РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017Справа №910/195/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" м. Києва

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" м. Києва

про відшкодування шкоди, ціна позову 9984,45 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача не з'явився,

від відповідача не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

у грудні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 11 червня 2014 р. по вул. Щербакова, 15 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Вольво", д.н. НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "МТІ" під керуванням ОСОБА_1, та "ЗАЗ 110307", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль "Вольво", д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 18593,04 грн.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Вольво" відповідно до умов укладеного з ним договору страхування автотранспорту № САS0021468 від 16 вересня 2013 р. страхове відшкодування в розмірі 17583,04 грн.

Частина понесених ним витрат у розмірі 7598,59 грн. була відшкодована відповідачем як страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи.

Посилаючись на те, що залишок суми страхового відшкодування йому в установленому порядку не відшкодовано, позивач з підстав ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 9984,45 грн. шкоди, а також понесені ним по справі господарські витрати.

Позивач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 червня 2014 р. по вул. Щербакова, 15 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Вольво", д.н. НОМЕР_1, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "МТІ" під керуванням ОСОБА_1, та "ЗАЗ 110307", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_2

Це підтверджується довідкою відділу Державної автомобільної інспекції Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 11 червня 2014 р. та постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 липня 2014 р. у справі № 761/18184/14-п.

Унаслідок зіткнення транспортних засобів було пошкоджено автомобіль "Вольво", д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду.

Позивач як страховик згідно платіжних доручень №№ 000032613 від 2 вересня 2014 р. та 000032740 від 11 вересня 2014 р. виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Вольво" відповідно до умов укладеного з ним договору страхування автотранспорту № САS0021468 від 16 вересня 2013 р. страхове відшкодування в розмірі 17583,04 грн. Під час визначення розміру шкоди позивач виходив з даних рахунку № 1015810 від 2 липня 2014 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів", згідно з яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складала 18593,04 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 липня 2014 р. у справі № 761/18184/14-п винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника автомобіля ЗАЗ 110307, д.н. НОМЕР_2, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1325268 від 27 травня 2014 р. на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані Товариству з обмеженою відповідальністю "МТІ" збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, та гр. ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 1188 ЦК у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування автотранспорту № САS0021468 від 16 вересня 2013 р. перейшло право вимоги, яке Товариство з обмеженою відповідальністю "МТІ" мало до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

При цьому, як слідує із наданого позивачем звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 101-07-14 від 16 червня 2014 р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "Вольво", д.н. НОМЕР_1 з урахуванням зносу становить 8608,59 грн., оскільки строк експлуатації указаного автомобіля перевищував 7 років.

Суд приймає указане дослідження як належний доказ розміру шкоди, визначеного з урахуванням характеру заподіяних унаслідок ДТП пошкоджень, стану транспортного засобу на час спірної ДТП і відповідає вимогам чинного законодавства, у т.ч. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 р.

Рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів" № 1015810 від 2 липня 2014 р. складений без дотримання вимог ст. 29 Закону, що передбачають врахування зносу транспортного засобу під час відшкодування витрат, пов'язаних з його відновлювальним ремонтом, та положень указаної Методики, тому при визначенні розміру шкоди оцінюється судом критично.

Доводи позивача щодо більшого розміру шкоди суперечать вимогам ст. 29 Закону, тому є безпідставними.

Виплата страхового позивачем відшкодування за договором добровільного страхування без урахування зносу пошкодженого транспортного засобу не тягне обов'язку відповідача як страховика за договором обов'язкового страхування здійснити страхову виплату без урахування такого зносу.

Також, договором страхування автотранспорту № САS0021468 від 16 вересня 2013 р. встановлена франшиза у розмірі 1010 грн.

Виходячи з наведеного, позивач набув право вимагати від відповідача виплати на його користь страхового відшкодування у розмірі 7598,59грн.

При цьому, з позовної заяви слідує, що відповідач як страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи відшкодував позивачу заподіяну шкоду в розмірі 7598,59 грн., до часу звернення позивача в суд з цим позовом.

Враховуючи, що заявлена до стягнення сума страхового відшкодування у розмірі 7598,59 грн. відповідачем була сплачена до часу звернення позивача в суд з указаним позовом, то вимоги заявлені безпідставно, а у позові відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар