ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.02.2017 Справа № 904/11327/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ, Київська область

до Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської Ради, м. Дніпро, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 36 184 594, 75 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 40 від 05.01.17;

СУТЬ СПОРУ:

01.12.2016 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської міської ради (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 36 184 594,75грн., з яких: сума основного боргу у розмірі 23 838 240,43грн., пеня у розмірі 8 881 027,08грн., три відсотки річних у розмірі 794 096,51грн., інфляційні втрати у розмірі 2 671 230,73грн.

Позовні вимоги, мотивовані порушенням з боку Відповідача господарського зобовязання встановленого умовами договору №1472/15-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 29.12.2014.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що станом на 30.11.2016 року, сума основного боргу за договором склала 19 046 725,62грн., що підтверджується підписаним сторонами актом звіряння взаємних розрахунків. Крім того, Відповідач вважає необґрунтованим наданий позивачем розрахунок 3% річних, за підрахунками Відповідача, їх розмірі становить 727 713,66грн.

12.01.2017 року відповідачем подано клопотання про зменшення розміру заявленої до стягнення пені на 75%.

Позивач явку повноважного представника не забезпечив, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 55).

В судовому засіданні 01.02.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та представника позивача, який був присутній в попередньому судовому засіданні, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2014 між Позивачем (Продавцем) та Відповідачем (Покупцем) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1472/15-ТЕ-4.

Згідно п. 1.1. договору, Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ ввезений на митну території України ПАТ „Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ на умовах цього договору.

Газ, що постачається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням. (п.1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, Продавець передає Покупцю в період з 01 січна 2015 по 31 грудня 2015 газ обсягом до 49 714,179тис.куб.м., в тому числі по місяцях кварталів визначених в графіку, що міститься в договорі (а.с.20).

За розрахункову одиницю переданого газу приймається один кубічний метр (куб. м), приведений до стандартних умов (t)-20 градусів Цельсія, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика)(101,325 кПа). (п. 2.3. Договору).

Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу у розмірі +/-5% від узгодженого сторонами згідно з пунктом 2.1. цього договору планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу (пп. 2.1.2 договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що кількість газу, яка продається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу Покупця.

Згідно з пунктом 5.2. договору, ціна за 1000,0 куб. м. газу становить 1 091,00грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу 1 091,00грн., крім того ПДВ 20% - 218,20грн., всього з ПДВ 1 309,20грн.

Відповідно до пункту 6.1. договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

Крім того, сторонами укладено додаткову угоду №1 від 31.03.15 до договору купівлі-продажу природного газу №1472/15-ТЕ-4 від 29.12.2014, за змістом якої внесено зміни до п.п.5.2 договору, та викладено його в наступній редакції:

«п. 5.2 Ціна за 1000,0 куб. м. газу становить 2 495,25грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додатну вартість.

До сплати за 1000,0 куб. м. природного газу 2 495,25грн., крім того ПДВ 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2 994,30 грн.»

Сторонами укладено додаткову угоду №2 від 19.08.15 до договору купівлі-продажу природного газу №1472/15-ТЕ-4 від 29.12.2014, викладено з 01.07.15 пункт 5.2 статті 5 "Ціна газу" договору у наступній редакції:

« Ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 2 994,30грн., в тому числі :

- тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами - 281,00 грн. крім того ПДВ 20% - 56,20грн., всього з ПДВ - 337,20грн.

- тариф на транспортування газу розподільними трубопроводами 382,50грн. ( в т.ч. вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби, що враховано в структурі тарифу з транспортування природного газу розподільними трубопроводами, встановленого постановою НКРЕКП), крім того ПДВ - 20% - 76,50грн. всього з ПДВ 459,00грн.;

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ (2%) - 35,92грн.,крім того ПДВ - 20% - 7,18грн., всього з ПДВ - 43,10грн.

Ціна за 1000 куб.м. природного газу, як товару, становить 1795,83грн., крім того ПДВ - 20% - 359,17грн., всього з ПДВ 2 155,00грн.

До сплати за 1 000 куб.м. природного газу 2 495,25грн., крім того ПДВ - 20% - 499,05грн., всього з ПДВ - 2 994,30 грн.»

Сторонами укладено додаткову угоду №3 від 20.08.15 до договору купівлі-продажу природного газу №1472/15-ТЕ-4 від 29.12.2014 доповнено п.6.3 статті 6 "Порядок та умови проведення розрахунків":

«За наявності заборгованості у Покупця за цим договором Продавець зараховує кошти, що надійшли від Покупця, я погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Кошти, які надійшли від Покупця, будуть зараховуватись як передплата за умови відсутності заборгованості за цим договором».

