ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2017 р.Справа № 916/3171/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго

До відповідача: Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області

про стягнення 106039,29 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю

Від відповідача: не зявився

У судовому засіданні, яке відбулось 06.02.2017р., відповідно до вимог ст. 77 ГПК України було оголошено перерву по справі №916/3171/16 до 07.02.2017р. о 10 год. 30 хв.

Суть спору: Позивач Публічне акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, у якій просить суд, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 06.02.2017р., стягнути з відповідача заборгованість за активну електричну енергію в сумі 83643,60 грн., суму нарахувань 3% річних у розмірі 2108,29 грн., пеню у розмірі 16566,99 грн. та інфляційні витрати у розмірі 3720,44 грн.

Відповідач Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог, з підстав, які викладено у відзиві на позовну заяву від 06.02.2017р., зазначаючи суду, що за укладеним між сторонами ОСОБА_2 у відповідача відсутня заборгованість, в підтвердження чого були залучені до матеріалів справи платіжні доручення, які, на думку відповідача, підтверджують належне виконання зобовязань з його боку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

18 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго (Постачальник) та Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (Споживач) було укладено Договір №8763 С/А 5 про постачання електричної енергії, згідно якого Постачальник електричної енергії продає Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком №2 „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно до п. 2.1. ОСОБА_2, під час виконання умов цього ОСОБА_2 з питань, що не обумовлені цим ОСОБА_2, Сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та правилам користування електричною енергією.

Положеннями п. 2.3 ОСОБА_2 встановлено обовязок споживача, зокрема, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки, оплачувати Постачальнику електроенергії вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника електроенергії та електроустановками Споживача.

Додатком 1 ОСОБА_2 про закупівлю № 8763 від 23.12.2015 року визначені обсяги постачання електричної енергії у грудні 2015р. на обєкт «лабораторія» за адресою м.Одеса, Овідіопільська догога, 8.

Згідно порядку розрахунків, узгодженого сторонами у п. 1 Додатку №5 до ОСОБА_2 про постачання електричної енергії від 27 грудня 2007 року №8763 С/А 5, показів засобів обліку, розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електроенергії приймається місяць з 31 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття „розрахунковий період та „календарний місяць вважати прирівняними. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електроенергії або дата внесення Споживачем готівки в касу Постачальника.

Відповідно до п. 2. Додатку №5 до ОСОБА_2 про постачання електричної енергії від 27 грудня 2007 року №8763 С/А 5, Споживач здійснює повну оплату вартості спожитої електричної енергії за розрахунковий період один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком. Оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання енергії та потужності нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього ОСОБА_2, здійснюються Споживачем самостійно на протязі 10 операційних днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до п. 3. Додатку №5 до ОСОБА_2 про постачання електричної енергії від 27 грудня 2007 року №8763 С/А 5, обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі на ділянці мережі від мясця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за „Актом про обсяги спожитої електроенергії за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіку зняття показів. Акт про обсяги переданої субспоживачу електричної енергії узгоджується з Основним споживачем.

На виконання умов укладеного ОСОБА_2, за період з квітня 2015 року по вересень 2016 року Публічним акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго було передано, а Головним управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області було спожито 138821 кВат.год електричної енергії на суму 261701,14 грн., що підтверджується актами про обсяги спожитої електроенергії, що були отримані споживачем.

Відповідачем Головним управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області було здійснено часткове погашення заборгованості за спожиту активну електричну енергію за розрахункові періоди з квітня 2015 року по вересень 2016 у розмірі 97655,15 грн., у звязку з чим за розрахунками Постачальника, за Споживачем існує заборгованість у розмірі 164045,99 грн., яка на даний час є непогашеною.

Відповідно до п. 2.3.3 ОСОБА_2, Споживач зобовязаний оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №5 „Порядок розрахунків та №2 „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Положеннями п. 2.3.4. визначено, що Споживач зобовязаний здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком №9 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Відповідно до п. 4.2.1 ОСОБА_2, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4. цього ОСОБА_2, з порушенням термінів, визначених додатком №5 „Порядок розрахунків, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5% але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той період, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

У звязку з простроченням сплати вартості спожитої активної електричної енергії в період з 01.12.2015р. по 31.08.2016р. позивачем здійснено нарахування пені. Так, відповідно до такого розрахунку за відповідачем рахується боргу зі сплати нарахованої пені у розмірі 16566,96 грн.

Заборгованість за нарахованими позивачем 3% річних за несвоєчасну сплату спожитої активної електричної енергії за період з 01.12.2015р. по 31.08.2016р. становить 2102,29 грн.

Нарахування інфляційних втрат за несвоєчасну оплату за спожиту активну енергію, за період з грудня 2015р. по травень 2016р. становить 3720,44 грн.

Відповідно до п. 9.4 ОСОБА_2, договір укладений на строк до 31 грудня 2008 р. Договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії ОСОБА_2 жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, таким чином є діючим

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго повністю підтримано повноважним представником позивача в судовому засіданні, обґрунтовано неналежним виконанням з боку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області прийнятих на себе зобовязань за умовами Договір №8763 С/А 5 від 27.12.2007р. про постачання електричної енергії та направлено на стягнення з відповідача загальної суми боргу в розмірі 106039,29 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (п.1. ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.).

Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору

Відповідно до п. 1. ст. 627 ГПК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до вимог статті 26 Закону України „Про електроенергетику споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Пунктом 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996р. (надалі Правила) передбачає, що електрична енергія (активна) енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару.

Згідно до положень ст. 5.1. Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до п.п. 1 п. 8.1. Правил, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України.

Згідно із п. 10.2. Правил, споживач зобовязаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п. 1 п. 8.1. Правил, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного між сторонами ОСОБА_2 №8763 С/А 5 про постачання електричної енергії від 27.12.2007р., позивачем було поставлено, а Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області спожито електричну енергію в період з квітня 2015р. по грудень 2015 рік 67 356кВт/год, що підтверджується актами про обсяги спожитої електроенергії, на суму 119647 грн., яка відповідачем сплачена в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками від 29.12.2014р., від 28.12.2015р., від 28.12.2016р., від 29.12.2016р. та листом ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області від 30.12.2016р. про зарахування суми в розмірі 60789,61грн. за спожиту електроенергію у 2015 році.

В період з січня 2016 року по вересень 2016 року відповідачем було спожито 71465 кВт/год, що підтверджується актами про обсяги спожитої електроенергії, на суму 142054,14грн., яка відповідачем сплачена частково, що підтверджується банківською випискою від 24.03.2016р., банківською випискою від 28.12.2016р., від 29.12.2016р. та з урахуванням листа ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області від 30.12.2016р., відповідно до якого сума у розмірі 60789,61 була зарахована за спожиту електроенергію у 2015р.

Таким чином, заборгованість Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області за спожиту електричну енергію в період з січня 2016р. по вересень 2016р. складає 83643,60 грн.

Посилання відповідача на виконання умов ОСОБА_2 з його боку, що підтверджує, на його думку, відсутність заборгованості перед позивачем, спростовується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

У своєму відзиві відповідач посилається на договір про закупівлю № 8763 від 23.12.2015 року, як на основний документ, на підставі якого здійснюється постачання електричної енергії на обєкт відповідача.

Слід зазначити, що Договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України, ГК України, з урахуванням особливостей визначених Законом України «Про публічні закупівлі», яким встановлені правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Основною метою укладення договору про закупівлю є посилення державного контролю щодо раціонального використання бюджетних коштів.

Додатком 1 ОСОБА_2 про закупівлю № 8763 від 23.12.2015 року визначені обсяги постачання електричної енергії у грудні 2015р. на обєкт «лабораторія» за адресою м.Одеса, Овідіопільська догога, 8.

Споживання електричної енергії за періоди, які не визначені договорами про закупівлю, не звільняє відповідача від оплати спожитої електричної енергії у розмірах визначених в актах про обсяги спожитої електричної, що були додані до позову, а також оплати нарахованої пені, 3% річних та інфляційних витрат, нарахованих у відповідності до чинного законодавства.

Поряд із цим, постачання електричної енергії на вказаний обєкт за весь період визначений у позові здійснювалось на на підставі договору про постачання електричної енергії №8763 С/А5 від 27.12.2007р., укладеним між ПАТ «Одесаробленерго» та ГУМВС України в Одеській області.

Так, слід зазначити, що платіжним дорученням №34 від 24.03.2016р. на суму 38797,76грн. (призначення платежу за електричну енергію за 01.03.2016р.) зараховано як сплату за січень за лютий 2016р., платіжним дорученням №242 від 27.12.2016р. на суму 31310,51 грн. (призначення платежу за електричну енергію за грудень 2016р.) зараховано як сплату за 2015 рік, відповідно до ОСОБА_3 комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 30.12.2016р., платіжним дорученням №244 від 27.12.2016р. на суму 49041,88 грн. (призначення платежу за електричну енергію за грудень 2016р.) зараховано як сплату за 2015 рік на суму 29479,10 грн., залишок суми 19562,78 грн. 2016 рік, платіжним дорученням №245 від 27.12.2016р. на суму 50 грн. (призначення платежу за електричну енергію за грудень 2016р.) зараховано як сплата 2016рік.

Платіжне доручення №2078 від 28.12.2015р. на суму 50949,67 грн. (призначення платежу за грудень 2015 року) - оплата за грудень 2015р. на суму 17207,54 грн. та за минулі періоди, а саме: квітень 2015р. 7506,62 грн., травень 2015р. 10090,01 грн., червень 2015р. 8661,96 грн., липень 2015р. 7483,54 грн.

Враховуючи викладене, відсутність в матеріалах справи доказів належної повної сплати заборгованості відповідачем за укладеним з позивачем ОСОБА_2, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 83643,60 грн., є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за ОСОБА_2 №8763 С/А 5 про постачання електричної енергії від 27.12.2007р. - є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

Відповідно до п. 4.2.1 ОСОБА_2, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4. цього ОСОБА_2, з порушенням термінів, визначених додатком №5 „Порядок розрахунків, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5% але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той період, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

У звязку з неналежним виконанням з боку відповідача - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області прийнятих на себе зобовязань за умовами укладеного ОСОБА_2 №8763 С/А 5 про постачання електричної енергії від 27.12.2007р., позивачем здійснено нарахування пені у період з 01.12.2015р. по 31.08.2016р. Так, відповідно до такого розрахунку за відповідачем рахується заборгованість за сплати пені у розмірі 16566,96 грн.

Суд переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені у розмірі 16566,96грн., яка нарахована на заборгованість за споживання електричної енергії, вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про її стягнення правомірними.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тієї ж позиції дотримується ВСУ у Постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі №6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Розрахунок 3% річних проведено за період з 01.12.2015р. по 31.08.2016р. Так, відповідно до такого розрахунку за відповідачем рахується заборгованість зі сплати 3% річних у розмірі 2108,29 грн.

Розрахунок інфляційних втрат проведено за період з грудня 2015 року по травень 2016 року. Так, відповідно до такого розрахунку за відповідачем рахується заборгованість зі сплати інфляційних втрат у розмірі 3720,44 грн.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахованих 3% річних та інфляційних втрат, вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про їх стягнення з відповідача - правомірними.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго зі стягненням з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області заборгованості в загальному розмірі 106039,29 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1590,59грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12; код 08592268) на користь Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б; код 00131713) заборгованість за активну електричну енергію в сумі 83643 (вісімдесят три тисячі шістсот сорок три) грн. 60 коп. на р/р 777 в Одеське обласне управління АТ „Ощадбанк, м. Одеса, МФО 328845).

3.Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12; код 08592268) на користь Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б; код 00131713) суму нарахувань 3% річних за спожиту активну енергію у розмірі 2108 (дві тисячі сто вісім) грн. 29 коп., пеню нараховану за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної енергії у розмірі 16566 (шістнадцять тисяч пятсот шістдесят шість) грн. 96 коп., інфляційні витрати, нараховані за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної енергії у розмірі 3720 (три тисячі сімсот двадцять) грн. 44 коп. та втирати по сплаті судового збору розмірі 1590 (одна тисяча пятсот девяносто) грн. 59 коп.

Повний текст рішення складено 10.02.2017 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко