ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.01.2017 Справа № 905/2101/16

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Харакоз К.С.,

за участю секретаря судового засідання Чорман О.О.,

розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м.Київ,

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю ФИОНА, м.Донецьк,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Дорстрой, м.Донецьк, ,

3) Товариства з обмеженою відповідальністю Дорстрой, м.Донецьк, ,

4) Товариство з обмеженою відповідальністю Гранд, м.Донецьк,

5) Товариство з обмеженою відповідальністю ДЖС-Сервіс, м.Донецьк,

про стягнення заборгованості за договором поруки в загальній сумі 1 203 941 018, 93 гривень,

За участю представників сторін:

представник позивача ОСОБА_1 (за довіреністю);

представник відповідача 1 не з'явився;

представник відповідача 2 ОСОБА_2 (за довіреністю);

представник відповідача 3 не з'явився;

представник відповідача 4 не з'явився;

представник відповідача 5 не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м.Київ звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю ФИОНА, м.Донецьк, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю Дорстрой, м.Донецьк, , 3) Товариства з обмеженою відповідальністю Дорстрой, м.Донецьк, , 4) Товариство з обмеженою відповідальністю Гранд, м.Донецьк, 5) Товариство з обмеженою відповідальністю ДЖС-Сервіс, м.Донецьк, про стягнення заборгованості за договором поруки в загальній сумі 1 203 941 018,93 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором №15-93/02-3/09 від 27.01.2009р., додатками до нього, та договорами поруки №15-94/02-99/09 від 30.01.2016р., №15-94/02-108/09 від 27.01.2016р., №15-94/02-102/09 від 30.01.2016р., №15-94/02-105/09 від 30.01.2016р., №15-94/02-106/09 від 30.01.2016р., та просить суд стягнути з поручителів на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість у розмірі 1 203 941 018,93 грн., до якої входить: 671 611 500,00 грн. заборгованість по кредиту; 214 780 968,58 грн. заборгованість по процентам; 25 000,00 грн. заборгованість по комісії; 210 696 998,94 грн. пеня по кредиту; 54 735 263,03 грн. пеня по відсоткам; 8 966,95 грн. пеня по комісійній винагороді; 12 951 909,22 грн. санкції по кредиту відповідно до ст. 625 ЦК України (3 % річних); 3 441 991,42 грн. санкції по процентах відповідно до ст. 625 ЦК України (3 % річних); 539,11 грн. санкції по комісійній винагороді відповідно до ст. 625 ЦК України; 13 345 726,22 грн. сума збільшення заборгованості по відсотках з застосуванням індексу інфляції; 22 340 276,17 грн. сума збільшення заборгованості по кредиту з застосуванням індексу інфляції; 1 879,29 грн. сума збільшення заборгованості по комісійній винагороді з застосуванням індексу інфляції.

Відповідач 2 у відзиві від 15.08.2016р. просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що з 06.06.2014р. (дата направлення банком письмової вимоги від 02.06.2014р. №19-25/83 до позичальника) починається перебіг строку позовної давності та шестимісячного строку для звернення з позовом до поручителя у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України, у звязку з чим зобовязання ТОВ Дорстрой () за договором поруки є припиненими з 06.12.2014р. Також зазначає, що підставою припинення поруки є і факт збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання, оскільки зміни до договору поруки у відповідності до договору про внесення змін №15-93/02-3/09-1 від 02.02.2009р., не були внесені, та є непогодженими, у звязку з чим, на думку Відповідача 2, договір поруки є припиненим з 02.02.2009р. в силу ч.1 ст.559 ЦК України.

Також Відповідач 2 наголошує на тому, що застосування 3% річних до виниклих правовідносин є невірним та таким, що порушує ст.625 ЦК України, оскільки з боку позивача не надавалася вимога про сплату 3% річних, як пені за прострочені грошові зобовязання.

Ухвалою суду від 06.07.2016р. порушено провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.08.2016р. строк розгляду спору був продовжений на 15 днів до 20.09.2016 року.

Ухвалою суду від 30.08.2016р. було зупинено провадження у справі №905/2101/16 до вирішення повязаної з нею господарської справи №905/2357/15 за первісним позовом ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк м.Київ, до відповідача ТОВ „Шляхове будівництво Альтком м.Маріуполь про стягнення 909556987,59грн, та за зустрічним позовом ТОВ „Шляхове будівництво Альтком м.Маріуполь, до відповідача ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк м.Київ, про визнання кредитного договору №15-93/02-3/09 від 27.01.2009р. недійсним.

