ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року Справа № 904/7889/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача за первісним позовом: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 01.12.2014р.

від відповідача за первісним позовом: ОСОБА_2, адвокат, довіреність №б/н від 13.04.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Дніпровський" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2016р. у справі №904/7889/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Енергоальянс", м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Дніпровський", с.Першотравневе, Нікопольський район, Дніпропетровська область

про стягнення 30615,00 грн. вартості неповернутої тари

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Дніпровський", с.Першотравневе, Нікопольський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Енергоальянс", м.Запоріжжя

про стягнення 29231,56 грн. неустойки за порушення строків поставки товару

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2016р. у справі №904/7889/16 (суддя Мілєва І.В.) первісний позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс" Дніпровський" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Енергоальянс" 30615,00 грн. вартості неповернутої тари та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову про стягнення 29231,56 грн. неустойки за порушення строків поставки товару відмовлено.

Означене рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що враховуючи умови додаткової угоди до укладеного договору поставки та відсутність доказів повернення спірної тари чи доказів сплати її вартості, суд визнав первісні позовні вимоги правомірними.

Приймаючи рішення про відмову у зустрічному позові, місцевий господарський суд встановив факт зміни сторонами умов договору, в тому числі і строків поставки додатковою угодою, що стало підставою для відмови у даному позові.

ТОВ "Птахокомплекс "Дніпровський" (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом), не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2016р. у справі №904/7889/16 подав апеляційну скаргу, в якій вважає означене рішення суду таким, що прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов. Апелянт вважає, що доводи ТОВ "ТБ "Енергоальянс" щодо своєчасності постачання товару не відповідають дійсності. Строк поставки товару було погоджено у Специфікації №5 до договору і встановлений до 18.05.2016р. Новий термін виконання відповідачем своїх зобов'язань був визначений сторонами у додатковій угоді №1 від 24.06.2016р. до договору поставки №П-1695 від 18.05.2015р., у зв'язку з простроченням поставки товару з вини постачальника. Прострочення терміну поставки товару за договором складає 36 календарних днів, а саме з 19.05.2016р. по 23.06.2016р. (до дати погодження нового терміну поставки). На думку скаржника, господарським судом не прийнято до уваги норми ст.ст. 526, 551, 611, 612, 653, 662-664 Цивільного кодексу України. Вважає, що факт прострочення поставки товару підтверджується також копіями протоколів випробування та сертифікації якості від 30.05.2016р., тобто складеними після обумовленої дати поставки товару. Крім того, звертає увагу на те, що розрахунок неустойки був здійснений за час фактичного прострочення виконання зобов'язання відповідачем, з урахуванням послідуючої зміни за погодженням сторін умов зобов'язання, що кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України.

ТОВ "ТБ "Енергоальянс" (позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника та зазначає, що товариство здійснило всі залежні від нього заходи для належного виконання зобов'язання згідно п.1.5 договору поставки щодо вручення товару товариству "Птахокомплекс "Дніпровський", а тому, в даному випадку відсутнє неналежне виконання товариством "ТБ "Енергоальянс" обов'язку з постачання товару товариству "Птахокомплекс "Дніпровський", відсутнє прострочення у 36 днів та, відповідно, відсутні підстави для задоволення зустрічного позову. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, яке слід залишити без змін.

В судовому засіданні 06.02.2017р. представник ТОВ "Птахокомплекс "Дніпровський" підтримав доводи своєї апеляційної скарги, а представник ТОВ "ТБ "Енергоальянс" заперечував на її задоволення з підстав, зазначених у відзиві. За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, згідно п. 1.1. договору поставки №П-1695 від 18.05.2015р. ТОВ "ТБ "Енергоальянс" (Постачальник) зобов'язалось поставити у обумовлені строки - ТОВ "Птахокомплекс "Дніпровський" (Покупець), а Покупець зобов'язався прийняти і оплатити електротехнічну та кабельно-провідникову продукцію (товар), асортимент, номенклатура, кількість, якість, обсяг, вартість, строки поставки якого визначені у Специфікаціях та/або рахунках і видаткових накладних, що є невід'ємною частиною цього договору.

Специфікацією №5 від 19.04.2016р. до договору сторони визначили що товар на загальну суму з ПДВ 811987,92 грн. підлягає поставці до 18.05.2016р.

Згідно п. 6 Специфікації тара повертається за рахунок Покупця.

24.06.2016р. сторонами до договору було укладено Додаткову угоду №1. Сторони дійшли до взаємної згоди внести зміни до Специфікації №5 від 19.04.2016р.

Зокрема, пп. 1, 2 угоди встановили, що передачі у власність та оплаті підлягає товар на загальну суму 788846,56 грн. з ПДВ. Постачальник зобов'язався поставити товар до 06.07.2016р.

Пункт 6 Специфікації був викладений у наступній редакції: "Тара, в якій поставляється товар по даній Специфікації, підлягає поверненню за рахунок покупця протягом 30 календарних днів з дати поставки і у вартість товару не входить. У випадку невиконання Покупцем даної умови по поверненню тари, Покупець зобов'язаний оплатити Постачальнику вартість неповернутої тари протягом 7 календарних днів від дати пред'явлення відповідної вимоги про оплату тари".

Отримання товару відповідачем на суму 788846,56 грн. з ПДВ та зворотної тари на суму 30615,00 грн. підтверджується копією видаткової накладної №5685 від 01.07.2016р.

Листом №10-3 від 09.08.2016р. позивач просив відповідача згідно умов додаткової угоди №1 від 24.06.2016р. оплатити кабельну тару (барабани).

В подальшому позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №14 від 16.08.2016р. з вимогою протягом 7 днів з дня пред'явлення претензії сплатити на користь товариства вартість тари на загальну суму 30615,00 грн.

Докази отримання відповідачем листа і претензії є в матеріалах справи.

Розглянувши претензію відповідач в листі №647 від 18.08.2016р. просив відстрочити повернення тари до 01.10.2016р., у зв'язку із затягуванням укладання договору з монтажу кабельно-провідникової продукції.

Порушення відповідачем обов'язку щодо повернення у належний строк тари або оплати її вартості стало причиною подання позивачем позовної заяви.

Згідно частин 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обов'язковість договору для виконання сторонами встановлена ст. 629 Цивільного кодексу України.

Статями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дані норми встановлені і ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Взаємовідносини відправників і одержувачів (незалежно від форм власності) продукції і товарів з питань застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання регулюються Правилами застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні, затверджених наказом Міндержресурсів України №15 від 16.06.1992р.

Правилами визначено, що засобами багаторазового використання є: спеціалізовані контейнери, тара-обладнання, тара багаторазового використання, допоміжні пакувальні засоби і пакувальні тканини, універсальні контейнери, що належать окремим підприємствам і організаціям.

Пунктом 3 Правил встановлено, що після звільнення від продукції і товарів усі види засобів упаковки багаторазового використання підлягають обов'язковому поверненню, якщо інше не передбачене цими Правилами або договором.

За вимогами п. 4 Правил засоби упаковки багаторазового використання підлягають поверненню у 30-денний строк, якщо інший строк не передбачений спеціальними нормами цих Правил. Обчислення строку повернення починається з дня одержання продукції і товарів у засобах упаковки багаторазового використання від транспортної організації, або з часу прийому її на складі відправника чи на складі одержувача у встановлений строк, якщо інший порядок відліку строку не встановлений цими Правилами.

Повернення засобів упаковки багаторазового використання проводиться за рахунок одержувача тари (виготовлювача продукції і товарів), якщо інше не передбачене договором (п.7 Правил).

Відповідно до п. 50 Правил тара з-під кабельної продукції підлягає поверненню одержувачем (покупцем) негайно після її звільнення, але не пізніше 60 днів з дня надходження до нього продукції від виготовлювача або організації матеріально-технічного постачання, яка одержала продукцію безпосередньо від виготовлювача.

За приписами ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 цього Кодексу).

Суд апеляційної інстанції вважає, що встановивши факт не виконання відповідачем обов'язку з повернення тари або оплати її вартості, суд першої інстанції правильно задовольнив первісні позовні вимоги. З даним рішенням погодився і відповідач.

В свою чергу ТОВ "Птахокомплекс "Дніпровський" звернулося з зустрічними позовними вимогами про стягнення з ТОВ "ТБ "Енергоальянс" відповідно до п. 8.2. договору, у зв'язку з простроченням терміну поставки неустойки у сумі 29231,56 грн.

При цьому Покупець вважає, що не дивлячись на укладену Додаткову угоду №1 від 24.06.2016р., стягнення неустойки у зв'язку з порушенням Постачальником своїх зобов'язань щодо строків поставки товару є можливим за період з 19.05.2016р. по 23.06.2016р. (до дати погодження нового терміну поставки у додатковій угоді).

Однак колегія суддів відхиляє такі доводи апеляційної скарги з таких мотивів.

Як вбачається з пояснень сторін, зокрема з відзиву на зустрічний позов від 21.10.2016р. та заперечення на відзив за зустрічним позовом від 01.11.2016р. Додаткова угода №1 від 24.06.2016р. була укладена, у зв'язку із порушенням зобов'язання обома сторонами.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки порушення зобов'язання, встановлені договором або законом, зокрема до них входить і зміна умов зобов'язання.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Можливість зміни договору передбачена сторонами у пп. 9.3.,9.4. його умов.

За вимогами ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Враховуючи, вищезазначені правові норми сторонами була укладена Додаткова угода №1 від 24.06.2016р., якою були змінені умови договору щодо кількості, вартості товару, а також строків його поставки та оплати, вказані у Специфікації №5 від 19.04.2016р.

Частиною 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Таким чином, змінені окремі умови договору призводять до зміни зобов'язання. Зміна договору не тягне за собою припинення основного зобов'язання, що ним породжене, таке зобов'язання змінюється відповідно до змінених умов договору. Щодо ж зобов'язання зі сплати пені, яке визначає відповідальність за неналежне виконання основного зобов'язання, то воно не змінювалось сторонами в результаті укладення Додаткової угоди № 1 від 24.06.2016р., однак є похідним зобов'язанням від основного, оскільки виникає тільки у випадку його порушення.

Поставка товару відбулася у новий погоджений сторонами у вказаній додатковій угоді строк, а відтак застосування передбачених п. 8.2. договору штрафних санкцій можливе тільки за наявності вже невиконання або неналежного виконання Постачальником своїх зобов'язань за новими умовами.

Наведене узгоджується і з позицією Верховного Суду України, наведеною у постанові від 11.11.2015р. №927/1733/14 (3-968гс15).

За таких обставин оскаржене рішення місцевого господарського суду про відмову в задоволенні зустрічного позову про стягнення 29231,56 грн. неустойки за порушення строків поставки товару ґрунтується на нормах матеріального права.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом повно, всебічно та об'єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, їм надана належна правова оцінка, оскаржене рішення місцевого господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства, тому передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Дніпровський" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2016р. у справі №904/7889/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 08.02.2017р.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна