номер провадження справи 33/134/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

07.02.2017 справа № 908/3283/16

за позовом: Міського комунального підприємства Основаніє (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Перша Юридична компанія (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 16)

про стягнення 4381,44 грн.,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 444 від 03.01.2017 р.

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство Основаніє, м. Запоріжжя звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Перша Юридична компанія, м. Запоріжжя витрат, повязаних із спільним володінням та дольовою участю в утриманні житлового будинку та прибудинкової території у розмірі 4381,44 грн.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на наступні обставини. Між власником нежитлового приміщення Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Юридична компанія» та КП «ВРЕЖО № 13», правонаступником якого є МКП «Основаніє», укладено договір № 3528 від 01.08.2008 р. про спільне володіння та дольову участь в утриманні житлового будинку та прибудинкової територій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 34-а, нежитлове приміщення загальною площею 208,70кв.м. Відповідно до Розділу 2 договору Виконавець (МКП «Основаніє) - надає комунальні та інші послуги відповідно до встановленого рішенням місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За доводами позивача, в порушення умов Договору та діючого законодавства, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, і станом на момент подання позову заборгованість відповідача за надані послуги відповідно до договору становить 4381,44 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на приписи ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.12.2016 р. порушено провадження у справі № 908/3283/16, розгляд якої призначено на 17.01.2017 р. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.01.2017 р. на підставі ст. 77 ГПК України у звязку з незявленням у судове засідання представника відповідача, розгляд справи відкладено на 07.02.2017 р.

За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача в судовому засіданні 07.02.2017 р. звернувся до суду з письмовим клопотанням (вих. № б/н від 07.02.2017 р.) про припинення провадження у справі. Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що відповідач у добровільному порядку сплатив суму заборгованості в розмірі 4381,44 грн. та суму 1378,00 грн. судового збору. На підтвердження здійсненої відповідачем оплати позивач надав копії меморіальних ордерів №@ 2PL 159440 від 03.02.2017 р. та №@ 2PL 159448 від 03.02.2017 р.

Представник відповідача у судове засідання 07.02.2017 р. вдруге не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвали господарського суду від 07.12.2016 р. та від 17.01.2017 р. були направлені судом на належну адресу відповідача, визначену у позовній заяві, що співпадає з відомостями, зазначеними у ЄДР: 69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 16 (витяг наявний у матеріалах справи). Вказані ухвали до суду, через неотримання її адресатом, не повертались.

Тобто, про час та місце слухання даної справи відповідач був повідомлений належним чином. Сплата суми заборгованості також свідчить про обізнаність відповідача щодо наявності судового спору.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи відсутність перешкод у розгляді справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для припинення провадження у справі.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно п. 4.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Як випливає з матеріалів справи, 01.08.2008 р. між Комунальним підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 13 (КП ВРЕЖО № 13, правонаступником якого є позивач у справі) та ТОВ Перша Юридична компанія (Співвласником, відповідачем у справі) було укладено договір № 3528 про спільне володіння та дольову участь в утриманні житлового будинку та прибудинкової території (далі - Договір).

Згідно із п. 1.1 Договору предметом договору є спільне володіння 4-поверховим житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Рекордна, 34-а і пайова участь Співвласника в затратах на утримання житлового будинку та прибудинкової території, в якому останній є власником нежитлового приміщення № 37 загальною площею 208,70кв.м. згідно з договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25.06.2008 р.

Відповідно до п. 2.1. Договору КП ВРЕЖО № 13 (правонаступником якого є позивач) зобов'язується забезпечити: утримання та експлуатацію житлового будинку і прибудинкової території; надання співвласнику комунальних та інших послуг по діючим розцінкам, тарифам; доведення до відома співвласника про зміни ставки експлуатаційних витрат по житловому фонду, що є комунальною власністю, та тарифів на комунальні послуги. За проханням співвласника надавати копію розрахунку експлуатаційних витрат, затвердженого для житлового фонду комунальної власності.

В пункті 2.2 Договору сторонами узгоджено наступне.

Співвласник зобов'язується, зокрема, не пізніше 20 числа поточного місяця вносити оплату за експлуатаційні витрати по встановленим для житлового фонду ставкам. Сума експлуатаційних витрат на місяць становить 0,656 грн. за 1кв.м. згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 23 від 26.012006 р.

0,656 грн. * 208,70кв.м. = 136,91 грн.

Розмір витрат по обслуговуванню будинку, прибудинкової території може бути переглянутим у зв'язку зі змінами економічного становища та прийняттям Урядом України, міськвиконкомом відповідних постанов, рішень, розпоряджень.

Доказів припинення дії Договору сторонами не надано.

28.08.2013 р. зареєстровано зміни до статуту МКП ОСНОВАНІЄ, якими визначено, що МКП ОСНОВАНІЄ є повним правонаступником Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 13, припинення якого зареєстровано 11.12.2012 р. згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02.07.2015 р.

Як вказує позивач, неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за Договором призвело до утворення заборгованості, яка станом на момент подання позову становить 4381,44 грн.

Позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за Договором за період з січня 2014 р. по серпень 2016 р. в сумі 4381,44 грн. стала предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України), згідно з якою господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (пункт 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно з п/п. 2.2.6 Договору співвласник зобовязується не пізніше 20 числа поточного місяця вносити оплату за експлуатаційні витрати по встановленим для житлового фонду ставкам.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Обставини справи свідчать, що відповідач свої зобовязання щодо своєчасної оплати за експлуатаційні витрати, всупереч умов Договору та вимог чинного законодавства України, в повному обсязі та в обумовлений Договором строк не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за Договором.

Згідно розрахунку позивача заборгованість ТОВ Перша Юридична компанія за період: січень 2014 року серпень 2016 року, включно, складає 4381,44 грн.

З огляду на неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань щодо оплати наданих послуг, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 4381,44 грн. заборгованості правомірними.

Разом з тим, після порушення провадження у даній справі, яке відбулось 07.12.2016р., відповідач в повному обсязі сплатив суму 4381,44 грн. заборгованості та суму 1378,00 грн. судового збору, що підтверджується копіями меморіальних ордерів №@ 2PL 159440 від 03.02.2017 р. та №@ 2PL 159448 від 03.02.2017 р.

Оскільки суму заборгованості було сплачено відповідачем після порушення провадження по даній справі, на час розгляду справи в судовому засіданні 07.02.2017 р. предмет спору відсутній.

Як вже зазначалося вище, відповідно до приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження по справі № 908/3283/16 слід припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у звязку із відсутністю предмету спору.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 908/3283/16 припинити.

Ухвала набирає чинності з дати її прийняття.

Суддя М.В. Мірошниченко