ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р.Справа № 923/934/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.

(згідно розпорядження керівника апарату від 18.01.2017р. №89 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи)

при секретарі: Колбасовій О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Манікін Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення господарського суду Херсонської області від 25.10.2016р.

по справі № 923/934/16

за позовом: ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шуменський ринок"

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2016р. ОСОБА_2 звернулася до господарського суду Херсонської області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шуменський ринок" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Шуменський ринок", оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Шуменський ринок" від 08.10.2010р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача, починаючи з 2010р. жодного разу не запрошували на збори учасників товариства, інформації щодо діяльності товариства не надавали, на неодноразові запитання коли будуть загальні збори ОСОБА_3 зазначив, що необхідності у проведенні зборів немає.

15.08.2016р. через сайт Міністерства юстиції України позивач дізналася, що не є учасником товариства, після чого звернулася до Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, де їй надали копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Шуменський ринок" від 08.10.2010р., відповідно до якого ОСОБА_2 було виключено з числа учасників товариства.

З посиланням на ст.ст. 54,58,61 ЗУ «Про господарські товариства», Постанову Пленуму ВСУ від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», позивач вважає, що ТОВ «Шуменськкий ринок» було порушено вимоги закону щодо порядку (процедури) скликання та проведення загальних зборів товариства, рішенням зазначених зборів порушено права і законні інтереси ОСОБА_2 щодо виключення із складу учасників товариства.

Також в матеріалах позовної заяви містилось клопотання позивача про поновлення строку для звернення до господарського суду з відповідним позовом, а також заява про забезпечення позову

Ухвалою господарського суду Херсоснської області від 29.08.2016р. порушено провадження у справі № 923/934/16 з призначенням до розгляду в судовому засіданні.

20.09.2016р. від відповідача надійшла заява про застосування спливу строків позовної давності по справі №923/934/16, відповідно до якої останній на підставі ст.267 ЦК України просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

Також 20.09.2016р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову у повному обсязі та припинити провадження по справі.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_2 було відомо про всі засідання загальних зборів товариства, а те, що вона жодного разу не була присутня на зборах відповідно підтверджує законність та обґрунтованість дій товариства щодо виключення її з числа учасників ТОВ "Шуменський ринок". Подання позову після спливу 6 років з моменту виключення зі складу учасників товариства, говорить про незацікавленість позивача та відверте нехтування в участі управлінням справами товариства.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 20.09.2016р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів до забезпечення позову.

30.09.2016р. до господарського суду Херсонської області від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких вона вважає, що відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували відправлення та отримання ОСОБА_2 повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ «Шуменський ринок» №36 від 07.08.2010р.

Також позивач зазначила, що в рішенні про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства зазначено, що її виключено згідно ст.64 ЗУ «Про господарські товариства». при цьому не обґрунтовано причини такого виключення і не зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення його з товариства, в чому полягає систематичність невиконання нею, як учасником товариства своїх обов'язків, якими конкретно діями або бездіяльністю вона перешкоджає досягненню цілей товариства.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 25.10.2016р. (суддя Литвинова В.В.) в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Судове рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено відповідними доказами обставини, на які останній посилається в позовній заяві, а тому відсутні підстави щодо задоволення позову.

Позовні вимоги позивача щодо порушення вимог закону щодо порядку скликання та проведення загальних зборів товариства є необґрунтованими та не доведеними.

Матеріали справи свідчать, що 07.09.2010 року повідомлення про проведення загальних зборів було скеровано ОСОБА_2, 08.09.2010 року вона отримала його, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскальним чеком ХД УДППЗ«Укрпошта». Твердження позивача про те, що замість запрошення в конверті була половинка чистого аркуша формату А4, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються відповідними доказами.

Суд також дійшов висновку, що є необґрунтованими посилання позивача на невиплату товариством вартості частини майна товариства, яка пропорційна її частці у статутному капіталі, оскільки вищевказане питання не входить до предмету доказування по даній справі і не досліджується судом. Позивачем не заявлено позовних вимог до товариства про стягнення з ТОВ «Шуменський ринок» вартості частини майна, яка пропорційна її частці в статутному капіталі.

