ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 р. Справа № 909/1095/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - головний юрисконсульт відділу претензійно-позовної роботи юридичного департаменту (довіреність №14-90 від 18.04.2014; посвідчення №1749 від 29.08.2014);

від відповідача: ОСОБА_2 - юрисконсульт (довіреність №11/1591 від 30.12.2016),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001)

до відповідача: державної організації "Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району" (вул. Національної гвардії, 14-Г, м. Івано-Франківськ, 76014)

про стягнення коштів в розмірі 3704,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до державної організації "Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району" (далі Івано-Франківська КЕЧ району) про стягнення коштів в розмірі 3704,48 грн., зокрема, інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Посилаючись на те, що в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за укладеним між сторонами договором купівлі - продажу природного газу в частині несвоєчасної оплати за спожитий природний газ, заявник просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 3469,12 грн. та три проценти річних 235,35 грн., а всього в загальній сумі 3704,48 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2016 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в засіданні суду на 27.12.2016.

В судовому засіданні 27.12.2016 представник відповідача проти позову заперечила, крім того нею подано клопотання, в якому просить на виконання вимог ухвали від 07.12.2016 долучити до матеріалів справи документи та письмові заперечення проти позовної заяви. У вказаних запереченнях представник відповідача посилаючись на те, що питання невчасного проведення оплати та стягнення заборгованості, що виникла, вже вирішувалось у судовому порядку, а рішення набрало законної сили і приведено до реального виконання, просить суд припинити провадження у даній справі на підставі п.2 ч.1 ст. 80 ГПК України. Також подала суду заяву про застосування строків позовної давності, в обґрунтування якої посилається на те, що позивачем не зазначено жодної об'єктивної причини, яка б протягом тривалого часу перешкоджала подачі позову до суду в межах строку, встановленого законодавством. Крім того, заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи для можливості подання додаткових доказів у справі.

Судом відмовлено в задоволенні заяви про застосування строку позовної давності. Ухвалою суду від 27.12.2016 розгляд справи відкладено на 24.01.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 24.01.2017 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд позов задоволити,

В судовому засідання 24.01.2016 представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у запереченнях проти позовної заяви. Крім того, нею подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та додаткових заперечень проти позовної заяви, де зазначено, що в зв'язку з невчасним отриманням від позивача рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування коштів відповідач вини відповідача у виникненні заборгованості немає, а тому просить в позові відмовити, а провадження у справі припинити. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача усно зазначила, про те, що позивачем невірно зазначено загальну суму ціни позову та помилково здійснено розрахунок вимог на строк по 18.11.2015, в обґрунтування чого вказує на те, що Івано-Франківська КЕЧ району було здійснено оплату 17.11.2015, а тому розраховувати суму боргу слід по 17.11.2015.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходивши з наступного:

28.01.2013 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець, позивач) та Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/2617-ТЕ-15 (далі договір), відповідно до умов якого, продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

На виконання умов вказаного договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 13135,20 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2013, від 28.02.2013, від 31.03.2013, від 30.04.2013, які підписані та скріплені печатками сторін. Копії зазначених доказів долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання зобовязання.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, в порушення умов договору відповідач зобов'язання виконував неналежним чином, оскільки здійснював оплату за переданий газ несвоєчасно.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З пояснень представника позивача випливає, що розрахунок за отриманий природний газ в сумі 13135,20 грн. відповідачем проведено з порушенням встановленого договором терміну, а тому позивач звернувся до суду з позовом про застосування наслідків статті 625 ЦК України, а саме: стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних.

З приводу заявленої представником відповідача в судовому засіданні 27.12.2016 заяви про застосування строків позовної давності слід зазначити наступне:

приписами статей 256, 257 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З матеріалів справи випливає, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" позовні вимоги заявлено за період з 2013 по 2015 роки, а тому строк позовної давності не сплинув, на підставі чого 27.12.2016 судом було відмовлено в задоволенні заяви про застосування строку позовної давності.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Отже, даною нормою передбачено обовязок доказування на сторін процесу.

Посилання представника Івано-Франківської КЕЧ району в судовому засіданні на те, що оплату відповідачем здійснено 17.11.2015, в звязку з чим позивачем помилково здійснено розрахунок вимог на строк по 18.11.2015, не заслуговує на увагу, оскільки відповідачем не було надано письмових доказів на підтвердження здійснення ним оплати саме 17.11.2015.

При здійсненні судом перевірки правильності нарахувань на підставі приписів ст. 55 ГПК України, встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку в розрахунку загальної суми позову, а саме: ним заявлено до стягнення кошти в розмірі 3704,48 грн., хоча сума інфляційних втрати 3469,12 грн. та трьох процентів річних 235,35 грн. насправді становить - 3704,47 грн.

Крім того, позивачем при розрахунку загальної суми трьох процентів річних допущено арифметичну помилку, а саме: позивачем заявлено суму 235,35 грн., хоча згідно поданої таблиці розрахунку загальна сума трьох процентів річних насправді становить 235,36 грн. Слід зазначити, що суд розглядає справу тільки в межах заявлених позовних вимог.

На підставі наведених вище норм та наданих сторонами письмових доказів, суд прийшов до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, однак, підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 33, 49, 55, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частинаи району (вул. Національної гвардії, 14-Г, м. Івано-Франківськ, 76014, код 08494013) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького,6, м. Київ, 01001, код 20077720) кошти в розмірі 3704,47 грн. (три тисячі сімсот чотири гривні сорок сім копійок), з яких: інфляційні втрати - 3469,12 грн. (три тисячі чотириста шістдесят дев'ять гривень дванадцять копійок) та 3% річних 235,35 грн. (двісті тридцять п'ять гривень тридцять п'ять копійок) та судовий збір в розмірі 1377,99 грн. (одна тисяча триста сімдесят сім гривень дев'яносто дев'ять копійок).

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 15.02.2017.