ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"06" лютого 2017 р. Справа № 911/4109/14

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс

про стягнення 58 918, 63 грн.

за участю представників:

позивач (скаржник, стягувач) ОСОБА_1, предст. за дов. від 02.06.2014;

відповідач 1 (боржник) не зявився;

відповідач 2 (боржник) не зявився;

відділ ДВС не зявився.

встановив:

05.12.2016 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс надійшла скарга № 05-7/12 від 05.12.2016 року щодо визнання неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 01.12.2014 по справі №911/4109/14.

В своїй скарзі позивач посилається на те, що державним виконавцем ВДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області при здійсненні виконавчого провадження з виконання наказів господарського суду Київської області від 01.12.2014 року у справі №911/4109/14 не здійснено належних, повних та обєктивних дій щодо примусового виконання рішення господарського суду Київської області від 27.10.2014 року, чим порушено вимоги Закону України Про виконавче провадження.

Згідно ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.12.2016 року розгляд вказаної скарги призначено на 23.01.2017 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.01.2017 розгляд скарги було відкладено на 06.02.2017 року, у звязку з неявкою в судове засідання представників боржників та органу ДВС. Зазначеною ухвалою повторно зобовязано відділ державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області надати письмові пояснення на подану скаргу та належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження: № 45883410, № 45883368, № 45883291.

В судове засідання 06.02.2017 року представники боржників та органу ДВС повторно не зявились, хоча про час та місце судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

При цьому, 06.02.2017 від Новомосковського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги та призначити розгляд даної справи в господарському суді Дніпропетровської області з застосуванням відеоконференції.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ГПК України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

З огляду на те, що орган ДВС належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, а також зважаючи на строки встановлені ст. 69 ГПК України та керуючись ст. 22 ГПК України, яка зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, суд відмовляє у поданому клопотанні про відкладення та призначення відео конференції.

Додатково суд зазначає, що незявлення в судове засідання представника ДВС не позбавляло останнього права подати на вимогу суду, викладену в ухвалах від 07.12.2016 та від 23.01.2017, матеріали виконавчого провадження № 45883410, № 45883368, № 45883291, а також письмові пояснення на подану скаргу, у звязку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за наявними в ній матеріалами, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс щодо визнання неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 01.12.2014, судом встановлено.

Рішенням господарського суду Київської області від 27.10.2014 у справі №911/4109/14 позов задоволено повністю та стягнуто солідарно з Асоціації фермерів АГРОКОМПЛЕКС та Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 3 000 гривень 00 копійок заборгованості та стягнуто з Асоціації фермерів АГРОКОМПЛЕКС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 55 918 гривень 63 копійки заборгованості.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 27.10.2014, 01.12.2014 року суд видав відповідні накази.

23.12.2014 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 01.12.2014 (за номерами 45883410, 45883368, 45883291).

Дослідивши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс щодо визнання неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 01.12.2014, суд приходить до висновку, що доводи скаржника є обґрунтовані, а скарга є такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 124 Конституції та статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Згідно приписів п.п. 6,7 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за № 1404-VIII, рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Таким чином, при розгляді скарги на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому провадженні № 45883410, №45883368, №45883291, слід керуватись положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», котрі діяли до 05.10.2016.

Як визначено частиною 1 статті 11 Закону України Про виконавче провадження (далі-Закон), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ст. 25 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

При цьому, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Як свідчать матеріали справи, 28 вересня 2016 року ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» направлено на адресу Новомосковського МРВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області клопотання вих. №28-2/09 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №45883291, №45883368 та №45883410 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 01 грудня 2014 року по справі №911/4109/14, котре залишено без задоволення.

06 жовтня 2016 року ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» направлено на адресу Новомосковського МРВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області клопотання вих. №06-1/10 про врахування у виконавчому провадженні №45883291, №45883368 та №45883410 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 01 грудня 2014 року по справі №911/4109/14 при здійсненні арешту коштів Боржника та їх списанні статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування» від 28.12.2014 року за №77-УІІІ, котре залишено без задоволення.

Частиною 8 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України №512/5 від 02.04.2012, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Однак, суд зазначає, що доказів в підтвердження вчинення органом ДВС дій спрямованих примусове виконання наказу господарського суду Київської області від 01 грудня 2014 року по справі №911/4109/14 у виконавчому провадженні №45883291, №45883368 та №45883410, встановлених вищезазначеними нормами статтей, Новомосковським МРВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області не надано.

До того ж, слід зазначити, що ст. 4 Закону, з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (далі - Єдиний реєстр) - це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії (п. 1.1. Положення). Дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягають обовязковому внесенню до Єдиного реєстру (п. 2.1). До Єдиного реєстру обов'язково вносяться державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВС відомості про проведення всіх виконавчих дій (п.п. 3.1.-3.2. Положення). Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Відомості про відкладення провадження виконавчих дій, зупинення виконавчого провадження, поновлення виконавчого провадження вносяться до Єдиного реєстру не пізніше наступного робочого дня після винесення відповідних постанов, а про відстрочення або розстрочення виконання рішення не пізніше наступного робочого дня після надходження відповідного рішення (п. 3.4.Положення).

Крім цього, п. 7.2. Положення регламентовано, що посадові особи органу ДВС несуть

відповідальність за повноту та вірогідність інформації, яка вноситься до Єдиного реєстру.

А тому відомості, котрі внесені до ЄДР виконавчих проваджень, є належними, достовірними та допустимими.

Оскільки доказів, які б спростовували викладені вище обставини, органом ДВС до суду не надано, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем ВДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області не вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, тобто він не організовував виконання судового рішення у порядку, встановленому законом.

За таких обставин, скарга ТОВ Компанія Ніко-Тайс на бездіяльність ВДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 01.12.2014, є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 01.12.2014 по справі №911/4109/14 задовольнити.

2. Визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому провадженні №45883291, №45883368 та №45883410 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 01.12.2014 по справі №911/4109/14 незаконною та протиправною.

3. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі та Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Суддя О.В. Щоткін