ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.02.2017 Справа № 904/10703/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройпрогрес", м. Орджонікідзе Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техсинтез", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 14416,16 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: юрисконсульт начальник служби безпеки ОСОБА_1, довіреність від 07.06.2016;

від відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність від 10.02.2017.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройпрогрес" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техсинтез" (далі - відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості у сумі 14 416,16 грн, з посиланням за неналежне виконання умов договору №74 постачання товару, укладеного між сторонами 03.10.2013.

Ухвалою суду від 16.12.2015 було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні суду.

Ухвалою суду від 29.12.2015 провадження у справі було зупинено до закінчення у господарському суді Дніпропетровської області провадження у справі № 904/9437/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техсинтез" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройпрогрес" про стягнення 21 847,93 грн.

Рішенням суду від 07.06.2016 у справі №904/9437/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.09.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2016, позов задоволено повністю.

У зв'язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2017 провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання на 14.02.2017.

08.02.2017 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що судовими рішеннями по справі №904/9437/15 встановлено факт отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Стрройпрогрес" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Техсинтез" товару за договором постачання товару №74 від 03.10.2013, який є предметом позову по справі №904/10703/15.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2016 у справі №904/9437/15, яке набрало законної сили, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техсинтез" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройпрогрес" про стягнення 21847,93 грн задоволено у повному обсязі; стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройпрогрес" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техсинтез" 12040,00 грн основної заборгованості, 9170,63 грн інфляційних втрат, 637,30 грн 3% річних та 1218,00 грн судового збору.

За результатами розгляду справи №904/9437/15 господарським судом у рішенні від 07.06.2016 встановлено наступні обставини:

- 03.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техсинтез" (постачальник - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сторйпрогрес" (покупець-відповідач) укладено договір постачання товару №74, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність (повне господарське відання) покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах даного договору;

- цей договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2013, але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 7.1. договору);

- відповідно до п. 7.2. договору, у випадку, якщо одна зі сторін не заявить про свої наміри розірвати або змінити договір за 30 днів до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на строк 1 рік;

- предмет договору: Цемент (п.1.2. договору);

- відповідно до п. 2.1. договору, найменування, асортимент, одиниця виміру та загальна кількість товару, строк оплати товару, зазначені в рахунках і накладних, які є невід'ємною частиною цього договору;

- відповідно до п. 3.1. договору, ціна на продукцію, що поставляється, встановлюється згідно виставлених рахунків, які є невід'ємною частиною цього договору;

- пунктом 3.2. договору встановлено, що загальна вартість товару, що поставляється за цим договором, складається з вартості товару зазначеної у видаткових накладних;

- відповідно до п. 4.2. договору, товар відвантажується партіями, згідно усної заявки покупця, на умовах самовивозу або доставляється орендованим транспортом авто перевізника;

- право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент фактичної поставки відповідної партії товару, яка оформляється видатковою накладною, підписаною уповноваженим представником покупця (п. 4.3 договору);

- відповідно до п. 5.1. договору, розрахунки за цим договором повинні бути здійснені шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в національній валюті України з рахунку покупця на рахунок постачальника; покупець сплачує 100% вартості товару згідно виставленого рахунку протягом 5 календарних днів (п. 5.2. договору);

- в період з жовтня 2013 по грудень 2013 позивачем було здійснено відповідачу поставку товару на загальну суму 100 869,50 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні, а саме: №РН-0000600 від 04.10.2013; №РН-0000616 від 11.10.2013; №РН-0000644 від 28.10.2013; №РН-0000688 від 20.11.2013; №РН-0000715 від 06.12.2013; №РН-0000723 від 20.12.2013; №РН-0000732 від 30.12.2013.

- поставлений товар за вищевказаними видатковими накладними був повністю оплачений відповідачем;

- 10.01.2014 на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 22 040,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000002 від 10.01.2014 та податковою накладною №2 від 10.01.2014;

- товар за вищевказаною видатковою накладною отримала уповноважений представник відповідача ОСОБА_3 на підставі виданої ТОВ "Стройпрогрес" довіреності №1 від 09.01.2014;

- 10.01.2014 на оплату поставленого товару вартістю 22040 грн позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру №СФ - 0000003 від 10.01.2014;

- відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого товару належним чином не виконав, за отриманий товар сплатив частково на суму 10 000 грн., що підтверджується звітом про дебетові та кредитні операції по рахунку, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 12 040 грн.;

- 27.03.2014 позивач направив на адресу відповідача претензію №21 від 26.03.2014, якою просив відповідача перерахувати на рахунок позивача суму заборгованості у розмірі 12 040 грн.; відповідач на претензію не відреагував, заборгованість за поставлений товар у розмірі 12 040 грн. не сплатив;

- причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем умов договору постачання товару №74 від 03.10.2013, в частині повної та своєчасної сплати за отриманий товар;

- відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, вказував на те, що не підписував та не отримував товар за видатковою накладною №РН-0000002 від 10.01.2014;

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 призначено по справі №904/9437/15 судову експертизу; проведення експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз; на розгляд експерта було поставлено наступні питання:

1. Чи нанесено відтиск печатки ТОВ "Стройпрогрес" на видатковій накладній №РН-0000002 від 10.01.2014 та довіреності №1 від 09.01.2014 печаткою, експериментальні зразки відтисків, якої надані для порівняння дослідження (видаткові накладні №РН-0000600 від 04.10.2013, №РН-0000616 від 13.10.2013, №РН-0000644 від 28.10.2013, №РН-0000688 від 20.11.2013, №РН-0000715 від 06.12.2013, №РН-0000722 від 20.12.2013, №РН-0000723 від 20.12.2013)?

