ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2017 р.Справа № 924/1339/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області м. Хмельницький

до Комунального підприємства "Городоккомунсервіс" м. Городок Хмельницької області

про стягнення 4364,00грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник згідно довіреності від 03.01.2017р.

відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 4364,00грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що проведеною працівниками Держекоінспекції у Хмельницькій області 19.08.2013р. перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства було встановлено факт заподіяння шкоди незаконною рубкою дерев в межах населеного пункту м.Городок по вул.Гончара,6, незаконно зрізано 10 дерев різних порід КП "Городоккомунсервіс". Даний факт підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 19.08.2013р. №254/03. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.02.2012 року №111 "Про внесення змін до постанови КМУ від 08.04.1999 року №559 "Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міста та інших населених пунктів" проведено розрахунок шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок самовільної (без належного дозволу) порубки дерев, яка складає 4364,00грн. Листом від 04.09.2013р. №5100/07 відповідачу пропонувалось у добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду, однак, претензія залишена без задоволення, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, вважає їх правомірними та обґрунтованими.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив. У відзиві на позовну заяву, поданому у попередньому судовому засіданні, вказує, що зобов'язання по відшкодуванню шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу КП "Городоккомунсервіс" не були виконані у місячний термін. В даний час відповідач не може задовольнити позовні вимоги позивача, у зв'язку із тим, що підприємством не передбачено кошти на оплату даної шкоди. Крім того, просить суд врахувати положення ст.ст. 256, 257 ЦК України, згідно яких позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У зв'язку із вищевикладеним, просить суд застосувати при винесенні рішення у даній справі положення вказаних статей.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступне.

19.08.2013р. Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства, про що складено акт №254/03 від 19.08.2013р. Перевіркою встановлено, що під час натурної перевірки на скарги жителів багатоквартирного житлового будинку по вул. Гончара, 6 встановлено, що за даною адресою є видалені дерева в кількості 10 штук породи горіх діаметром: 8 см., 12см., 12см., 11см., 9см., 16см., 12см., 6см., 11см. і породи черешня діаметром 32см. Також встановлено, що видалення даних насаджень здійснив начальник дільниці по благоустрою міста КП "Городоккомунсервіс" ОСОБА_2. На видалення даних насаджень в виконавчому комітеті Городоцької селищної ради дозвільні документи відсутні.

Згідно розрахунку шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев в межах населеного пункту м.Городок по вул. Гончара,6 посадовою особою КП "Городоккомунсервіс", проведеного позивачем згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року за №559 із змінами від 01.02.2012р. №111, загальна сума шкоди становить 4 364,00грн.

04.09.2013р. позивач звертався до відповідача з листом №5100/07, в якому повідомляв про необхідність відшкодування шкоди. Однак, відповідач відповіді не надав, заподіяну шкоду не відшкодував, у зв'язку із чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд до уваги приймає наступне:

Відповідно до ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обовязком держави.

Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Статтею 35 вказаного Закону визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об'єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об'єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Відповідно до п.п. 1, 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів щодо: законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, а також молодняку природного походження й самосівів на площах, призначених під лісовідновлення.

Згідно п. 4 Положення Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом. У відповідності до п. 6 Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право: проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Згідно п.п. 1, 3 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011р. № 429, реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах відповідної території здійснюється її територіальними органами - Державною екологічною інспекцією в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Суд встановив, що проведеною 19.08.2013р. позивачем перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства у смт. Городок по вул. Гончара,6, встановлено, що за даною адресою є видалені дерева в кількості 10 штук породи горіх діаметром: 8 см., 12см., 12см., 11см., 9см., 16см., 12см., 6см., 11см. і породи черешня діаметром 32см. Також встановлено, що видалення даних насаджень здійснив начальник дільниці по благоустрою міста КП "Городоккомунсервіс" ОСОБА_2. На видалення даних насаджень в виконавчому комітеті Городоцької селищної ради дозвільні документи відсутні.

Відповідно до приписів статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Стаття 41 вказаного Закону встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди (п. 1.6. Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" від 27.06.2001р. №02-5/744).

Суд враховує, що відповідачем не подано в матеріали справи доказів, які б спростували доводи позивача з приводу заподіяння начальником дільниці по благоустрою міста КП "Городоккомунсервіс" - ОСОБА_2 шкоди внаслідок самовільної незаконної рубки дерев.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення 4364,00грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

В той же час в ході судового розгляду відповідач заявив про застосування строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.ст. 257, 261 ЦК України).

Згідно із п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд встановив, що за вимогою про стягнення 4 364,00 грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, сплив трирічний строк позовної давності.

Зважаючи на викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, в зв'язку із спливом позовної давності.

У відповідності до приписів ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, в зв'язку із відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області м. Хмельницький до Комунального підприємства "Городоккомунсервіс" м. Городок Хмельницької області про стягнення 4364,00грн. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу відмовити.

Повне рішення складено 06.02.2017р.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (м. Хмельницький, вул. І.Франка, 2/2) , 3 - відповідачу (Хмельницька обл., м. Городок, вул. Шевченка,40А) надіслати рекомендованим листом.