ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13.02.2017р. Справа №29/303

за заявою від 18.01.2017р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Харківенергоприлад",

м.Харків

про видачу дублікату наказу суду по справі №29/303

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Харківенергоприлад", м.Харків

до відповідача Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія", м.Вугледар

про стягнення заборгованості у розмірі 396960,00грн., інфляційних витрат у сумі 9090,38грн., 3%

річних у розмірі 9461,78грн., пені у розмірі 30511,54грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.01.2012р. по справі №29/303 позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Харківенергоприлад", м.Харків до Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія", м.Вугледар задоволені повністю: стягнуто з Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія", м.Вугледар на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Харківенергоприлад", м.Харків суму основного боргу у розмірі 396960,00грн., інфляційні витрати у сумі 9090,38грн., 3% річних у розмірі 9461,78грн., пеню у розмірі 30511,54грн. та судовий збір у розмірі 8920,47 грн.

03.02.2012р. господарським судом Донецької області видано відповідний наказ про примусове виконання вищезазначеного рішення.

18.01.2017р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Харківенергоприлад", м.Харків звернулось до господарського суду Донецької області із заявою від 18.01.2017р. про видачу дублікату наказу суду від 03.02.2012р. по справі №29/303.

Ухвалою від 25.01.2016р. частково відновлено справу №29/303.

Розглянувши вищевказані заяви, заслухавши пояснення позивача, господарським судом встановлено наступне:

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Як вказувалось вище, господарським судом Донецької області видано наказ на примусове виконання рішення суду від області від 03.02.2012р. по справі №29/303.

Згідно ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

За приписами статті 22 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, яка діяла на момент предявлення виконавчого документа до виконання) строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі предявлення виконавчого документа до виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Харківенергоприлад", м.Харків 19.06.2012р. звернулось до відділу державної виконавчої служби Ворошилівського районного управління юстиції у м.Донецьку із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 03.02.2012р. №29/303.

21.06.2012р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби Ворошилівського районного управління юстиції у м.Донецьку винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного наказу.

Таким чином, за висновками суду, строк предявлення до виконання наказу суду по справі №29/303 перервався, внаслідок чого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Харківенергоприлад", м.Харків звернулось до господарського суду Донецької області із заявою від 18.01.2017р. про видачу дублікату наказу суду по справі №29/303 до закінчення строку, встановленого для пред'явлення останнього до виконання.

За змістом статті 120 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено, або довідка установи банку, державного виконавця, приватного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу.

Як встановлено, в якості доказу втрати наказу стягувачем надано довідку від 22.12.2016р. №8571 від Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, підписану керівником виконавчої групи. Зі змісту останньої вбачається, що доступ до матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 03.02.2012р. по справі №29/303. відсутній у звязку з проведенням активних дій в зоні АТО, тому надання документів вказаного виконавчого провадження не виявляється можливим.

Згідно ст.129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду. Статтею 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів визначено поняття обовязковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин Рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", згідно якого Європейський суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповідно положень Конституції України та Закону України Про судоустрій і статус суддів, Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" рішення господарського суду підлягають обов'язковому безумовному виконанню на території України та їх виконання здійснюється на підставі виданих господарськими судами наказами, за відсутності в матеріалах справи доказів, що свідчать про повне виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність видачі дублікату наказу по справі №29/303, внаслідок чого заява від 18.01.2017р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Харківенергоприлад", м.Харків підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.53, 86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву від 18.01.2017р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Харківенергоприлад", м.Харків про видачу дублікату наказу суду по справі №29/303 задовольнити.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Харківенергоприлад", м.Харків дублікат наказу від 03.02.2012р про примусове виконання рішення по справі №29/303.

Додаток: дублікат наказу від 03.02.2012р. про примусове виконання рішення по справі №29/303 на 1 аркуші.

Суддя Г.В. Левшина