ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.02.2017 Справа № 905/3406/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Турбоатом», м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСТЕПЛОЕЛЕКТРОМОНТАЖ», м. Донецьк

про: розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №27-16 від 30.12.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №1 від 03.01.2017р.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Турбоатом», м. Харків, звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСТЕПЛОЕЛЕКТРОМОНТАЖ», м. Донецьк про розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №15-1381 від 12.11.2013р. на розробку, виготовлення та поставку обладнання турбіни, специфікації на виготовлення та поставку обладнання турбіни К-325-23,5 для Вугледарської ТЕС ПАТ «Центренерго».

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Також, у судовому засіданні зазначив, що лист про розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р. відповідачу не направляв у зв'язку з тим, що відповідач знаходиться у м. Донецьку, відповідно до протоколу судового засідання від 01.02.2017р. Через канцелярію суду надав супровідний лист №27-38 від 31.01.2017р., в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові документи. Також, через канцелярію суду надав клопотання №27-39 від 31.01.2017р., в якому просить залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Вуглегірську ТЕС ПАТ «Центренерго», відповідно до ст. 27 ГПК України. Також, через канцелярію суду надав супровідний лист, в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові документи, а саме докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Вуглегірську ТЕС ПАТ «Центренерго». Також, у судовому засіданні зазначив, що позивачу було повідомлено, що фактично знаходиться у Донецькій області, м. Святогірськ, а/с 21, 84130 та позивач мав можливість направити лист про розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р. відповідачу, але не направив. Представник відповідача зазначив, що до теперішнього часу на адресу відповідача не надійшла позовна заява №27-360 від 05.12.2016р. з додатками, відповідно до протоколу судового засідання від 01.02.2017р. Також, повідомив, що на адресу відповідача, а саме: м. Святогірськ, а/с 21, було раніше направлена додаткова угода №1 від 12.05.2015р., що підтверджується матеріалами справи. Через канцелярію суду надав пояснення №31-01-06 від 31.01.2017р. щодо затвердження графіків реконструкції енергоблоків теплових електростанцій енергогенеруючих компаній з додатками. Також, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву №31-01-03 від 31.01.2017р., в якому заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі у звязку з тим, що у позивача відсутні підстави для розірвання договору, відповідно до ч.2. ст. 652 ЦК України.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання про залучення залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Вуглегірську ТЕС ПАТ «Центренерго» у звязку з тим, що воно необґрунтовано.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

12.11.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Турбоатом» (надалі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСТЕПЛОЕЛЕКТРОМОНТАЖ» (надалі Покупцем) був укладений договір №15-1381 (надалі Договір), згідно з яким Постачальник на свій ризик і своїми силами, в терміни, порядку і на умовах, опеределения Договором, зобов'язується розробити конструкторську документацію, виготовити і поставити Устаткування турбіни К-325-23,5 (надалі Обладнання) для модернізації турбіни на об'єкті реконструкції енергоблоку №2 (надалі Об'єкт реконструкції) Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» (надалі Кінцевий замовник) по номенклатурі, ціною, в обсязі згідно з Додатком №1 (Специфікація), Прніложеніе №2 (Технічне завдання) до Договору, а Замовник зобов'язується оплатити і прийняти Обладнання на умовах Договору, а Замовник зобов'язується за умови відсутності зауважень до якості й обсягів поставленого Обладнання прийняти і оплатити поставлене Обладнання на умовах Договору. (п.1.1., п.1.2. Договору).

Відповідно п.2.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 01.10.2015р.), термін поставки обладнання липень 2016р. січень 2017р. включно. Зобов'язання Постачальника приступити до розробки і виготовлення Обладнання виникають з дня оплати Замовником на банківський рахунок Постачальника зазначених в цьому Договорі авансових платежів в порядку і розмірах, передбачених п.7.1.1. Договору.

Згідно п.2.2. Договору, поставка Обладнання виробляється залізничним або автомобільним транспортом на умовах DDP в редакції ІНКОТЕРМС 2010р. на об'єкт реконструкції. Відвантажувальні реквізити Кінцевого Замовника будуть узгоджені Додатковою угодою.

Умовами п.2.3. Договору, вантажовідправником за Договором є ПАТ «Турбоатом» (м. Харків).

Відповідно до умов п.2.4. Договору, вантажоодержувачем за Договором є - Кінцевий Замовник.

Згідно п.2.5. Договору, разом з поставляється обладнанням (партією Обладнання) Постачальник передає Замовнику наступні оригінали документів:

- рахунок-фактуру на кожну відправляється партію Обладнання;

- податкову накладну;

- сертифікат якості;

- технічну документацію;

- видаткову накладну;

- товаротранспортну накладну.

Згідно п.4.1. Договору, сторони узгодили, що перед відвантаженням Обладнання Постачальник за участю уповноважених представників Замовника та Кінцевого замовника (Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго») здійснюють прийом обладнання по кількості та якості на території Постачальника у м. Харкові, пр-т Московський, 199. За результатами прийому складається Акт прийому Обладнання.

Умовами п.4.1.1. Договору, Постачальник зобовязаний письмово (рекомендованим листом з повідомленням) повідомити Замовника про дату прийому Обладнання на території Постачальника.

Згідно п.7.1. Договору, розрахунки за поставлене Обладнання виробляються в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів з рахунку Замовника на рахунок Постачальника відповідно до виставленого рахунку за банківськими реквізитами, вказаними в Договорі по етапності.

