КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2017 р. Справа№ 910/154/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Андрієнка В.В.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Передереєв В.Г. (довіреність №7918-К-О від 28.12.2016 р.), Стадніков Д.В. (довіреність №7920-К-О від 28.12.2016 р.

від відповідача - Лукінчук Р.А. (довіреність №05/16 від 16.02.2016 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.12.2016 р.

у справі №910/154/16 (головуючий суддя Чонгова С.І., судді Бацуца В.М., Рябцева О.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромфінанс-Безпека»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось з позовом Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромфінанс-Безпека» про стягнення суми завданих збитків в розмірі 4118518,82 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.12.2016 р. зупинено провадження у справі до повернення матеріалів даної справи з слідчих органів та направлено копії з матеріалів справи до Слідчого відділу управління поліції у Солом'янському районі міста Києва Головного управління поліції для проведення розслідування.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для розгляду по суті до господарського суду міста Києва.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права.

Представники позивача в судовому засіданні повністю підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили скаргу задовольнити, ухвалу скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. Частина 1 ст. 43 ГПК України містить вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. З огляду на викладені вимоги ГПК України, господарський суд повинен з'ясувати усі обставини справи, що входять до предмету доказування в ній та мають значення для її розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те що, відповідачем внаслідок неналежного виконання умов договору № 01/02/2012-1 від 01.02.2012 р. на охорону цінних паперів та грошових знаків, що перевозяться уповноваженими на те особами, завдано матеріальну шкоду, у вигляді збитків, яка підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку надсилання господарським судом матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі (ч. 1 ст. 79 ГПК України), і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадку надсилання господарським судом матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування (п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України).

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 79 ГПК України, необхідною передумовою для застосування такого необов'язкового виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог. Водночас надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів за відсутності прямої вказівки на це у законі не може мати на меті ініційоване судом отримання (добування) доказів.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що наявність порушень у поведінці конкретних осіб, що супроводжували грошові кошти може бути встановлена тільки при проведені слідчих дій. Вказане має суттєве значення для вирішення спору.

При цьому, як вбачається зі змісту ухвали апеляційного господарського суду, зупиняючи провадження у справі суд мав на меті отримати додаткові докази для розгляду справи по суті.

Водночас, наслідком такого зупинення є порушення принципів рівності перед законом і судом (ст.42 ГПК України); змагальності (ст. 43 ГПК України), обов'язку доказування і подання доказів (ст. 33 ГПК України).

Згідно положень ст. 33 ГПК України, обов'язок доказування і подання доказів лежить на сторонах. В свою чергу, положення п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України та ст. 90 ГПК України не пов'язують надіслання матеріалів справи до слідчих органів та зупинення у зв'язку із цим провадження у справі саме з неможливістю з'ясувати певні обставини при вирішенні господарського спору.

Викладені норми покладають обов'язок доведення відповідних обставин на кожну із сторін, натомість положення ст.ст. 38, 75 ГПК України передбачають витребування господарським судом доказів, а у разі їх недостатності та у випадку їх неподання - розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Отже, господарський суд, відповідно до норм процесуального закону, може вирішити справу незалежно від наслідків кримінального провадження на підставі оцінки доказів, поданих сторонами, відповідно до ст. 43 ГПК України, якою передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі не наведено обставин, які об'єктивно перешкоджають розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, чи необхідності встановлення при здійсненні кримінального провадження таких обставин, які неможливо встановити судом в процесі розгляду даної справи, що не відповідає вимогам ст.ст. 32, 33, 43, 79 ГПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що зупинення провадження у даній справі до повернення її матеріалів з слідчих органів є неправомірним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 01.06.2016 р. по справі №910/14520/15.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду скасуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України, у випадку скасування апеляційною інстанцією ухвали, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 01.12.2016 р. у справі №910/154/16 скасувати та направити справу до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду по суті.

Справу №910/154/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

В.В. Андрієнко