2. Чи нанесено відтиск печатки ТОВ "Стройпрогрес" на видатковій накладній №РН-0000002 від 10.01.2014 та довіреності №1 від 09.01.2014 печаткою вільні зразки якої надані ТОВ Стройпрогрес"?

3. Чи виконано однією рукою підпис, що міститься у видатковій накладній №РН-0000002 від 10.01.2014 від імені ОСОБА_3 та довіреності № 1 від 09.01.2014 від імені ОСОБА_3?

- 23.05.2016 від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз до господарського суду надійшли матеріали справи з висновком комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів № 315/316-16 від 11.05.2016;

- по першому питанню: щодо дослідження відтисків печатки ТОВ "Стройпрогрес" на видатковій накладній № РН-0000002 від 10.01.2014 та довіреності №1 від 09.01.2014 та вільних зразків відтисків печатки ТОВ "Стройпрогрес", експертом зроблено висновок, що відтиски печатки ТОВ "Стройпрогрес" на досліджуваних документах нанесені кліше печатки ТОВ "Стройпрогрес" вільні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження;

- на спірній видатковій накладній №РН-0000002 від 10.01.2014 міститься та сама печатка, яку відповідач ставив на видаткових накладних №РН-0000600 від 04.10.2013, №РН-0000616 від 13.10.2013, №РН-0000644 від 28.10.2013, №РН-0000688 від 20.11.2013, №РН-0000715 від 06.12.2013, №РН-0000722 від 20.12.2013, №РН-0000723 від 20.12.2013, які не заперечуються відповідачем та товар по яким оплачено у повному обсязі;

- по другому питанню: щодо дослідження відтисків печатки ТОВ "Стройпрогрес" на видатковій накладній №РН-0000002 від 10.01.2014 та довіреності №1 від 09.01.2014 та експериментальних зразків відтисків печатки ТОВ "Стройпрогрес", експертом зроблено висновок, що відтиски печатки ТОВ "Стройпрогрес" на досліджуваних документах нанесені не кліше печатки ТОВ "Стройпрогрес" експериментальні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження в судовому засіданні 14.12.2015;

- третє питання експертом не вирішувалось, в зв'язку з неможливістю відібрання вільних зразків підпису ОСОБА_3.

Таким чином, суд, з урахуванням приписів ст. 33 ГПК України та встановлених обставин справи №904/9437/15, дійшов висновку про підтвердження матеріалами даної справи факту отримання товару ТОВ "Стройпрогрес" товару, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000002 від 10.01.2014, що яка підписана та скріплена печатками сторін. У звязку з відсутністю у матеріалах справи №904/9437/15 доказів повної оплати поставленого позивачем товару, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техсинтез" визнано обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Предметом позову у даній справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техсинтез" 10000,00 грн заборгованості за недопоставлену Товариству з обмеженою відповідальністю "Стройпрогрес" продукцію за договором №74 від 03.10.2013 (далі договір), а також 3140,00 грн інфляційних втрат, 576,16 грн річних та 700,00 грн штрафу, нарахованих у зв'язку з порушенням постачальником своїх зобов'язань за договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним відповідачу була здійснена попередня оплата на суму 10000,00 грн та вручена довіреність на право отримання товару №1 від 09.01.2014, але товар, обумовлений договором, відповідачем поставлено не було. Також позивач зазначає, що факт неотримання товару підтверджують документи, які відсутні у позивача і відповідача, зокрема, відсутня прибуткова накладна з підписом та печаткою відповідача. Позивач вважає, що у звязку з припиненням дії договору станом на 11.12.2015, відповідач зобовязаний повернути суму, на яку він не поставив продукцію.

На підтвердження здіснення спірної суми попередньої оплати в розмірі 10000,00 грн позивачем до позову додано копію виписки за особовим рахунком за 13.01.2014.

Однак, з призначення проведеного 13.01.2014 позивачем на користь ТОВ „Техсинтез платежу на суму 10 000,00 грн, вбачається, що зазначена сума є оплатою за портландцемент згідно договору №74 від 03.10.2013 та рахунку №СФ-00000003 (а.с. 11).

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, підставою для повернення продавцем суми попередньої оплати є не передання товару покупцеві.

Проте, факт отримання позивачем товару за видатковою накладною №РН-0000002 від 10.01.2014, який ним було частково оплачено відповідачу в сумі 10000,00 грн згідно рахунку-фактури №СФ-0000003 від 10.01.2014, встановлено судом у справі №904/9437/15. А отже, цей факт не потребує доказування при розгляді даної справи, в якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено наведені обставини.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено обставин, на які він посилається як підставу своїх вимог, та не надано доказів у їх підтвердження.

З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 15.02.2017.

Суддя В.Д. Воронько