Також судом було відмовлено відповідачу в задоволенні заяви про застосування строку позовної давності, оскільки право позивача не порушено.

За встановлених обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду, ОСОБА_2 просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області по справі №923/934/16 від 25.10.2016р., прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на допущених господарським судом порушеннях норм матеріального та процесуального права.

На думку скаржника рішення господарського суду Херсонської області є необґрунтованим і таким, що підлягаю скасуванню, оскільки воно постановлено без повного з'ясування всіх обставин справи.

Скаржник зазначає, що відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували відправлення та отримання ОСОБА_2 повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ «Шуменський ринок» №36 від 07.08.2010р. ОСОБА_2 було отримано лише два повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ «Шуменський ринок» при цьому, без порядку денного. У зв'язку з сімейними обставинами позивач не могла з'явитися на збори учасників товариства,які повинні були відбутись 26.05.2010 р., про що відправила телеграму. Також ОСОБА_2 було отримано лист запрошення на засідання зборів засновників ТОВ «Шуменський ринок», яке повинно було відбутись 11.06.2010р., але у зв'язку із знаходженням останньої на стаціонарному лікуванні нею було направлено лист з проханням відкласти засідання зборів засновників на іншу дату.

В рішенні про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства зазначено, що її виключено згідно ст.64 ЗУ «Про господарські товариства». при цьому не обґрунтовано причини такого виключення і не зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення його з товариства, в чому полягає систематичність невиконання цим учасником товариства його обов'язків, якими конкретно діями або бездіяльністю він перешкоджає досягненню цілей товариства.

На всі ці обставини суд першої інстанції не звернув уваги та не дав правової оцінки.

Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що при виключенні ОСОБА_2 не було вирішено питання щодо зменшення статутного капіталу або його перерозподілу між учасниками товариства.

Скаржник вважає, що ТОВ «Шуменський ринок» було порушено вимоги закону щодо порядку (процедури) скликання та проведення загальних зборів товариства, рішенням зазначених зборів порушено права і законні інтереси ОСОБА_2 щодо виключення із складу учасників товариства.

Також скаржник вважає, що господарським судом не було досліджено всі обставини справи, пов'язані з виключенням учасника з товариства, не було надано оцінку його поведінці, не було встановлено наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.11.2016р. апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення господарського суду Херсонської області від 25.10.2016р. була прийнята до розгляду з призначенням до розгляду в судовому засіданні у складі колегії суддів: головуючий суддя - Величко Т.А., судді учасники колегії: Поліщук Л.В., Філінюк І.Г.

06.12.2016р. від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останні просив суд залишити рішення господарського суду Херсонської області від 25.10.2016р. без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач зазначає, що товариством дотримано вимоги щодо повідомлення позивача про час та дату проведення загальних зборів учасників товариства, призначених на 08.10.2010р., чим забезпечено його право на участь у загальних зборах; дотримано порядок формування порядку денного загальних зборів учасників товариства, призначених на 08.10.2010р., чим забезпечено відповідність вимогам закону та установчим документам під час скликання та проведення загальних зборів товариства; законно та обґрунтовано прийнято рішення про виключення позивача з числа учасників товариства.

Розпорядженням керівника апарату суду від 18.01.2017р. № 89 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи в зв'язку перебуванням судді Поліщук Л.В. у відпустці, визначено наступний склад колегії суддів - Величко Т.А. - головуючий суддя, судді-учасники: Бєляновський В.В., Філінюк І.Г.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.01.2017р. апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення господарського суду Херсонської області від 25.10.2016р. була прийнята до розгляду з призначенням до розгляду в судовому засіданні у складі колегії суддів: головуючий суддя - Величко Т.А., судді учасники колегії: Бєляновський В.В., Філінюк І.Г.

26.01.2017р. від відповідача надійшли доповнення до відзиву, відповідно до якого останній звертає увагу на те, що протягом 6 років позивач нехтував можливістю дізнатися про стан свої майнових прав, у зв'язку з чим пропустив строк позовної давності для захисту свого права. При цьому фактично позбавив відповідача можливості належним чином захистити прийняте ним рішення, через те, що більшість доказів правомірності рішення відповідача знищено або не збереглися.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи (фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін, дійшла слідуючого.

