ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.02.2017 р. Справа№ 914/223/17

Суддя Сухович Ю.О. розглянувши матеріали

за позовом: Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ХОСАРО», м.Львів

про стягнення 1 639 557,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області Управлінням капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації подано позов до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ХОСАРО» про стягнення 1 639 557,26 грн.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви вих. №34/2-2 від 01.02.2017р.(вх. №235 від 02.02.2017р.) до провадження, суд встановив наявність підстав для її повернення, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня поточного календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється на рівні 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, позивачем не дотримано вищевказаних вимог щодо сплати судового збору і в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України, не долучено до позовної заяви доказів сплати судового збору у розмірі та порядку, визначеному законом.

Слід зазначити, що в описовій частині позовної заяви позивач зазначає, що за вчинення бюджетного правопорушення, передбаченого п.22 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України Головним управлінням державної казначейської служби України у Львівській області винесено розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 12.01.2017р. №07.1-11/256 на рахунку Управління капітального будівництва Львівської обласної організації, в звязку з чим позивач позбавлений можливості сплатити судовий збір.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України визначено, що клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак, в позовних матеріалах поданих на розгляд господарського суду Управлінням капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації відсутні клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі, як не міститься такого клопотання і в прохальній частині позовної заяви.

Несплата судового збору тягне за собою наслідки, визначені у п.4 ст.63 ГПК України - суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно п.2 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 5 березня 2009 року, розрахунковий документ документ встановленої відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового звязку.

Згідно п.61 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового звязку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового звязку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копій позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштове відправлення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

При огляді матеріалів позовної заяви від 01.02.2017р. №34/2-2, яка поступила 02.02.2017р. на розгляд до Господарського суду Львівської області судом встановлено, що позивачем долучено до позовної заяви як доказ надіслання відповідачу позовної заяви з додатками зазначені в п.7 позовної заяви: квитанцію з описом вкладення в підтвердження відправки позовної заяви відповідачу.

Проте, при огляді даного опису вкладення вбачається, що позивачем надіслано відповідачу лише: 1. Копію договору про закупівлю робіт за державні кошти №19 від 27.12.2016р.; 2. Копію платіжного доручення №33 від 27.12.2016р.; 3.Копію платіжного доручення №24 від 27.12.2016р.; 4. Копію акту виконаних робіт за грудень 2016р.; 5. Розрахунок пені; 6. Копію розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами.

Однак, як вбачається за даного опису, позовна заява від 01.02.2017р. №34/2-2 позивачем на адресу відповідача відповідачу не надіслана, оскільки відсутня в переліку надісланих документів, з чого слідує, що позивачем порушено вимоги чинного законодавства України щодо правил оформлення позовної заяви, а саме п.7 ст. 54, ст.ст. 56, 57 ГПК України.

Зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами статті 59 ГПК передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтоване заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Згідно п.6 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Відтак, враховуючи наведене, позовну заяву Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації вих. №34/2-2 від 01.02.2017р.(вх. №235 від 02.02.2017р.) належить повернути позивачу без розгляду на підставі п.4, п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Згідно ч.3 ст.63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

З огляду на викладене, керуючись п.4, п.6 ч.1 ст.63 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації вих. №34/2-2 від 01.02.2017р.(вх. №235 від 02.02.2017р.) без розгляду.

Додаток: позовна заява з долученими матеріалами всього на 72 арк.

Суддя Сухович Ю.О.