Умовами п.7.1.1. Договору, авансовий платіж 5% від ціни Договору виробника на підставі рахунку Постачальника протягом 5 (п'яти) календарних днів з дня підписання Договору і надання оригіналу рахунку. Авансовий платіж 15% від ціни Договору произврдить на підставі рахунку Постачальника не пізніше грудня 2013р. Шамма авансового платежу є твердою і не підлягає перегляду на весь час дії Договору. Протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання авансу Постачальник зобов'язаний направити Замовнику по факсу податкову накладну на суму авансу, а оригінал податкової накладної - терміновою поштою (кур'єрською доставкою).

Відповідно п.7.2. Договору, грошове зобов'язання Замовника вважається виконаним з дати надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

У відповідності з п.12.1. Договору, він вступає в силу з моменту підписання двома Сторонами і скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2017р., а в частині розрахунків - до повного врегулювання Сторонами своїх фінансових відносин.

Згідно п.14.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 01.10.2015р.), змінити строк виготовлення та постачання в період 2013р. січень 2017р.

Виходячи зі змісту позовної заяви позивач вказує на те, що договір №15-1381 від 12.11.2013р. є договором поставки обладнання за рахунок відповідача. З метою виконання п.4.1. Договору, Позивач намагався звернутися з листом про запрошення представників Відповідача для прийняття обладнання виготовленого на умовах Договору на території ПАТ «Турбоатом».

Позивач на адресу відповідача направив додаткову угоду №1 від 12.05.2015р. у звязку з перейменуванням ВАТ «Турбоатом» на ПАТ «Турбоатом» та направив у м. Святогірськ, а/с 21, що підтверджується поштовим конвертом, тобто не можливість направлення на адресу відповідача листа про розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р. спростовується матеріалами справи. А також, на адресу відповідача були направлені разом з листом №15/1580 від 22.09.2015р. оригінали підписаних додаткових угод про зміну термінів поставки обладнання, а саме: додаткова угода №2 до Договору №15-1381 від 12.11.2013р. на виготовлення і поставку обладнання для модернізації турбіни К-325-23,5 енергоблоку №2 Вуглегірської ТЕС 2 екз., підписати з боку відповідача вищевказану угоду та повернути на адресу позивача.

Предмет та підстави позову позивачем не змінювались.

За результатами розгляду даної справи, виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов до висновку про недоведеність заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Заявляючи позов про розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р., позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує розірвання договору.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), ст.173 Господарського кодексу України (надалі ГК України).

Зобовязання згідно із ст.ст. 11, 509 ЦК України, ст. 174 ГК України виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Позивачем не доведено підстав для розірвання Договору поставки внаслідок його істотного порушення Відповідачем.

Частиною першою та другою статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Наявність вищевказаних обставин позивачем також не доведена.

Предметом даного спору є розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р.

За своєю правовою природою спірний договір є договором поставки. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.2. ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 3 ст. 180 цього ж Кодексу встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За приписами п.4. ст. 180 ГК України, умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

За ст. 627 ЦК України, законодавцем проголошено свободу договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Як вбачається з умов спірного договору, сторони в п.3.1. Договору, узгодили ціну Договору, яка становить 214185000,00 грн., крім того ПДВ 20% 42837000,00 грн.; всього 257022000,00 грн.

Отже, укладаючи договір, сторони узгодили вид товару, що підлягав поставці, тоді як кількість, номенклатура (асортимент), якісні та інші характеристики продукції будуть обумовлюватися сторонами в специфікаціях до договору.

Із наданою позивачем специфікації №1 вбачається, що сторонами відповідно до вимог п.4. ст. 180 ГК України було узгоджено предмет договору, а саме, визначена найменування продукції, кількість, ціна товару, що підтверджується підписами та печатками обох сторін, які містяться на вказаних документах.

На виконання умов зазначеного договору Відповідачем здійснено оплату наступних авансових внесків за поставку обладнання, відповідно до п.7.1. Договору, а саме:

- 5% від ціни Договору, що становить 12851100,00 грн., перераховано 18.11.2013р. про що свідчить виписка банку ПАТ «ВБР» за 18.11.2013р. з супровідним листом №249 від 19.01.2017р., належним чином засвідчені копії наявні у матеріалах справи;

- 15% від ціни Договору, що становить 38553300,00 грн., перераховано 28.11.2013р. про що свідчить виписка банку ПАТ «Український ОСОБА_3» за 28.11.2013р.

Таким чином, як вбачається, із змісту позовної заяви, у якості підстав позову про розірвання договору, позивач не посилається на обставини, які виходячи із викладених вище норм законодавства України, є підставами розірвання (в тому числі достроково) укладеного з відповідачем договору поставки, зокрема, на істотну зміну обставин, якими позивач керувався при укладенні договору. Також, позивачем не було направлено на адресу відповідача листа про розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р.

Судом не встановлено наявності 4 умов, необхідних для розірвання договору у встановленому законом порядку, передбачені ст. 652 ЦК України, а тому підстав для дострокового розірвання договору суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що укладений договір відповідає умовам ст. 180 ГК України, містить всі істотні умови, у тому числі умову щодо якості товару.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що підстави для розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р. відсутні.

За таких обставин, через недоведеність позовних вимог належними доказами вимоги позивача про розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 626 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 188, 651, 652 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Турбоатом», м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСТЕПЛОЕЛЕКТРОМОНТАЖ», м. Донецьк про розірвання договору №15-1381 від 12.11.2013р. відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Повний текст рішення складено та підписано 03.02.2017р.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99