Предметом даного спору є вимога позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Шуменський ринок", оформлених протоколом від 08.10.2010р. про виключення позивача (ОСОБА_2) зі складу учасників ТОВ "Шуменський ринок" та про внесення змін до статуту товариства, затвердження нової редакції статуту.

В обґрунтування підстав позову, позивач посилається на те, що її, як учасника, не було повідомлено належними чином про проведення спірних загальних зборів, а на самих зборах позивача було виключено зі складу учасників на підставі ст. 64 Закону України "Про господарські товариства".

Відповідно до статті 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом, а також не заперечується сторонами та учасниками судового процесу, позивач на момент проведення загальних зборів мала частку у статутному капіталі ТОВ "Шуменський ринок" у розмірі 33,35% .

Частиною 1 ст. 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до вимог закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому порядку з товариства;

г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів;

д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до п. 2.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Пунктом 2.14. вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України унормовано, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" роз'яснено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Згідно з приписами ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до приписів п. 2.25. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Пунктом 29 постанови Пленуму Верховного Суду України " від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" визначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону про господарські товариства, повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

Відповідно до п. 4.24. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника. Під час вирішення питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні перевірити фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів.

Як встановлено господарським судом, позивача про проведення загальних зборів учасників товариства 08.10.2010р. і порядок денний, який включав питання про:

1.Визначення основних напрямків діяльності товариства.

2.Встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів.

3.Виключення ОСОБА_2 із складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Шуменський ринок».

4.Внесення змін до Статуту Товариства та затвердження нової редакції Статуту.

було повідомлено належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскальним чеком ХД УДППЗ «Укрпошта».

Наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване) від 20.05.2010р. (отримано 21.05.2010р.), від 04.06.2010р. (отримано 05.06.2010р.) - отримання яких ОСОБА_2 не заперечує та від 07.09.2010р. (отримано 08.09.2010р.) - містить однакові підписи про вручення ОСОБА_2

Твердження позивача про те, що в конверті був чистий аркуш паперу не підтверджується відповідними доказами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про наявність доказів повідомлення позивача про проведення оспорюваних ним загальних зборів учасників ТОВ «Шуменський ринок», які відбулися 08.10.2010р. і на яких позивач присутній не був, і як встановлено господарським судом та вбачається з протоколу б/н від 08.10.2010р., яким були оформлені рішення, прийняті на цих зборах, а самого позивача виключено з числа учасників ТОВ «Шуменський ринок» на підставі ст. 64 ЗУ «Про господарські товариства» - як учасника, який перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства.

В силу ч.3 ст.100 ЦК України, учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених установчими документами або законом, може бути виключений з товариства.

Відповідно до ст.64 Закону України "Про господарські товариства", учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Згідно ст.11 названого Закону та ст.117 ЦК України, учасники товариства зобов'язані: додержуватися установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

При цьому у рішенні про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обґрунтовано причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому саме полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства (пункт 3.10 Рекомендацій ВГСУ від 28.12.2007р. №04-5/14).

При вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, необхідно дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю учасника). Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою (пункт 29 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008р. №13).

Одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключено з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" (такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 02.09.2014 у справі №3-39гс14).

Відповідно до приписів п. 4.24. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника. Під час вирішення питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні перевірити фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів (позиції щодо необхідності наявності доказів неналежного виконання особою, яку виключили зі складу товариства, обов'язків учасника товариства дотримується Верховний Суд України у постанові від 02.09.2014 у справі №5017/1221/2012).

Між тим, господарський суд, дійшовши висновку, що відповідачем не було порушено вимоги закону щодо порядку скликання та проведення загальних зборів, а отже, і не порушено права позивача на участь в них, залишив поза увагою вимоги ст.64 ЗУ «Про господарські товариства» та не надав правової оцінки відсутності підстав для виключення ОСОБА_2 із складу Товариства, оскільки в оспорюваному рішенні загальних зборів відсутні будь-які дані, які б свідчили про наявність підстав для виключення ОСОБА_2 зі складу учасників товариства.