11.01.2017р. до господарського суду надійшла копія рішення господарського суду Донецької області по справі №905/2357/15 від 17.05.2016р., копія постанови Донецького апеляційного господарського суду по справі №905/2357/15 від 26.10.2016р., копії ухвал Вищого господарського суду України від 11.11.2016р., та від 22.11.2016р., а також інші документи.

11.01.2017р. ТОВ Дорстрой звернувся до суду з клопотанням про продовження строку розгляду спору. Також клопотав про відмову в задоволенні позовних вимог, та визнання договору поруки припиненим відповідно до ст.559 ЦК України.

Ухвалою суду від 11.01.2016р. було поновлено провадження у справі 905/2101/16.

У задоволенні клопотання ТОВ Дорстрой про продовження строку розгляду справи, з врахуванням приписів ст.69 ГПК України судом відмовлено.

Присутній в судовому засіданні 25.01.2017р. представник позивача клопотав про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні 25.01.2017р. представник відповідача 2 наполягав на відмові в задоволенні позову.

Представники відповідачів 1,3,4,5 в судове засідання 25.01.2017р., як і в попередні судові засідання, не з'явилися. Своїм правом на участь в судових засіданнях відповідачі не скористалися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів 1,3,4,5 за наявними в ній матеріалами справи в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача 2, суд

ВСТАНОВИВ:

27.01.2009р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є позивач та ТОВ „Шляхове будівництво Альтком був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії №15-93/02-3/09, відповідно до п.1.1 якого, банк за умови наявності вільних власних кредитних ресурсів надає позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 507500000,00грн. ліміт кредитної лінії, на умовах, передбачених цим договором.

Протягом дії кредитного договору сторонами вносились зміни щодо умов кредитування (суми кредиту, строки погашення кредиту, відсоткові ставки, строки сплати відсоткової ставки та інші) згідно договорів про внесення змін.

У відповідності до договору про внесення змін №15-93/02-3/09-17 від 26.05.2011р. до кредитного договору п. 1.1. викладений в наступній редакції: банк за умови наявності вільних власних кредитних ресурсів надає позичальнику кредит шляхом відкриття поновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 671650000,00грн., на умовах, передбачених цим договором.

02.02.2009р. сторонами підписаний договір про внесення змін до кредитного договору, згідно якого п. 1.2 кредитного договору викладений у наступній редакції: кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 31.12.2015р. Ліміт кредитної лінії (графік платежів) встановлюється, у відповідності та починаючи з зазначених дат, встановлених у графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору та є невідємною частиною цього договору.

Пунктом 4 розділ 5 доповнений пунктом наступного змісту: будь-які додаткові угоди, договори про внесення змін та додатки до договору кредитування №15-93/02-3/09 від 27.01.2009р., що змінюють суму зобовязання позичальника перед кредитором повинні укладатися виключно з внесенням відповідних змін до графіку платежів із відображенням у ньому внесених змін.

В додатку №1 до договору про внесення змін №15-93/02-3/09-1 від 02.02.2009р., крім іншого, зазначено, що будь-які додаткові угоди, договори про внесення змін та додатки до договору кредитування №15-93/02-3/09 від 27.01.2009р., що змінюють суму зобовязання позичальника перед кредитором повинні укладатися виключно з внесенням відповідних змін до графіку платежів із відображенням у ньому внесених змін та нових умов.

Згідно умов п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди №20-2885/2-1 від 08.12.2014р. кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 31.12.2015р.

Ліміт кредитної лінії встановлюється, починаючи з зазначених дат у наступному розмірі:

№ п/пДата погашення:Сума погашення, грн.Дата зменшення ліміту кредитної лінії:Ліміт кредитної лінії становить, грн.
130.04.2015270 550 000,0001.05.2015401 061 500,00
231.05.201550 137 500,0001.06.2015350 924 000,00
330.06.201550 137 500,0001.07.2015300 786 500,00
431.07.201550 137 500,0001.08.2015250 649 000,00
531.08.201550 137 500,0001.09.2015200 511 500,00
630.09.201550 137 500,0001.10.2015150 374 000,00
731.10.201550 137 500,0001.11.2015100 236 500,00
830.11.201550 137 500,0001.12.201550 099 000,00
931.12.201550 099 000,0001.01.20160,00
Згідно з п.2.2 кредитного договору (у первісній редакції) відсотки за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позивальником, виходячи з встановленої банком процентної ставки у розмірі 19,5% річних. Нарахування банком відсотків починається з дати першої оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку до дня повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку використовується метод факт/факт, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році (п. 2.3 договору). Відсотки за користування кредитом нараховуються банком в передостанній робочий день місяця за період, попередній даті нарахування, а також в день остаточного повернення кредиту, визначеного п. 1.2 цього договору. Нараховані банком відсотки сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому відбувається нарахування, а також в день остаточного повернення кредиту. В грудні місяці відсотки за користування кредитом нараховуються банком 29 грудня (або в останній робочий день до 29 грудня) за період, попередній даті нарахування по 31 грудня включно, та сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня місяця (п. 2.4 договору).

