ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.02.2017 Справа № 904/11607/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол", м. Горлівка Донецької області

до Державного підприємства "Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу", м. Кам'янське Дніпропетровської області

про стягнення 2 108 280,00 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № 94/12-16 від 03.01.2017;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

13.12.2016 до господарського суду Дніпропетровської області звернулося Публічне акціонерне товариство "Концерн Стирол" (позивач) з позовною заявою до Державного підприємства "Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу" (відповідач), у якій заявило вимоги про стягнення 2 108 280,00 грн, з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору № 65-15, укладеного між сторонами 24.07.2013 та додаткових угод до нього.

Представник позивача заявою, поданою до суду 27.12.2016, підтвердив наявність боргу та повідомив про відсутність судових рішень за спірним договором.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Від відповідача конверт з ухвалою суду повернувся на адресу господарського суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання". Згідно інформації з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень ухвали суду не були вручені під час доставки.

З огляду на викладене суд керується ч.1 ст.64 ГПК України, у якій зазначено, що ухвала про порушення провадження по справі надсилається зазначеним особам (сторонам) за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження по справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою вважається, що ухвала про порушення провадження по справі вручена їм належним чином.

Аналогічна позиція викладена у п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" де зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, суд наголошує на тому, що всі ухвали суду були надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При цьому, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 ГПК України.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2013 між Публічним акціонерним товариством "Концерн Стирол" (далі позивач, замовник) та Українським державним науково-дослідним і проектним інститутом азотної промисловості і продуктів органічного синтезу (далі відповідач, виконавець) було укладено договір №65-15 (далі - договір), за умова п. 1.1 якого замовник доручає та зобовязується оплатити, а виконавець протягом терміну дії даного договору зобовязується виконати проектні роботи та інжинірингові послуги (далі роботи) по обєкту "Модернізація складу рідкого аміаку ПАТ "Концерн Стирол".

Згідно з пунктом 1.2 вказаного договору конкретні види та обсяги робіт уточнюються сторонами в процесі реалізації даного договору, визначаються та оформлюються сторонами по мірі надходження замовлень від замовника додатковими угодами до даного договору, які є його невід ємними частинами.

Зміст, строки та вартість конкретних видів робіт, а також окремих етапів їх виконання, визначаються у відповідних додаткових угодах (п. 1.3 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору загальна вартість даного договору визначається як сума всіх укладених сторонами в процесі виконання даного договору додаткових угод.

Пунктом 9.1 договору передбачено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та дії до 31.12.2015; закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, які залишилися невиконаними.

За умовами п. 3.1 договору виконавець зобов'язаний виконати та передати роботи замовнику в порядку, обсязі та строки , які передбачені вимогами відповідних додаткових угод.

Пунктом 3.2 договору на замовника покладено обов'язки прийняти роботи в строки та в порядку, передбачені умовами відповідних додаткових угод, а також оплатити виконавцю ці роботи в розмірах і в строки, які встановлені умовами відповідних додаткових угод.

24.07.2013 між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору, згідно п. 1.1 якої замовник доручає та зобов'язується оплатити, а виконавець зобов'язується в межах даної додаткової угоди №2 виконати роботи по розробці робочого проекту: "Модернізація існуючої системи управління складу рідкого аміаку на ПАТ "Концерн Стирол".

В обсяг робіт, які виконуються виконавцем в межах цієї додаткової угоди №2, входить (п. 1.2 додаткової угоди №2):

- аналіз вихідних даних, отриманих від замовника, розробка Основних технічних рішень; узгодження з замовником Основних технічних рішень; видача завдання спеціалізованій субпідрядній організації на розробку проекту на технічне забезпечення "верхнього рівня" (центральної частини "АСУ ТП" складу рідкого аміаку (п.п. 1.2.1 додаткової угоди №2);