Сторонами укладено додаткову угоду №4 від 12.10.15 до договору купівлі-продажу природного газу №1472/15-ТЕ-4 від 29.12.2014, викладено з 01.10.15 пункт 5.2 статті 5 "Ціна газу" договору у наступній редакції:

"п. 5.2 Ціна за 1000 куб. м. газу становить 1 770,74грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природній газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 689,10грн., крім того 20% ПДВ - 137,82грн., всього з ПДВ 826,92грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами. затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо - технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства .

До сплати за 1000куб. м. природного газу 2 495,25грн., крім того ПДВ 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2 994,30 грн.»

Додатковою угодою №5 від 27.11.15 до договору купівлі-продажу природного газу №1472/15-ТЕ-4 від 29.12.2014 змінено банківські реквізити продавця в ст.12 договору.

На виконання умов договору, Позивач передав у власність Відповідача, а Відповідач прийняв природний газ на загальну суму 60 027 925,15 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі, які містяться в матеріалах справи (а.с.31-37).

Відповідач свої зобов'язання в повному обсязі не виконав, оплату поставленого природного газу здійснив частково, в зв'язку з чим, згідно наданого суду розрахунку, який складено станом на 28.09.2016 року, Позивач просить стягнути з Відповідача суму основного боргу у розмірі 23 838 240,43 грн.

Як убачається з матеріалів справи, 10.01.2017 року сторонами було складено акт звіряння розрахунків, за даними якого, станом на 30.11.2016 року заборгованість Відповідача по договору № 1472/15-ТЕ-4 становить 19 046 725,62 грн.

Таким чином, на час звернення Позивача з даним позовом до суду (01.12.2016), заборгованість Відповідача з оплати вартості поставленого природного газу, становила 19 046 725,62 грн., що свідчить про безпідставність пред'явлення Позивачем вимог на суму основного боргу у розмірі 4 791 514,81 грн. (23 838 240,43 - 19 046 725,62 = 4 791 514,81).

Доказів оплати суми боргу у розмірі 19 046 725,62 грн., Відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обовязку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобовязання.

Відповідно до пункту 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 9.3. договору, сторони передбачили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Позивачем здійснено розрахунок пені за загальний період прострочення з 15.02.15 по 28.09.16 (по кожному акту приймання-передачі окремо, з урахування оплат), згідно якого, її розмір склав 8 881 027,08 грн.

Здійснивши перевірку даного розрахунку, суд дійшов висновку, щодо його відповідності умовам договору та вимогам чинного законодавства.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивачем, з дотриманням вимог ст. 625 ЦК України, здійснено розрахунок трьох відсотків річних за загальний період прострочення з 15.02.15 по 28.09.16 (по кожному акту приймання-передачі окремо, з урахування оплат), згідно якого, розмір відсотків склав суму 794 096,51 грн.

Здійснивши перевірку даного розрахунку, суд дійшов висновку, щодо його відповідності умовам договору та вимогам чинного законодавства.

Крім того, Позивач вимагає стягнення суми інфляційних втрат (за загальний період з 15.02.15 по 31.07.16 по кожному акту окремо) у розмірі 2 671 230,73 грн.

Щодо заявлених до стягнення інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що їх підрахунок проведений Позивачем невірно, оскільки в порушення вимог п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» відповідне нарахування здійснено із застосування індексу інфляції за місяць наступний за місяцем в якому позивачем визначено період прострочення. Так наприклад, Позивачем нараховані інфляційні втрати за зобовязаннями січня 2015 за період прострочення з 15.02.15 по 31.03.15, однак застосовано індекс інфляції за березень 2015.

Судом здійснено перерахунок розміру інфляційних витрат за визначені позивачем місяці прострочення з врахуванням вимог п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013. За підрахунками суду, розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню склав суму 2 478 589,00 грн.

З урахуванням встановлених обставин, обґрунтованими суд вважає вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у розмірі 19 046 725,62 грн., пені у розмірі 8 881 027,08 грн., трьох відсотків річних у розмірі 794 096,51 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 478 589,00 грн.

Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру пені на 75% на підставі ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як зазначає Відповідач, причиною прострочення виконання зобов'язання з оплати поставленого Позивачем газу, є скрутне фінансове становище підприємства, яке пов'язано із несвоєчасними розрахунками споживачами міста за послуги з постачання теплової енергії. Станом на 01.09.2016 заборгованість за послуги теплопостачання населення складає 64 442 431,23 грн.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що порушення зобов'язання зі своєчасної оплати отриманого природного газу, виникло з об'єктивних, незалежних від Відповідача причин, що в сукупності зі ступенем виконання зобов'язання, дає суду підстави для зменшення суми заявленої до стягнення пені на 50% до 4 440 513,54 грн.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Полігонна, буд. 7; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) суму основного боргу у розмірі 19 046 725,62 грн., пеню у розмірі 4 440 513,54 грн., три відсотки річних у розмірі 794 096,51 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 478 589,00 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 178 228,62 грн., видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.02.2017.

Суддя ОСОБА_2