Після цього договорами про внесення змін від 30.04.2009р., 31.07.2009р., 31.08.2009р., 01.12.2009р., 27.01.2010р., 07.07.2010р., 01.09.2010р., 30.09.2010р., 06.11.2010р., 02.12.2010р., 21.01.2011р., 28.01.2011р., 26.05.2011р., 10.01.2012р., 27.01.212р., 20.02.2012р., 01.03.2012р., 05.03.2012р., 05.06.2012р., 21.03.2013р., 08.12.2014р. сторонами неодноразово вносились зміни до вищезазначених пунктів договору без внесення будь-яких змін у договір про внесення змін від 02.02.2009р., зокрема:

У відповідності до п. 2.4 в редакції договору про внесення змін №15-93/02-3/09-26 від 21.03.2013р., нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець дня. Нарахування процентів за користування кредитом за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюється в останній робочий день перед такими вихідними та неробочими днями. Якщо вихідні та неробочі дні починаються в поточному та закінчуються в наступному місяці, тоді нарахування за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюються в останній робочий день поточного місяця, а нарахування за вихідні та неробочі дні наступного місяця здійснюється в перший робочий день наступного місяця. Проценти, нараховані за поточний місяць, сплачуються постачальником у валюті, в якій позичальнику було надано кредит, щомісячно 1 (першого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів, а при закінченні терміну дії кредиту в дату, до якої позичальник має право користуватись кредитом. Проценти, що нараховуються на прострочену заборгованість за кредитом після настання кінцевого терміну повернення кредиту, що вказаний в 1.2., сплачується позичальником щоденно. При цьому сторони встановлюють, що зобовязання позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 5 (пятого) числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів). Проценти, що нараховані за останній календарний місяць терміну дії Кредиту, не вважається простроченими протягом наступних 5 календарних днів після закінчення цього терміну. У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобовязаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні.

Згідно п. 2.5. кредитного договору, за управління фінансовим кредитом у формі кредитної лінії позичальник сплачує банку щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1000,00грн. без ПДВ. Комісійна винагорода за управління фінансовим кредитом у формі кредитної лінії нараховується банком щомісячно 26 числа за повний календарний період та сплачується позичальником не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Строки сплати комісійної винагороди, що не була сплачена відповідачем своєчасно переносились на інші дати згідно договорів про внесення змін до кредитного договору.

В подальшому у договорах про внесення змін до кредитного договору змінювався строк сплати комісійної винагороди, а саме переносились строки її сплати. Остання редакція п. 2.5 договору викладена у договорі про внесення змін від 21.03.2013р., а саме: позичальник сплачує комісію у розмірі 1000,00грн., яка нараховується в останній робочий день поточного місяця та сплачується щомісячно 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування. При цьому сторони встановлюють, що зобовязання позичальника по сплаті нарахованої комісії за управління кредитом не вважаються простроченими: по комісії, нарахованої за повний календарний місяць до 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування комісії (кінцева дата сплати комісії); по комісії, нарахованої за останній календарний місяць терміну дії кредиту, не вважаються простроченими протягом наступних 5 календарних днів після закінчення цього терміну. У випадку, якщо кінцева дата сплати комісії припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобовязаний здійснити сплату комісії в останній робочий день напередодні.

Згідно п. 4.1 кредитного договору (в первісній редакції) за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом та/або відсотків за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку за кожний день прострочення пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно. У випадку, якщо банком застосовна до позичальника неустойка у вигляді пені, остання нараховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення їх обставин включно, та сплачується позичальником у порядку, передбаченому п. 2.4 цього договору для нарахування та сплати відсотки, на рахунок, номер якого повідомляється банком позичальнику негайно після його відкриття.