Таким чином, висновок господарського суду про те, що права ОСОБА_2 в оспорюваним рішенням загальних зборів не порушені є помилковим та спростовується самим протоколом загальних зборів від 08.10.2010р. (п.3)

Факт невиконання або виконання неналежним чином статутних обов'язків позивачем, а також вчинення ним перешкод у досягненні цілей товариства відповідними доказами не доведено, матеріали справи таких доказів не містять і в протоколі загальних зборів від 08.10.2010р. посилання на них не йдеться.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У справі, яка є предметом перегляду, ТОВ «Шуменський ринок» заявлено про застосування позовної давності.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше (рішення ВСУ від 16.11.2016р. у справі №6-2469цс16).

З урахуванням викладеного, апеляційна інстанція дійшла таких висновків.

Господарським судом зроблено правильний висновок щодо необґрунтованості та недоведеності позивачем порушення вимог закону щодо порядку скликання та проведення загальних зборів ТОВ «Шуменський ринок» 08.10.2016р.

Але при цьому виключення ОСОБА_2, зі складу учасників товариства здійснено з порушенням вимог ст.64 ЗУ «Про господарські товариства», оскільки ані в оскаржуваному рішенні загальних зборів, ані серед матеріалів справи, немає доказів невиконання або систематичного невиконання ОСОБА_2 своїх обов'язків як учасника ТОВ «Шуменський ринок», доказів несприяння здійснено товариством своєї діяльності, то апеляційною інстанцією це розцінюється як достатня підстава для визнання оспорюваного рішення загальних зборів недійсними, оскільки права ОСОБА_2 при вирішенні питання про виключення її зі складу учасників товариства слід визнати порушеними.

Між тим, строк, у межах якого ОСОБА_2 могла звернутися д суду за захистом свого цивільного права або обов'язку (ст.256 Цк України) нею пропущено.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК).

Визначення початку відліку позовної давності наведеного у статті 261 ЦК, зокрема відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

ОСОБА_2 мала об'єктивну можливість дізнатися про порушення своїх майнових прав та не була її позбавлена.

Доказами, наданими відповідачем, які не спростовано позивачем, останнього було належним чином повідомлено про дату, час проведення загальних зборів учасників товариства та порядок денний, який розглядатиметься на зборах. Позивач знала, що 08.10.2010р. розглядатиметься питання про виключення його зі складу учасників товариства, але не скористалася своїм правом бути присутнім на зборах та в подальшому не довідалася про результати розгляду питання щодо свого виключення.

Позивачем не надано доказів звернення до ТОВ «Шуменський ринок» за наданням інформації про діяльність товариства або докази відмови останнього в їх наданні, не доведено, що з 2010р. до 2016р. вона не могла скористатися правом на отримання інформації через сайт Міністерства юстиції України.

Як вбачається з наявного у справі Витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.09.2016р. за №, державна реєстрація зміни вкладу засновників мала місце з 27.10.2010р., про що позивач мала можливість дізнатися та ознайомитися з цими змінами.

Вказане підтверджується наданими відповідачем до апеляційної інстанції Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань станом на 27.10.2010р., 01.02.2011р., які підтверджують, що інформація про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ «Шуменський ринок» знаходиться у вільному доступі, позивач мала можливість знати про цю інформацію, вжити своєчасні заходи щодо захисту своїх прав в межах строків позовної давності, але не скористалася цією можливістю при відсутності поважних причин.

Колегія суддів доходить до висновку, що позивач не тільки мала можливість дізнатися про рішення, прийняте 08.10.2010р., але й мала обов'язок знати про стан своїх майнових прав, зокрема тих, що стосуються її участі у товаристві в межах строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, оскаржене рішення господарського суду Херсонської області від 25.10.2016р. - без змін, але з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення господарського суду Херсонської області від 25.10.2016р. по справі №923/934/16 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя І.Г. Філінюк