РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017Справа №910/22679/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Сандора»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Три ведмеді»
Простягнення 953 546,73 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

від позивача: Ульянова О.О. - за дов.;

від відповідача: Куликов І.А. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення з останнього на свою користь суму основного боргу в розмірі 799 000,00 грн., пеню в розмірі 140 710,93 грн., 3% річних в розмірі 13 835, 80 грн., за Договором №10 купівлі-продажу від 05.05.2016 р.

В процесі розгляду справи, відповідачем була подана заява про зменшення суми позову, в якій зазначалося, що відповідач оплатив основний борг та судовий збір повністю, про що свідчать відповідні докази.

Судом заява про зменшення розміру позовних вимог прийнята до розгляду, оскільки дана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема зменшити розмір позовних вимог.

Як визначено в п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 18.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціна позову.

Згідно з ч. 3 ст. 55 ГПК України ціну позову вказує позивач.

Отже, позивач зменшив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 154 546,73 грн. (140 710,93грн.пені +13 835,80грн. - 3% річних), тому має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Представник відповідача подав до суду Відзив на позовну заяву в якому також зазначив, що до моменту початку розгляду справи, відповідачем повністю сплачено суму основного боргу на суму 799 000,00грн. та судовий збір, що підтвердив платіжними дорученнями долученими до Відзиву. Проти вимоги позивача про стягнення пені та 3% річних не заперечив.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Три ведмеді» (далі - Покупець, Відповідач ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сандора», ( далі - Продавець, Позивач ) був укладений договір поставки за № 10 ( далі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця Товар партіями згідно накладних у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти його на умовах Договору та проводити оплату за Товар.

Відповідно до п. 1.2 Договору поставка кожної партії товару здійснюється на підставі накладної в якій зазначається кількість, асортимент та ціна Товару.

Під продукцією за цим договором розуміється: масло солодковершкове селянське 72,5% жиру.

Постачальник на виконання взятих на себе зобов'язань за Договором своєчасно і у відповідності з умовами Договору здійснив поставку Продукції.

Відповідно до умов Договору та видаткових накладних: № ЦБ/РНв-015725 від 13 червня 2016р на суму 1 300 000,00грн., № ЦБ/РНв-017240 від 29 червня 2016р на суму 1 258 000,00грн., № ЦБ/РНв-018460 від 07 липня 2016р на суму 1 320 000,00грн., належні копії яких знаходяться в матеріалах справи, Відповідачу було поставлено Товар на загальну суму в розмірі 3 878 000, 00 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору терміни розрахунку за Продукцію вказуються в специфікаціях до даного договору.

Відповідно до п. 6.Специфікацій №№1,2,3 до договору № 10 від « 05» червня 2016 року оплата за поставлену продукцію здійснюється Відповідачем на підставі Договору протягом 30 календарних днів, з дня поставки Продукції.

Свій обов'язок по оплаті за поставлений Товар Відповідач виконав частково, в зв'язку з чим станом на час звернення 09.12.2016 до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений Товар за Договором складала 799 000,00 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

Договір №10 від 05.05.2016, укладений між Позивачем та Відповідачем за своєю правовою природою є змішаним договором та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини другої статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовується у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

З урахуванням предмета та умов Договору, можна прийти до висновку, що укладений сторонами Договір є змішаним, таким, що містить елементи договору про купівлю-продаж та договору поставки товару.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується факт поставки Товару Відповідачу, а також існування у Відповідача простроченої заборгованості по оплаті за поставлений Товар на час звернення Позивача до суду в розмірі 799 000,00 грн., яка сплачена Відповідачем після звернення позивача до суду, і в зв'язку з чим, Позивачем подана Заява про зменшення розміру позовної суми.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплату неустойки.

Відповідно до п. 7.3. Договору, у випадку несвоєчасної оплати товару Відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України зазначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Отже, порушення Відповідачем строків оплати, передбачених умовами Договору є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки (пені).

Тому, Позивачем правомірно заявлена вимога про стягнення з Відповідача пені за неналежне виконання зобов'язання, відповідно до Договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення.

Таким чином, за прострочення терміну платежу з Відповідача належить стягнути пеню у сумі 140 710, 93 грн., відповідно до розрахунку Позивача, який не спростований Відповідачем, і з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим.

Оскільки відповідач у встановлені строки не виконав свого обов'язку щодо оплати отриманого товару, позивачем також заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 13 835,80грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, згідно здійсненого Позивачем розрахунку (з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим) з Відповідача підлягає стягненню 13 835,80 грн. 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на зазначене, судом відповідно до наданих доказів, які знаходяться в матеріалах справи встановлено, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що Відповідачем під час розгляду справи повністю відшкодовано Позивачу суму сплаченого судового збору у розмірі 13 639,00грн. (платіжне доручення від 01.02.2017р. №), судовий збір не стягується з Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Три ведмеді» (юридична адреса: 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 7; адреса для листування: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Промислова,7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сандора» (57262, Миколаївська обл., Вітовський р-н, с. Миколаївське, ) пеню в розмірі 140 710,93 (сто сорок тисяч сімсот десять ) грн. 93 коп., 3% річних в розмірі 13 835,80 (тринадцять тисяч вісімсот тридцять п'ять) грн. 80 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.02.2017

Суддя І.І.Борисенко