Договором про внесення змін від 08.12.2014р. вищезазначений пункт договору викладений в новій редакції, а саме: за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або відсотків за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує пеню, яка обчислюється щоденно за методом факт/факт від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно. За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом та/або відсотків за неправомірне користування кредитом, що нараховані після настання кінцевої дати повернення кредиту, що вказана у п. 1.2 цього договору пеня не нараховується. Сторони домовились, що пеня, нарахована за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, в період з 21.03.2013р. по 08.12.2014р. включно, не підлягає сплаті позичальником.

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.05.2016р. у справі №905/2357/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2016р. та Постановою Вищого господарського суду України 13.12.2016р., було частково задоволено позов ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк до ТОВ „Шляхове будівництво Альтком про стягнення 909556987,59грн., з ТОВ „Шляхове будівництво Альтком на користь ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк було стягнуто заборгованість (за кредитним договором №15-93/02-3/09 від 27.01.2009р. за кредитом в сумі 384193251,26грн., 76070263,75грн. заборгованості по відсоткам, 19000,00грн. - заборгованості по комісії, 1501,48грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії, 3% річних за відсотками в сумі 740225,54грн., 3% річних по комісійній винагороді в сумі 269,02грн., індекс інфляції по відсотках в сумі 5378037,28грн., індекс інфляції по комісійної винагороді в сумі 910,00грн., судовий збір в сумі 93685,07грн.

В силу ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Господарський суд, у справі №905/2357/15, дійшов висновку про наступне: Господарським кодексом України встановлені загальні правові умови укладання договорів, що породжують господарські зобовязання, в тому числі ст. 180 ГК встановлено, що у будь-якому випадку сторони повинні погодити предмет, ціну та строк дії договору. Предметом господарського договору є господарські зобовязання, за якими боржник зобовязаний вчинити на користь кредитора певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У даному договорі це обовязок банку надати кошти у межах узгодженого ліміту. Згідно із положеннями ст. 189 ГК України ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг і т.д.), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватись як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Зміна ціни після укладення договору допускається за погодженням сторін або на умовах, визначених договором, в односторонньому порядку лише до моменту його виконання. Таким чином, враховуючи вищезазначене, ціною договору є сума грошового зобовязання підприємства перед банком у вигляді плати відсоткової ставки за кредитом. В первісній редакції договору сторонами погоджена відсоткова ставка на рівні 19,5 відсотків річних, що підлягають сплаті не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому відбувається нарахування, а також в день остаточного повернення кредиту. В грудні місяці відсотки за користування кредитом нараховуються банком 29 грудня (або в останній робочий день до 29 грудня) за період, попередній даті нарахування по 31 грудня включно, та сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня місяця. 02.09.2009р. сторонами при підписанні договору про внесення змін до кредитного договору погоджений графік відсотків, що підлягають сплаті та передбачено, що будь-які додаткові угоди, договори про внесення змін та додатки до договору кредитування №15-93/02-3/09 від 27.01.2009р., що змінюють суму зобовязання позичальника перед кредитором повинні укладатися виключно з внесенням відповідних змін до графіку платежів із відображенням у ньому внесених змін.

В додатку №1 до договору про внесення змін №15-93/02-3/09-1 від 02.02.2009р. зазначено, що цей додаток встановлює суми та терміни сплати відсотків за користування кредитними коштами та є невідємною частиною кредитного договору №15-93/02-3/09 від 27.01.2009р.

В подальшому сторонами без внесення відповідних змін до графіку, погодженого раніше, внесені зміни до п. 2.1 договору, зокрема, 31.08.2009р. змінена (збільшена) відсоткова ставка до 25%річних по заборгованості, що обліковується на рахунку №7392. Таким чином, починаючи з цієї дати фактично існує неузгодженість щодо розміру відсоткової ставки, сум та дат сплати відсотків. У звязку з чим господарським судом було застосовано положення ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, та визначено обовязок позичальника сплати процентів за користування кредитом на рівні облікової ставки Національного банку України. Яка склала за період: з 12.08.2009р. по 07.06.2010р. 10,25% річних; з 08.06.2010р. по 07.07.2010р. 9,5% річних; з 08.07.2010р. по 09.08.2010р. - 8,5% річних; з 10.08.2010р. по 22.03.2011р. 7,75% річних; з 23.03.2011р. по 09.06.2013р. 7,5% річних; з 10.06.2013р. по 12.08.2013р. 7,0% річних; з 13.08.2013р. по 14.04.2014р. 6,5% річних; з 15.04.2014р. по 16.07.2014р. 9,5% річних; з 17.07.2014р. по 12.11.2014р. 12,5% річних; з 13.11.2014р. по 05.02.2015р. 14,0% річних; з 06.02.2015р. по 03.03.2015р. 19,5% річних; з 04.03.2015р. по 27.08.2015р. 30,0% річних; з 28.08.2015р. по 24.09.2015р. 27,0% річних; з 25.09.2015р. по 21.04.2016р. 22,0% річних; з 22.04.2016р. по 26.05.2016р. 19,0% річних; з 27.05.2016р. по 23.06.2016р. 18,0% річних; з 24.06.2016р. по 28.07.2016р. 16,5% річних.

В забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» за кредитним договором №15-93/02-3/09 від 27.01.2009р., між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю ФИОНА був укладений договір поруки №15-94/02-99/09 від 30.01.2016р. (т.1 а.с. 24).

30.01.2016р. був укладений договір поруки №15-94/02-108/09 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю Дорстрой () (т.1 а.с. 31).

30.01.2016р. був укладений договір поруки №15-94/02-102/09 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю Дорстрой () (т.1 а.с. 39).

30.01.2016р. був укладений договір поруки №15-94/02-105/09 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю Гранд (т.1 а.с. 46).

30.01.2016р. був укладений договір поруки №15-94/02-106/09 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю ДЖС-Сервіс (т.1 а.с. 53).

Вказані договори поруки, укладені між позивачем та відповідачами є тотожними за змістом.

Відповідно до п.1.1. Договорів поруки, поручитель забезпечує вимоги кредитора по сплаті сум кредиту, відсотків за користування кредиту, сплати неустойки (пені, штрафів), що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 27.01.2009р., а також усіх додаткових угод та окремих договорів про внесення змін, що укладені, або можуть бути укладені між кредитором та боржником.

Протягом дії договорів поруки сторонами вносились зміни щодо суми кредиту, строків погашення кредиту, відсоткових ставок, строків сплати відсоткової ставки та інші, згідно договорів про внесення змін.

29.04.2013р. були укладені договори про внесення змін до договорів поруки, за якими підпункти «а», «б», «г» та «е» пункту 1.1. викладені в наступній редакції (чинна на час розгляду справи):

«а) Ліміт кредитування 671650000,00грн.

Ліміт кредитної лінії встановлюється, починаючи з зазначених дат у наступному розмірі:

№ п/пДата погашення:Сума погашення, грн.Дата Зменшення Ліміту Кредитної лінії:Ліміт кредитної лінії становить, грн.
131.10.201423 333 333,0001.11.2014648 316 667,00
230.11.201423 333 333,0001.12.2014624 983 334,00
331.12.201423 333 334,0001.00 000,00
431.01.201550 137 500,0001.02.2015551 512 500,00
528.02.201550 137 500,0001.03.2015501 375 000,00
631.03.201550 137 500,0001.04.2015451 237 500,00
730.04.201550 137 500,0001.05.2015401 100 000,00
831.05.201550 137 500,0001.06.2015350 962 500,00
930.06.201550 137 500,0001.07.2016300 825 000,00
1031.07.201550 137 500,0001.08.2016250 687 500,00
1131.08.201550 137 500,0001.09.2016200 550 000,00
1230.09.201550 137 500,0001.10.2016150 412 500,00
1331.10.201550 137 500,0001.11.2016100 275 000,00
1430.11.201550 137 500,0001.12.201550 137 500,00
1531.12.201550 137 500,0001.01.20160,00

Кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 31 грудня 2015 року, або протягом 10 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора про повернення кредиту та сплату відсотків у випадках, вказаних в п. 3.3.4. Кредитного договору …

б) проценти за користування кредитом нараховуються кредитором на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом та сплачуються боржником, виходячи із встановленої кредитором відсоткової ставки у розмірі 14,5% річних в гривні. Нарахування кредитором процентів здійснюється починаючи з дати першого списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом.

У випадку порушення боржником строку погашення одержаного кредиту, встановленого п.1.2 Кредитного договору, боржник надалі сплачує з відповідної календарної дати, яка визначена у договорі, як дата виконання зобовязання, до дати виконання такого зобовязання проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі 30% річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п.2.2., 2.3., 2.4. Кредитного договору.

У разі невиконання Боржником умов, викладених в пункті 2.12 Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом, що вказана в пунктах 2.2. та 2.6. Кредитного договору, збільшується на 2 (два) проценти річних з першого числа місяця, у якому виявлено факт невиконання зобовязання.

