ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

09.02.2017 Справа № 917/1591/14

За заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду Полтавської області №917/1591/14 від 06.11.2014 року по справі №917/1591/14

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ 1,01001

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, Полтавська область,36008

про стягнення 34 856 331,22 грн. заборгованості

Cуддя Тимощенко О.М.

Представники сторін в судовому засіданні:

від позивача : не з'явились

від відповідача: ОСОБА_1, дов. від 03.01.2017 року

Обставини справи: Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.08.2014 р. у справі № 917/1591/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було задоволено частково та стягнуто з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 28673902,42 грн. основного боргу, 1264428,60 грн. пені, 3159326,77 грн. інфляційних, 494244,84 грн. 3% річних, 73080,00 грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

25.01.2017 року до суду надійшла заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду Полтавської області від 06.11.2014 року по справі №917/1591/14 про стягнення з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 28 673 902,42 грн. основного боргу, 1 264 428,60 грн. пені, 3 159 326,77 грн. інфляційних втрат, 494 244,84 грн. 3% річних, 73 080,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 27.01.2017 року прийнято вказану заяву та призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.02.2017 року.

Позивач (стягувач) в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи).

Згідно ч.3 статті 117 ГПК України господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

08.02.2017 року від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача, в яких позивач, зокрема, зазначає, що на даний час порядок ведення та користування реєстром (про який йде мова у Законі України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії") Кабінетом Міністрів України не затверджено, докази включення відповідача до реєстру відсутні, а отже відсутні і докази участі відповідача у процедурі врегулювання заборгованості у порядку, визначеному Законом України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" .

09.02.2017 року від відповідача (заявника) надійшло клопотання, в якому він на підставі ст. 22 ГПК України відмовився від своїх вимог про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 28 673 902,42 грн. основного боргу, 1 264 428,60 грн. пені, 73 080,00 грн. судового збору. Також відповідач просив суд визнати наказ від 06.11.2014 року по справі №917/1591/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 494 244,84 грн. 3% річних ( сплачено повністю ) та 3159326,77 грн. інфляційних, з яких 1 014 148,91 грн. сплачено, а в частині 2 145 177,86 грн. - на підставі ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії".

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що відповідні заяви ( по ста. 117 ГПК України) слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи.

З урахуванням приписів ст. 22 ГПК України суд приймає відмову заявника від вимог за його заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 28 673 902,42 грн. основного боргу, 1 264 428,60 грн. пені, 73 080,00 грн. судового збору, та розглядає його вимоги за заявою в редакції заяви від 09.02.2017 року.

Таким чином, розглядається заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду Полтавської області від 06.11.2014 року по справі №917/1591/14 в частині стягнення з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 3 159 326,77 грн. інфляційних та 494244,84 грн. - 3% річних.

Представник заявника (відповідача) виклав зміст заяви та наполягав на її задоволенні з у рахуванням свої заяви від 09.02.2017 року.

Розглянувши матеріали справи та заяву, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.08.2014 р. у справі № 917/1591/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було задоволено частково та стягнуто з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 28673902,42 грн. основного боргу, 1264428,60 грн. пені, 3159326,77 грн. інфляційних, 494244,84 грн. 3% річних, 73080,00 грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року рішення господарського суду Полтавської області від 26.08.2014 р. у справі № 917/1591/14 залишено без змін.

06.11.2014 року господарським судом Полтавської області на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 26.08.2014 р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року по справі № 917/1591/14 було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2014 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року у справі № 917/1591/14 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.01.2015 року за заявою відповідача (боржника) наказ господарського суду Полтавської області від 06.11.2014 визнано таким, що не підлягає виконанню частково в частині стягнення 28 673 902.42 гри. основного боргу.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 28.03.2016 року за заявою відповідача (боржника) наказ господарського суду Полтавської області від 06.11.2014 визнано таким, що не підлягає виконанню частково в частині стягнення судового збору в розмірі 73 080,00 грн. та пені в розмірі 1 109 128,94 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, положення вказаної статті пов'язує можливість визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, із встановленим судом фактом відсутності повністю чи частково обов'язку боржника у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З поданих відповідачем суду платіжних доручень № 68980346 від 14.07.2016 року, № 74664757 від 13.10.2016 року вбачається, що виконавчою службою з відповідача на користь позивача стягнуто 1 014 148,91 грн. інфляційних, що були стягнути судом в рамках даної справи. Також за платіжними дорученнями № 62766443 від 15.04.2016 року та № 68980341 від 14.07.2016 року з відповідача на користь позивача перераховано 494 244,84 грн. - 3% річних.

Отже, з огляду на вищевикладене обов'язок боржника по сплаті на користь стягувача грошових коштів у розмірі 1 014 148,91 грн. інфляційних та 494 244,84 грн. -3% річних, присуджених до стягнення рішенням господарського суду Полтавської області від 26.08.2014 р. у справі №917/1591/14, на виконання якого було видано наказ від 06.11.2014 р., відсутній, а тому згідно ст. 117 ГПК України існують підстави для визнання наказу №917/1591/14 від 06.11.2014 р. таким, що не підлягає виконанню в цій частині.

Стосовно залишку суми інфляційних у розмірі 2 145 177,86 грн. суд виходить з наступного.

30 листопада 2016року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Згідно з частиною 3 статті 7 Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, отже до набрання чинності цим Законом.

Наведені вище положення Закону передбачають, що у такому випадку неустойка (пеня), інфляційні та проценти річних не нараховуються.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується погашення основного боргу перед позивачем до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", нарахована та стягнута сума інфляційних у розмірі 2 145 177,86 грн. підлягає списанню на підставі п. 3 статті 7 Закону.

Посилання позивача у запереченнях на те, що відповідач не включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, який повинен сформувати КМУ, тому списання заборгованості є неправомірним, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

В даному випадку заборгованість відповідача (основний борг) повністю погашена до набрання чинності цим Законом.

Отже, додаткові умови для списання сум неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних при відсутності кредиторської заборгованості на день набрання чинності законом, не вимагаються.

Крім того, відповідно до статті 2 вказаного Закону його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії. В даній справі заборгованість відповідача відсутня, отже відсутні підстави для тверджень щодо необхідності її включення до реєстру, який повинен сформувати КМУ.

Враховуючи наведене, суд припиняє на підставі п.4 ст. 80 ГПК України провадження по розгляду заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 28 673 902,42 грн. основного боргу, 1 264 428,60 грн. пені, 73 080,00 грн. судового збору в зв'язку з відмовою відповідача.

В іншій частині заяви суд задовольняє вимоги та визнає наказ від 06.11.2014 року по справі №917/1591/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 494 244,84 грн. 3% річних (в зв'язку зі сплатою ) та 3159326,77 грн. інфляційних, з яких 1 014 148,91 грн. сплачено, а в частині 2 145 177,86 грн. - на підставі ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії".

Враховуючи наведене та керуючись ст.22,33, 43, п.4 ст.80, 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задовольнити частково.

2. Припинити розгляд заяви Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 28 673 902,42 грн. основного боргу, 1 264 428,60 грн. пені, 73 080,00 грн. судового збору.

3. Визнати наказ від 06.11.2014 року по справі №917/1591/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, Полтавська область,36008, ідентифікаційний код 03338030) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул.Б.Хмельницького,6, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 20077720) 494 244,84 грн. 3% річних та 3159326,77 грн. інфляційних.

4. Копії ухвали направити сторонам.

Суддя Тимощенко О.М.