- розробка проектної документації на стадії "робочий проект" у складі: робочих креслень та "затверджуваної частини робочого проекту" "Модернізація існуючої системи управління складу рідкого аміаку на ПАТ "Концерн Стирол" в межах проектування (далі - документації) у відповідності до Завдання на розробку робочого проекту (Додаток №1 до додаткової угоди №2), вихідними даними, виданими замовником за переліком (Додаток №5 до додаткової угоди №2), технічними умовами, в межах вимог: · ДБН А.2.2-3-2012; · ДБН Д.1.1-1.200 з урахуванням змін і доповнень в частині кошторисної документації; · ДБН А.2.2-1-2003 розділу ОВОС (п.п. 1.2.2 додаткової угоди №2);

- експертизу та узгодження "затверджуваної частини робочого проекту" виконує замовник із залученням виконавця; виконавець бере участь у захисті основних технічних рішень в робочому проекті при проходження комплексної експертизи "затверджуваної частини робочого проекту" у Доноблінвестекспертизі, вносить зімни до проектної документації по прийнятим зауваженням експертної організації (п.п. 1.2.3 додаткової угоди №2).

Пунктом 2.1 додаткової угоди №2 визначено вартість робіт виконавця по даній додатковій угоді №2 на підставі протоколу узгодження договірної ціни (Додаток №2 до додаткової угоди №2) та Зведеного кошторису (Додаток №4 до додаткової угоди №2), яка складає 2 203 098,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 367 183,00 грн.

Згідно п. 2.2 додаткової угоди №2 платежі по даній додатковій угоді здійснюються замовником у безготівковій формі в національній валюті України (гривні) шляхом поетапного перерахування грошових коштів на поточний розрахунковий рахунок виконавця згідно виставлених виконавцем рахунків у наступному порядку:

п. 2.2.1 - авансовий платіж в розмірі 90% від вартості робіт за даною додатковою угодою здійснюється замовником частинами протягом 10 банківських днів від дати надання виконавцем відповідного рахунку. Сума перерахованого замовником авансу погашається в кожному акті здачі-приймання виконаних робіт в розмірі 90% від вартості виконаних робіт на відповідному етапі календарного плану (Додаток №3 до додаткової угоди №2);

п. 2.2.2 - виконані роботи підтверджуються підписанням з обох сторін актів здачі-приймання робіт, які оформлюються сторонами після завершення відповідного етапу робіт, передбаченого календарним планом (Додаток №3 до додаткової угоди №2), і підлягають оплаті протягом 10 банківських днів від дати підписання таких актів та отримання від виконавця рахунку і податкової накладної на відповідну суму платежу. Оплата по кожному етапу виконаних робіт по відповідному етапу здійснюється в розмірі 10% його вартості, зазначеної в календарному плані (Додаток №3 до додаткової угоди №2), а 90% його вартості погашається за рахунок раніше перерахованого авансового платежу згідно п.2.2.1 даної додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на користь відповідача в рахунок оплати за договором та додатковою угодою №2 було сплачено 2 203 098,00 грн, у тому числі:

- 860 000,00 грн за платіжним дорученням №749 від 26.07.2013 (а.с. 32);

- 131 371,27 грн за платіжним дорученням №7780 від 06.08.2013 (а.с. 30);

- 960 000,00 грн за платіжним дорученням №9387 від 10.09.2013 (а.с. 30);

- 31 416,93 грн за платіжним дорученням №99990988 від 18.10.2013 (а.с. 31);

- 220 309,80 грн за платіжним дорученням №4 від 19.12.2013 (а.с. 31).

Таким чином, позивачем фактично було здійснено авансові платежі в розмірі 100% від вартості робіт, передбачених умовами додаткової угоди №2 до договору.

Умовами п. 1.3 додаткової угоди №2 встановлено, що виконавець зобов'язується виконати роботи за п.п. 1.1-1.2 в строки, передбачені календарним планом (Додаток №3 до додаткової угоди №2), і передати замовнику результат виконаних робіт у повному обсязі та у стані, які відповідають вимогам та умовам даної додаткової угоди.

Роботи за підготовчим етапом першого етапу календарного плану (Додаток №3 до додаткової угоди №2 - а.с. 20) були закінчені виконавцем та передані замовнику 01.10.2013, що підтверджується підписаним сторонами актом №56 здачі-приймання робіт згідно додаткової угоди №2 до договору на суму 94 818,00 грн.