При розрахунку процентів по заборгованості в національній валюті використовується метод факт/факт, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

г) нарахування кредитором процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець дня.

Нарахування процентів за користування кредитом за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюється в останній робочий день перед такими вихідними та неробочими днями.

Якщо вихідні та неробочі дні починаються в поточному та закінчуються в наступному місяці, тоді нарахування за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюються в останній робочий день поточного місяця, а нарахування за вихідні та неробочі дні наступного місяця здійснюється в перший робочий день наступного місяця.

Проценти, нараховані за поточний місяць, сплачуються Боржником у валюті, в якій Боржнику було надано кредит, щомісячно 1 (першого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів, а при закінченні терміну дії кредиту в дату, до якої Боржник має право користуватись кредитом.

Проценти, що нараховуються на прострочену заборгованість за кредитом після настання кінцевого терміну повернення кредиту, що вказаний в 1.2. Кредитного договору, сплачується Боржником щоденно.

При цьому сторони встановлюють, що зобовязання Боржника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 5 (пятого) числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулося нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів). Проценти, що нараховані за останній календарний місяць терміну дії Кредиту, не вважається простроченими протягом наступних 5 календарних днів після закінчення цього терміну.

У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобовязаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні.

Відсотки за користування кредитом та комісійна винагорода за послуги по управлінню Кредитом, нараховані кредитором за період з травня 2009 року по липень 2010 року, в загальній сумі 105 156 875,14 грн. сплачуються Боржником відповідно до наступного графіку:

Дата погашення Сума погашення, грн.
31.05.20132 500 000,00
30.06.20132 500 000,00
31.07.20132 500 000,00
31.08.20132 500 000,00
30.09.20132 500 000,00
31.10.20132 500 000,00
30.11.20132 500 000,00
31.12.20132 500 000,00
31.08.201417 031 375,03
30.09.201417 031 375,03
31.10.201417 031 375,03
30.11.201417 031 375,03
30.12.201417 031 375,02
всього105 156 875,14
е) Боржник сплачує кредитору ОСОБА_3 за управління кредитом у формі кредитної лінії у розмірі 1000,00грн., яка нараховується в останній робочий день поточного місяця та сплачується щомісячно 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування.

При цьому сторони встановлюють, що зобовязання Боржника по сплаті нарахованої комісії за управління кредитом не вважаються простроченими: - по комісії, нарахованої за повний календарний місяць до 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування комісії (кінцева дата сплати комісії); - по комісії, нарахованої за останній календарний місяць терміну дії кредиту, не вважаються простроченими протягом наступних 5 календарних днів після закінчення цього терміну.

У випадку, якщо кінцева дата сплати комісії припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, Боржник зобовязаний здійснити сплату комісії в останній робочий день напередодні…».

В 5.1 договорів поруки зазначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного погашення Боржником зобовязань зі сплати грошових сум в повному обсязі за кредитним договором (а також договорів про внесення змін та/або доповнень до нього) кредиту, в забезпечення чого надано поруку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст.16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, приписи якої кореспондуються з приписами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Окрім цього, відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За умовами ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Факт виконання позивачем належним чином та в повному обсязі своїх обовязків за договором шляхом перерахування коштів в розмірі 685 200 000,00грн., був встановлений господарським судом Донецької області при розгляді справи №905/2357/15 (рішення від 17.05.2016р.), та має преюдиціальне значення у даній справі.

Позичальником, навпаки, не виконано належним чином свої зобовязання в частині повернення кредиту та сплаті процентів за вказаним кредитним договором, по комісії, у звязку з чим за останнім утворилась заборгованість, яка, за рішенням господарського суду Донецької області від 17.05.2017р. по справі №905/2357/15, складає: 384193251,26грн. заборгованість за кредитом, 76070263,75грн. заборгованість по відсоткам, 19000,00грн. - заборгованість по комісії, 1501,48грн. пеня за несвоєчасну сплату комісії, 3% річних за відсотками в сумі 740225,54грн., 3% річних по комісійній винагороді в сумі 269,02грн., індекс інфляції по відсотках в сумі 5378037,28грн., індекс інфляції по комісійної винагороді в сумі 910,00грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк 05.07.2016 року звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до ТОВ ФИОНА, ТОВ Дорстрой (), ТОВ Дорстрой (), ТОВ Гранд та ТОВ ДЖС-Сервіс, посилаючись на взяту Відповідачами 1,2,3,4,5 на себе відповідальність перед банком за виконання ТОВ „Шляхове будівництво Альтком зобовязання за кредитним договором, в повному обсязі відповідно до договорів поруки.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як вже було зазначено, п.1.1. Договору поруки сторони дійшли згоди, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, пені, витрат кредитора тощо.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя ч.4 статті 559 ЦК України).

