номер провадження справи 4/138/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 Справа № 908/3127/16

м. Запоріжжя

За позовом Державного навчального закладу Запорізьке вище професійне училище сфери послуг (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 8)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВААП (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 6)

про зобовязання узгодити межі землекористування шляхом підписання акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, акту прийому-передачі межових знаків на зберігання

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 7 від 16.01.2017;

від відповідача не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

24.11.2016 до Господарського суду Запорізької області звернувся Державний навчальний заклад Запорізьке вище професійне училище сфери послуг, м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВААП, м. Запоріжжя про зобовязання узгодити межі землекористування шляхом підписання акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, акту прийому-передачі межових знаків на зберігання.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 24.11.2016 справу № 908/3127/16 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 порушено провадження у справі № 908/3127/16, справі присвоєно номер провадження 4/138/16, судове засідання призначено на 21.12.2016, у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті. Ухвалою суду від 21.12.2016, на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 16.01.2017.

Ухвалою від 16.01.2017 строк розгляду справи за клопотанням позивача продовжено на п'ятнадцять днів до 08.02.2017, судове засідання призначено на 06.02.2017.

В судовому засіданні 06.02.2017 справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовими клопотаннями представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, в жодне судове засідання не зявився без повідомлення суду про поважність причин неявки. Ухвали суду по даній справі направлялися за належною адресою відповідача. Ухвала від 24.11.2016 повернулася на адресу суду з відміткою поштового відділення: «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/3127/16.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що 08.02.2017 є останнім днем процесуального строку, встановленого ст. 69 ГПК України для вирішення спору у справі № 908/3127/16, суд вирішив за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. ст. 56, 91, 93, 96, 152, ч. 3 ст. 158, ч. 1 ст. 106, ст. ст. 183, 198 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 54, 55 Господарського процесуального кодексу України, і полягають у тому, що позивачем на праві оперативного управління було проведено реєстрацію права власності за Державою Україна в особі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України на обєкти нерухомості, які знаходяться на земельній ділянці по вул. Матросова, 6 в м. Запоріжжі. Для належного оформлення права користування зазначеною земельною ділянкою та отримання відповідного акту серед документів, які необхідно подати до Запорізької філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» для отримання Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є акт погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами та акт прийому-передачі межових знаків на зберігання. ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг» звернувся до землекористувачів (землевласників) суміжних земельних ділянок для підписання відповідних актів, проте відповідач залишив звернення навчального закладу без розгляду, що за своє суттю є відмовою в задоволенні вимог позивача щодо підписання акту встановлення меж вищевказаної земельної ділянки. Ця відмова в погодженні меж цієї ділянки перешкоджає позивачу в оформленні прав на земельну ділянку. Всі інші суміжні землекористувачі погодили межі земельної ділянки.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача в судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 370/11 від 28.08.2008 «Про оформлення права державної власності на об'єкти нерухомості ВПУ № 38 (на даний час Державний навчальний заклад «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг») по вул. Матросова, 6», згідно з додатком до рішення та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 323/2 від 27.07.2011 «Про оформлення приміщення №№ 1-4 в будівлі виробничих майстерень /літ.Н-2/, Інв. № 10300006 по вул. Олександра Матросова, 6», Державний навчальний заклад «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг» провів реєстрацію права власності за Державою Україна в особі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України на праві оперативного управління за Державним навчальним закладом «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг» на об'єкти нерухомості, що підтверджується витягами №№ 26184469 від 20.05.2010, 33152729, 33152352, 33152611 від 13.02.2012 про реєстрацію права державної власності на нерухоме майно, виданими Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації».

У зв'язку з реєстрацією права державної власності на об'єкти нерухомості навчальний заклад звернувся 13.03.2012 до Міського голови з проханням оформити державний акт на право користування земельною ділянкою за ДНЗ «Запорізьке ВПУСП», яке знаходиться за адресою вул. Матросова, 6. Листом від 09.04.2012 № 1504 Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради повідомило, що для розгляду питання необхідно подати визначені документи, а саме:

- технічний паспорт ТОВ МБТІ на майно;

- свідоцтво про власність на майно;

- інвентарні картки на майно, яке знаходиться на даній земельній ділянці, підписаних головним бухгалтером та керівником установи;

- згоду землекористувача згідно кадастрової довідки (Управління Держкомзему у м. Запоріжжя Запорізької області);

- лист-погодження департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради.

Листом від 24.09.2014 № 1590 Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської раді повідомив про можливість надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розташування навчального закладу.

24.10.2013 між Запорізькою регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та Державним навчальним закладом «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг» був укладений Договір № 08000763 на виконання робіт із землеустрою (далі Договір), за умовами якого Запорізька регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» зобов'язується своїми засобами и за рахунок навчального закладу виконати надання інформаційних, юридичних, консультативних, та інших послуг, а ДНЗ «Запорізьке ВПУСП» - прийняти та оплатити виконані роботи.

Результатом робіт, визначених п.1.1 цього Договору, є Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розташування Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг».

Згідно п. 3.2 Договору по факту виконаних робіт на підставі акту здачі-прийому виконаних робіт від 20.11.2013 Державним навчальним закладом «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг» були перераховані 25.07.2013 Державному підприємству «Центр державного земельного кадастру» кошти в розмірі 9436,74 грн.

Станом на 24.10.2016 Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовної площею 1,3500 га по вул. Олександра Матросова, 6 для розташування ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг» та подальшого надання її у постійне користування Запорізькою регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» не наданий навчальному закладу.

Серед документів, які було необхідно подати до Запорізької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» для отримання Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, був акт погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками і землекористувачами та акт прийому-передачі межових знаків на зберігання.

У зв'язку із цим ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг» звернувся до землекористувачів (землевласників) суміжних земельних ділянок для підписання відповідних актів.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВААП» землекористувач (землевласник) суміжної земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Матросова, 6 залишило звернення № 10 від 01.02.2016, № 38 від 18.02.2016 та № 124 від 02.09.2016 навчального закладу без розгляду, що підтверджується конвертами, які повернулися на адресу позивача з відміткою поштового відділення «за закінченням строку зберігання» та роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти.

За твердженням позивача, відмова в погоджені меж земельної ділянки перешкоджає навчальному закладу в оформлені прав на земельну ділянку. Всі інші суміжні землекористувачі погодили межі земельної ділянки.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Статтею 12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

За приписами ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа не може бути примушена до дії, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено способи захисту прав на земельні ділянки, а саме: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Також, ст. 158 Земельного кодексу України визначено органи, що вирішують земельні спори, а саме: 1. Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. 2. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. 3. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. 4. Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. 5. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів регламентовано ст. 159 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року N 858-IV передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, вона включає:

а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки;

б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами;

в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості;

г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі;

ґ) виготовлення кадастрового плану.

При цьому законодавством України не передбачено обовязку суміжного землекористувача погоджувати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та обов'язку підписувати акт про погодження (встановлення) визначення меж земельної ділянки, які оформлюються з метою оформлення права на земельну ділянку. Для суміжних землекористувачів таке погодження меж земельної ділянки є добровільною дією.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року N 858-IV межування земель - комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних одиниць, меж земельних ділянок власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка.

Слід зазначити, що погодження меж земельної ділянки полягає у тому, щоб суміжному землекористувачеві було запропоновано підписати відповідний акт. Не погодження меж земельної ділянки є формою реалізації прав відповідача. Тобто, у разі відмови від підписання акта, орган, уповноважений вирішувати питання про надання земельної ділянки виходить не з самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів такої відмови.

Позивач неодноразово звертався до відповідача за узгодженням меж землекористування шляхом підписання акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, що підтверджується наявними в матеріалах справи зверненнями № 10 від 01.02.2016, № 38 від 18.02.2016 та № 124 від 02.09.2016, конвертами, в яких було надіслано ці звернення, та фіскальним чеком від 05.09.2016. Проте, усі звернення відповідачем було залишено без розгляду.

Отже, підписання акта погодження меж самостійного значення не має, і воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку. У випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж відбулося. Таким чином залишення без розгляду відповідачем звернення позивача про підписання акта погодження меж земельної ділянки та акта прийому-передачі межових знаків на зберігання не порушує права позивача.

Водночас, суд вважає за необхідне вказати, що технічні документи не є підставою для землекористування в силу положень земельного законодавства України, а лише повинні бути предметом розгляду компетентним органом питання про землекористування, рішення якого і буде породжувати певні правові наслідки для учасників земельних правовідносин.

Таким чином, позовні вимоги Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг», м. Запоріжжя до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВААП», м. Запоріжжя про зобовязання узгодити межі землекористування шляхом підписання акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, акту прийому-передачі межових знаків на зберігання задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 14 ЦК України, ст. 123, 152, 158, 198 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 55 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року N 858-IV, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище сфери послуг», м. Запоріжжя до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ВААП», м. Запоріжжя про зобовязання узгодити межі землекористування шляхом підписання акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, акту прийому-передачі межових знаків на зберігання відмовити у повному обсязі.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України 9 лютого 2017 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.