Граничний термін виконання робіт за п. 2.1 другого етапу робіт (розробка "робочого проекту") становить 165 календарних днів з дати затвердження замовником ОТР (Основних технічних рішень) згідно п. 1.3 календарного плану.

Узгодження і затвердження Основних технічних рішень з боку замовника здійснено 26.09.2013, про що свідчить резолюція технічного директора ПАТ "Концерн Стірол" ОСОБА_2 на титульному аркуші ОТР (а.с. 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у біду-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Отже, роботи по даному етапу календарного плану мали бути передані виконавцем замовнику у строк до 10.03.2014 (включно).

Як зазначає позивач, відповідачем до теперішнього часу не виконано робіт за даним та іншими пунктами календарного плану, чим порушено умови додаткової угоди №2 та договору в цілому. Таким чином, у відповідача знаходиться залишок коштів позивача, сплачених авансом на виконання робіт, у сумі 2 108 280,00 грн (2 203 098 грн - 94 818 грн).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 цього Кодексу встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 1 статті 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

За умовами п. 9.3 договору дострокове розірвання договору та/або додаткових угод до нього може мати місце за згодою сторін або підставами, передбаченими чинним в Україні цивільним законодавством.

Відповідно до п. 9.4 договору у випадку припинення виконання робіт по відповідній додатковій угоді до цього договору, за ініціативою однієї зі сторін, сторона, що вирішила розірвати договірні відносини, направляє письмове повідомлення іншій стороні із зазначенням причин та строків припинення дії відповідних договірних відносин.

Аналогічні положення містяться і в пунктах 6.3-6.4 додаткової угоди №2 до договору.

Нормою ч. 2 ст. 849 ЦК України замовнику надано право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листом за №152 від 11.08.2016 звертався до відповідача з письмовим повідомленням про відмову від додаткової угоди №2 від 24.07.2013 до договору №65-15 від 24.07.2013 та вимогою щодо повернення у семиденний термін раніше перерахованих коштів у сумі 2 108 280,00 грн. Про направлення даного листа та його отримання відповідачем свідчать наявні у матеріалах справи опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек УДППЗ "Укрпошта" від 16.08.2016, а також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання відповідачем 15.09.2016 (а.с. 34).

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим ч. 3 ст. 651 ЦК України). За приписами ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Таким чином, додаткова угода №2 до договору є розірваною з 15.09.2016 внаслідок односторонньої відмови позивача.

З огляду на положення ч. 2 ст. 530 ЦК України, з урахування дати отримання письмової вимоги позивача, відповідач повинен був повернути отримані ним у якості авансового платежу кошти до 22.09.2016 включно.

Отже, причиною виникнення спору у даній справі є знаходження у відповідача коштів, перерахованих авансом за роботи, що не виконані ним відповідно до умов додаткової угоди №2 до договору, яку в подальшому було розірвано позивачем в односторонньому порядку.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

На момент розірвання договору - 15.09.2016 зобов'язання відповідача з виконання етапів робіт, визначених календарним планом виконання проектних робіт "Модернізація існуючої системи управління складу рідкого аміаку на ПАТ "Концерн Стирол" (Додаток №3 до додаткової угоди №2 до договору) залишились невиконаними на суму 2 108 280,00 грн оплати, внесеної авансом на підставі розділу 2 додаткової угоди №2 до договору.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події; положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Оскільки додаткову угоду №2 до договору, відповідно до умов якого відбулося перерахування авансового платежу було розірвано, то грошові кошти в сумі 2 108 280,00 грн вартості невиконаних відповідачем робіт є такими, що збереженні ним без достатньої правової підстави, оскільки підстава, на якій вони були набуті, відпала у зв'язку з розірванням даної додаткової угоди. Тому вказані кошти підлягають поверненню позивачу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача, як на сторону, з вини якої виник спір.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу" (51909, м. Кам'янське Дніпропетровської області, вул. Горобця, буд. 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол" (84610, м. Горлівка Донецької області, вул. Горлівської дивізії, 10, ) передплату в сумі 2108280,00 грн та 31624,20 грн витрат по сплаті судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 09.02.2017.

Суддя В.Д. Воронько