З урахуванням змісту пункту 5.1 договору поруки така умова договору поруки, як його дія до повного погашення Боржником зобовязань зі сплати грошових сум в повному обсязі за кредитним договором кредиту, в забезпечення чого надано поруку, не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає приписам статті 252 ЦК України, відповідно до яких строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка неминуче має настати. Зазначення у договорі поруки замість строку - терміну припинення поруки (події, з якою пов'язується таке припинення - до повного погашення) не дає підстав для застосування частини 4 статті 559 ЦК України (в частині її першого речення). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 21.05.2012 у справі № 6-48цс11, від 23.05.2012 у справі 6-33цс12, від 18.07.2012 у справі № 6-78цс12.

Таким чином, до даних правовідносин застосовується друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України.

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття "пред'явлення вимоги" та "пред'явлення позову", як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителів про виконання ними зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання.

Відповідно закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 № 6-53цс14, яка згідно з ст.111-28 ГПК України є обов'язковою для врахування судом при розгляді справи.

Оскільки за кредитним договором, день настання строку виконання основного зобовязання по тілу кредиту є 31.12.2015р., позивач мав звернутися з позовом до відповідачів по зобовязанню з повернення заборгованості по тілу кредиту в сумі 671 611 500,00 грн. - до 30.06.2016р.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до Відповідачів 05.07.2016р., у звязку з чим, судом вбачається недотримання позивачем шестимісячного строку, визначеного ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, як преклюзивного строку від дня настання строку, виконання основного зобов'язання щодо вимог до поручителя про стягнення кредиту в сумі 671 611 500,00 грн.

З огляду на викладене вище, вимоги позивача про стягнення 671 611 500,00 грн. заборгованості по кредиту; 210 696 998,94 грн. пені по кредиту; 12 951 909,22 грн. санкцій по кредиту відповідно до ст. 625 ЦК України (3 % річних); 22 340 276,17 грн. сума збільшення заборгованості по кредиту з застосуванням індексу інфляції, задоволенню не підлягають.

Сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Враховуючи встановлення банком нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в сторону збільшення до 25% річних по заборгованості, що обліковується на рахунку №7392 (зміни до п. 2.1 договору кредиту внесені 31.08.2009р.), без внесення відповідних змін до графіку, починаючи з цієї дати фактично існує неузгодженість щодо розміру відсоткової ставки, сум та дат сплати відсотків, господарський суд у справі №905/2357/15 дійшов висновку про застосування процентної ставки на рівні облікової ставки Національного банку України, у відповідності до положень ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України.

За приписами ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України, відповідно до яких порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Отже, враховуючи те, що розмір відповідальності відповідачів перед позивачем за договорами поруки (з урахуванням договорів про внесення змін від 30.01.2009р., від 30.04.2009р., від 31.08.2009р., від 30.09.2009р., від 01.12.2009р., від 11.01.2010р., від 30.09.2010р., від 28.01.2011р., від 29.11.2011р., від 06.03.2012р., від 20.06.2012р., від 29.04.2013р.) по сплаті процентів встановлений на рівні 14,5% річних, а облікова ставка НБУ з 04.03.2015р. по 27.08.2015р. склала 30,0% річних; з 28.08.2015р. по 24.09.2015р. склала 27,0% річних; з 25.09.2015р. по 21.04.2016р. склала 22,0% річних; з 22.04.2016р. по 26.05.2016р. склала 19,0% річних; з 27.05.2016р. по 23.06.2016р. склала 18,0% річних; з 24.06.2016р. по 28.07.2016р. склала 16,5% річних, суд дійшов до висновку, що основне зобовязання було змінено без згоди поручителів (відповідачів) таким чином, що рівень їх відповідальності збільшився, наслідком чого, в силу положень ч.1 ст.559 ЦК, є припинення поруки за зобовязаннями по сплаті процентів за користування кредитом.

З огляду на викладене вище, вимоги позивача про стягнення 214 780 968,58 грн. заборгованості по процентам; 54 735 263,03 грн. пені по процентам; 3 441 991,42 грн. санкції по процентах відповідно до ст. 625 ЦК України (3 % річних); 13 345 726,22 грн. - суми збільшення заборгованості по відсотках з застосуванням індексу інфляції, задоволенню не підлягають.

