги, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Веста» подані доповнення до апеляційної скарги.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Веста» подана заява про застосування строку позовної давності, неможливість подання такої заяви до суду першої інстанції відповідач обґрунтував у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження.

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва заперечує проти поданої заяви про застосування строку позовної давності.

12.01.2017р. та 26.01.2017р. у судових засіданнях оголошувалась перерва.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Після оголошеної перерви 26.01.2017р. комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва своїх представників в судове засідання 02.02.2017р. не направило, про причини неявки суд не повідомило.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників позивача, який належним чином повідомлений, у встановлений процесуальний строк розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

01.12.2007р. між комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (підприємство) та товариством з обмеженою відповідальністю «Веста» (споживач) було укладено договір про надання послуг №1/404к, за умовами якого підприємство на підставі укладених договорів з виробниками і постачальника комунальних послуг (ВАТ АК «Водоканал», АТ «Київенерго», СП «Укр - Кан - Пауер») зобов'язалось транспортувати по внутрішньо будинкових мережах споживачу, що є орендарем нежилого приміщення площею 76,00 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Миропільська. 15-А згідно договору оренди №121/126 від 30.11.2007р. нежилого приміщення, комунальні послуги, виставляти Споживачеві платіжні документи за Договором, приймати на власний розрахунковий рахунок кошти від Споживача та перераховувати їх Постачальній організації.

Згідно п. 2.2. договору споживач повинен до 10 числа поточного місяця сплатити платежі за комунальні послуги (гаряче і холодне водопостачання, водовідведення, центральне опалення, електроенергія) поточного місяця в сумі, що визначається на рівні сум минулого місяця (останнього опалювального місяця). Суму по кожному виду комунальних послуг (зарахування), ПДВ, пред'являють до сплати платіжною вимогою - дорученням за три банківські дні до моменту їх оплати. Споживач отримує платіжні вимоги - доручення під підпис відповідальної особи.

Згідно п. 5.5. договору строк дії договору встановлений з 01.12.2007р. по 19.10.2008р.

Доказів продовження строку дії договору матеріали справи не містять.

Додатком №1 до Договору про надання послуг №1/404к від 01.12.2007р. сторони погодили перелік комунальних послуг, які надаються Споживачу - товариству з обмеженою відповідальністю «Веста» за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 15-А.

Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва були укладені наступні договори: з акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» було укладено договір №691483 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.06.2007р., з ВАТ «АК «Київводоканал» - договір №02723/2-04 на послуги водопостачання та водовідведення від 08.07.2003р. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.03.2008р. по 31.10.2010р. у розмірі 10 617,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивачем надані копії розробок по груп рахунках, облікові картки (табуляграми), та копії платіжних вимог-доручень за спірний період.

Відповідно до п. 1. ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з цим, відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідач стверджує, що строк дії договору закінчився, за період з 2009р. по 2016р. питання щодо наявності заборгованості не виникало, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.03.2008р. по 31.10.2010р., позов здано до суду 26.11.2015р., тобто з пропуском строку позовної давності.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Посилання сторони на сплив позовної давності в процесі касаційного перегляду судового рішення не вважається такою заявою.

У суді апеляційної інстанції заявити про сплив позовної давності може сторона у спорі, яка доведе неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції, зокрема у разі, якщо відповідну сторону не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи місцевим господарським судом.

Враховуючи обставини, викладені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приймає доводи скаржника щодо неможливості подання відповідної заяви до суду першої інстанції.

За таких обставин, у позові слід відмовити за спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

За таких обставин, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Веста» підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 14.01.2016р. по справі №910/30084/15 - скасуванню, з прийняттям нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105, 122 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Веста» задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 14.01.2016р. у справі №910/30084/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Стягнути з комунального підприємства з утримання житлового господарства Дарницького району м. Києва (, 02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-Г) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веста» (, 04060, м. Київ, вул. Вавілових, 17) 1 339(одну тисячу триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду міста Києва.

2. Зобов'язати господарський суд міста Києва здійснити поворот виконання рішення в порядку ст. 122 Господарського процесуального кодексу України.

3. Матеріали справи № 910/30084/15 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Т.І. Разіна

М.Л. Яковлєв