ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року Справа № 923/1348/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Ковтун В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК", м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

про стягнення 14500 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Гавзінський Е.І., представник, довіреність від 31.12.2015.

від відповідача: Дмитрук С.С., адвокат, договір від 13.01.2017

Приватна організація "Організація колективного управління авторським та суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" (позивач) звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення 14 500 грн за незаконне використання твору: Clarity, виконавець Zedd підтвердження факту використання вказаного музичного твору позивачем наведено Акт № 24/12/2015 від 22.12.2015, який складений представником ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" ОСОБА_2

За твердженнями позивача йому належать авторські права на використання музичного твору Clarity, виконавець Zedd за ліцензійним договором № НЛВ-138/15 від 31.12.2014, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "УМИГ Мьюзік" та Обществом с ограниченной ответственностью «Национальное музыкальное издательство» (РФ, Москва), а також договором № АУ003К від 01.01.2014 про управління майновими авторськими правами від 01.01.2014 між позивачем та ТОВ "УМИГ Мьюзік".

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на наступні обставини:

1) позивач не підтвердив наявність у нього майнових прав на музичний твір Clarity, виконавець Zedd;

2) до позовної заяви не надано доказів порушення авторського права, оскільки не надано доказів, що ООО " Национальное музикальное іздательство" має майнові права на зазначений в позові твір. Ліцензійний твір не може бути належним доказом, оскільки він укладений на іноземній мові, а його переклад на державну мову відсутній, що суперечить ч.ч. 1,3 ст.11 Закону України " Про засади державної мови";

3) акт № 24/12/2015 складено незаконно, оскільки не зазначено де саме складено акт, яким чином можливо "невідомого представника" ідентифікувати;

4) джерело звуку ні в акті, ні в позові не зазначено. Видання квитанцій ОСОБА_2 за придбані продукти не є підтвердженням достовірності відомостей, зазначених у акті;

5) в матеріалах справи відсутні докази пролангації договору № АУ003К від 01.01.2014 на 2017 рік. Довіреність на ім'я ОСОБА_2 дійсна лише до 31.09.2016 та лише у питанні виявлення осіб, які порушують авторські права;

6) в позові посилання на нормативні обґрунтування є частково невірними. Заявник не навів жодного посилання на наявність будь-яких прав у ООО "Национальное музыкальное издательство", які ним набуті від авторів.

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «УМИГ Мьюзік" та Обществом с ограниченной ответственностью «Национальное музыкальное издательство» (РФ, Москва) укладено ліцензійним договором № НЛВ-138/15 від 31.12.2014, за умовами якого ТОВ "УМИГ Мьюзік" надано право на використання музичних творів з відповідного Каталогу, а саме серед іншого публічно виконувати твори.

Згідно витягу із Каталогу творів, який є невід'ємною частиною ліцензійного договору, що Общество с ограниченной ответственностью «Национальное музыкальное издательство» передало Товариству з обмеженою відповідальністю "УМИГ Мьюзік Україна" відповідно до умов вказаного ліцензійного договору право на використання серед іншого музичних творів Clarity , виконавець Zedd.

За змістом пунктів 1.21 договору його укладено до 31.12.2016.

Поряд з цим, з матеріалів справи слідує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "УМИГ Мьюзік Україна" та Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" 01.01.2014 укладено договір АУ003К про управління майновими авторськими правами, за умовами якого позивач передав Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами, що належать або протягом дії договору будуть належати позивачу, а саме дозволяти або забороняти від імені його імені використання об'єктів авторського права третіми особами. За умовами пункту 11.1. договору він укладений до 31.12.2014. Дія цього договору продовжувалась додатковими угодами. Зокрема, Додатковою угодою №3 до нього від 22.12.2015 дія договору продовжена до 31.12.2016.

22 грудня 2015 року представником ПО ОКУАСП ОСОБА_2 була проведена фіксація фактів використання музичних творів у закладу соус-бар "Требуйте везде" за адресою м. Херсон вул. Суворова 7/9, в якому господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 Фіксація була проведена як шляхом складання відповідного акту фіксації № 24/12/2015, так і проведенням відеозапису використання відповідачем музичних творів.

За результатами проведених представником ПО ОКУАСП дій була проведена перевірка на предмет наявності прав на використані відповідача музичних творів у право власників, правами яких управляє ПО ОКУАСП. Внаслідок зазначеної перевірки було виявлено, що порушені майнові авторські права на музичний твір: Clarity, виконавець Zedd.

Майнові авторські права на використання музичного твору шляхом публічного виконання належать (і належали під час проведення фіксації) ТОВ «УМИГ МЬЮЗІК». Зазначене підтверджується наявністю у ТОВ «УМИГ МЬЮЗІК» Ліцензійного договору №НЛВ-138/15 з «Национальное музыкальное издательство» від 31.12.2014 та виписки з Каталогу музичних творів до нього.

Відповідно до п. 2.1 зазначеного вище договору позивачу надане право на публічне виконання творів, в тому числі тих, стосовно яких поданий цей позов. Територія - територія України згідно з п. 1.20 договору. Отже ПО ОКУАСП виявлено порушення майнових авторських прав ТОВ «УМИГ МЬЮЗІК», що стало підставою звернення з позовом до суду.

Зважаючи на цей факт, позивачем нараховано компенсацію за завдані збитки в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а саме 14500 грн. за виконання одного твору, відповідно за виконання 8 творів, зазначена сума становить 116 000 грн.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що до майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до статті 440 Цивільного кодексу України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом; публічним виконанням є подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом).

За змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до пункту 3 статті 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Використання твору без дозволу суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону, за яке згідно з пунктом "г" частини другої статті 52 цього Закону передбачена можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Згідно з приписами статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто; через свого повіреного; через організацію колективного управління.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 48 Закону, повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі; організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів.

У відповідності до приписів пункту "г" частини першої статті 49 Закону організація колективного управління повинна виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень таку функцію як звернення до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів.

Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" організація колективного управління, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація. У випадку, якщо організація колективного управління звертається на захист прав фізичних осіб, такий спір розглядається в порядку цивільного судочинства. Якщо ж вона звертається на захист юридичних осіб, то, залежно від суб'єктного складу, спір розглядається в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, позовні вимоги позивача, від імені якого виступає Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", підлягають задоволенню.

При цьому заперечення відповідача щодо не підтвердження позивачем наявності у нього авторських прав на музичний твір Clarity, виконавець Zedd та не доведення відповідними доказами отримання дозволу на звернення до суду за захистом прав від імені Общества с ограниченной ответственностью «Национальное музыкальное издательство» (РФ, Москва) до уваги судом не приймаються, оскільки вони спростовані вказаними вище обставинами та положеннями правових норм.

Також суд встановив, що компетенція позивача в даному спорі підтверджується:

- Свідоцтвом про облік організації колективного управління №18/2011 від 24 січня 2011 року,

- Статутом ПО ОКУАСП,

- Договором про управління майновими правами №АУ003К від « 01» січня 2014 року між Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» та ТОВ «УМИГ МЬЮЗИІК», Додаткової угоди №2 та Додаткової угоди № 3 до цього Договору,

- Декларацією Музичних творів №26 від 01.12.2015.

В ході розгляду справи судом в судовому засіданні проглянуто Відео-звукозапис до акту № 24/12/2015 від 22.12.2015.

Під час запуску файлу із відео-звукозаписом в діалоговому вікні інтерфесу програми, яка програє цей файл на комп'ютері відображається час і дата його створення - 22.12.2015 о 16-27, що відповідає відомостям занесеним в акт, зафіксованим на відео і відображеним на розрахункових документах.

47:25 - 48:13 хвилини відео-звукозапису додатково зафіксовані місце, дата і час проведення відео-звукозапису.

41:15 хвилина відео-звукозапису додатково зафіксовані розрахункові документи із зазначенням місця, дати і часу проведення відео-звукозапису і додатково суб'єкт господарювання, якій в значеному закладі надає послуги під музичний супровід фонової музики.

41:55 і 42:01 хвилина відео-звукозапису чітко зафіксовано технічне обладнання - аудіо колонки, за допомогою яких подаються музичні твори. Із зображення на телевізійних панелях вбачається, що на них транслюється спортивна, а не музична програма. Тому музичні твори подаються саме за допомогою зафіксованих аудіо колонок, а не колонок, якими обладнані телевізійні панелі.

22:24 - 26:35 хвилини відео-звукозапису зафіксовано подання музичного твору «Сlаrity».

Із огляду на наданий доказ, суд прийшов до уваги, що він підтверджує позовні вимоги.

Відповідно до статті 54 Конституції України встановлено, що: «Громадянам гарантується захист ітелектуальної власності, їхніх авторських прав, і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності.

Кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної діяльності. Ніхто не може використовувати або поширювати їх без згоди власника.»

Авторське право і суміжні права також відносяться до інтелектуальної власності.

Відповідно до статті 14 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і впоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної діяльності. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 55 Конституцій України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Оскільки збір доказів не заборонений законом, уповноважені представники організації елективного управління мають конституційне право на вчинення дій щодо документування цих доказів. Тому для реалізації майнових авторських прав і їх захисту не потрібна пряма вказівка закону з можливість здійснення тієї чи іншої дії для збору відповідних доказів.

Така позиція повністю відповідає Конституції України в статті 19 якої зазначено, що правовий прядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Враховуючи, що Конституція України передбачає реалізацію активного права будь-якими доступними способами, методами, діями. Тому власники закладів (харчування, торгівлі, ТРЦ) не можуть забороняти здійснення дій спрямованих на отримання інформації (в тому числі шляхом фото-, відео-, аудіозйомки) щодо фактів використання майнових авторських прав. Більше того, сам факт проведення контрольного прослуховування жодним чином не порушує перелічені вище права третіх осіб оскільки не має на меті наступне розповсюдження отриманої інформації.

Судом встановлено, що Дозвіл (право) на використання зазначених вище творів відповідач у позивача не отримував. Отже відповідач здійснив бездоговірне використання музичних творів у комерційних цілях (для супроводження своєї господарської діяльності).

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегіть встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши відповідно до вимог ст. 43 ГПК України надані сторонами докази та проаналізувавши їх згідно з вимогами діючого законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

У пункті 4.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" висловлено правову позицію згідно якої зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача.

Згідно вказаної вище правової позиції, суд покладає судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1378 грн на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» , п/р 53 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «УМИГ МЬЮЗІК» 14500 грн. компенсації за порушення авторських прав - використання без дозволу об'єктів правового захисту музичного твору "Clarity", виконавець Zedd та 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.02.2017

Суддя Л.М. Немченко