Враховуючи приписи ч.4 ст.559 ЦК України, та факт звернення банком з позовом до відповідачів 05.07.2016р., суд вважає суму зі сплати комісійної винагороди в розмірі 25000,00 грн., правомірно заявленою лише в тій частині, за якою строк виконання зобовязання настав після 05.01.2016р.

У звязку з вищевикладеним, з врахуванням встановлених п.2.5. кредитного Договору вимог до нарахування і сплати комісійної винагороди, правомірно заявлена сума комісійної винагороди, за розрахунком суду, складає 2000,00грн. (за період з 01.01.2016р. по 31.01.2016р. -1 000 грн., за період з 01.02.2016р. по 29.02.2016р. - 1 000,00 грн.).

Також ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк за період з 06.01.2015 по 15.03.2016р. була нарахована сума збільшення заборгованості по комісійній винагороді з застосуванням індексу інфляції, та санкції по комісійній винагороді відповідно до ст.625 ЦК України.

Також позивачем були нараховані та заявлені санкції по комісійній винагороді відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 539,11 грн., та сума збільшення заборгованості по комісійній винагороді з застосуванням індексу інфляції в розмірі 1 879,29 грн. за період з 06.01.2015 по 15.03.2016р., які задоволенню не підлягають оскільки договорами поруки не передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання боржником в частині нарахування сум збільшення заборгованості із застосуванням індексу інфляції, та нарахування санкцій відповідно до ст.625 ЦК України.

Що стосується вимоги про стягнення пені по комісійній винагороді за період з 05.04.2013р. по 16.09.2015р. в сумі 4518,50грн., господарський суд виходить з наступного.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Враховуючи п. 4.1 кредитного договору (з урахуванням Договору про внесення змін від 08.12.2014р.), господарський суд здійснивши перерахунок в межах термінів, що заявлені банком, стягує 71,13грн. пені за несвоєчасну сплату комісії.

Судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 33, 43, 49, 75, 77, 79, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м.Київ, до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю ФИОНА, м.Донецьк, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю Дорстрой, м.Донецьк, , 3) Товариства з обмеженою відповідальністю Дорстрой, м.Донецьк, , 4) Товариство з обмеженою відповідальністю Гранд, м.Донецьк, 5) Товариство з обмеженою відповідальністю ДЖС-Сервіс, м.Донецьк, про стягнення заборгованості за договором поруки в загальній сумі 1 203 941 018, 93 гривень, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФИОНА» (83023, м.Донецьк, вул. Харітонова, буд.2, ) за Договором поруки №15-94/02-99/09 від 30.01.2009 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м.Київ, провулок Шевченка, 12, ) 2000,00 грн. - заборгованість по комісії; 71,13грн. пеня за несвоєчасну сплату комісії; витрати по сплаті судового збору в розмірі 0,35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» (83050, м. Донецьк, вул. Орешкова, буд. 18, ) за Договором поруки № 15-94/02-108/09 від 27.01.2009, на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м.Київ, провулок Шевченка, 12, ) 2000,00 грн. - заборгованість по комісії; 71,13грн. пеня за несвоєчасну сплату комісії; витрати по сплаті судового збору в розмірі 0,35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» (83060, м. Донецьк, вул. Шахтарів Донбасу, буд. 163, ) за Договором поруки № 15-94/02-102/09 від 30.01.2009, на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м.Київ, провулок Шевченка, 12, ) 2000,00 грн. - заборгованість по комісії; 71,13грн. пеня за несвоєчасну сплату комісії; витрати по сплаті судового збору в розмірі 0,35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд» (83001, м.Донецьк, пр-т Маяковського, буд. 23, ) за Договором поруки № 15-94/02-105/09 від 30.01.2009, на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м.Київ, провулок Шевченка, 12, ) 2000,00 грн. - заборгованість по комісії; 71,13грн. пеня за несвоєчасну сплату комісії; витрати по сплаті судового збору в розмірі 0,35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖС-Сервіс» (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, буд. 69А, ) за Договором поруки №15-94/02-106/09 від 30.01.2009, на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м.Київ, провулок Шевченка, 12, ) 2000,00 грн. - заборгованість по комісії; 71,13грн. пеня за несвоєчасну сплату комісії; витрати по сплаті судового збору в розмірі 0,35 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2017 року.

Суддя К.С. Харакоз