РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017Справа №910/7759/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АСКАНІЯ-ФЛОРА» до приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «БРОКБІЗНЕС» про стягнення 20 794,31 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Білик Д.А. (довіреність № 4 від 18.01.2017);

від відповідача - не з'явилися;

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «АСКАНІЯ-ФЛОРА» (далі - позивач, ТОВ «АСКАНІЯ-ФЛОРА») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «БРОКБІЗНЕС» (далі - відповідач, ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС») про стягнення 20 794,31 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що транспортний засіб позивача отримав пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди, винним у якій постановою суду визнана особа, чия цивільно-правова відповідальність застрахована у відповідача. У зв'язку з тим, що відповідач не в повному обсязі відшкодував вартість проведеного позивачем відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, позивач просить суд стягнути з відповідача 20 794,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 20.04.2015 року.

16.04.2015 року до господарського суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно полісу АС/8535411.

17.04.2015 до господарського суду від представника позивача надійшли документи по справі, у яких зазначено, що згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 визначено вартість пошкодженого транспортного засобу на суму 59 060, 06 грн, що є предметом розгляду даної справи.

17.04.2015 до господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому він зазначає, що останнім також було проведено експертизу та згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «ЕКСАС», вартість матеріального збитку складає 18 341, 66 грн, який був сплачений відповідачем, у зв'язку з чим останній заперечує щодо заявлених позовних вимог.

20.04.2015 до господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

У судовому засіданні 20.04.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті позовної заяви та просив задовольнити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні 20.04.2015 року представник відповідача надав усні пояснення по суті позовної заяви, просив відмовити у задоволенні позову та задовольнити клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

Представник позивача заперечив проти призначення експертизи.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд задовольнив клопотання відповідача про призначення судової експертизи та зупинив провадження у справі.

22.07.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта ОСОБА_3, який виконує судову авто товарознавчу експертизу за ухвалою в господарській справі № 910/7759/15-г, в якому останній просив:

- надати для експертного дослідження автомобіль ГАЗ-Т95-3302, держ. № НОМЕР_1 з відповідними реєстраційними документами до нього;

- узгодити з експертом день та час проведення огляду;

- вирішити питання по доставці експертів на місце проведення огляду;

- забезпечити належними умовами для проведення огляду вказаного колісного транспортного засобу (КТЗ), а саме: вільним доступом до КТЗ (вільний простір з кожної сторони ТЗ не менше 2 м.), освітленням (в т.ч. переносним джерелом), оглядом досліджуваного КТЗ в умовах спеціалізованої СТО на підіймачі (оглядовій ямі) та при потребі часткового розбирання силами та засобами спеціалістів СТО за рахунок зацікавлених по справі сторін (визначити особу, на яку покладено виконання оплати за проведення таких робіт);

- у випадку, якщо досліджуваний КТЗ на даний час не може бути представлений на огляд, необхідно надати у розпорядження експерта кольорові фотознімки пошкодженого КТЗ ГАЗ-Т95-3302 із державним номерним знаком № НОМЕР_1 (КТЗ) (оригінали) в електронному вигляді;

- надати інформацію щодо перебування досліджуваного КТЗ у попередніх ДТП; проведених капітальних ремонтах та наявних вузлах і агрегатах, які потребували ремонту або заміни на момент перед ДТП; про наявність корозійних пошкоджень кузову досліджуваного КТЗ; пробігу; щодо встановленого додаткового обладнання (зазначити дати виготовлення та установки, а також документальне підтвердження ціни придбання), та іншу інформацію, яка може вплинути на висновки судового експерта.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 19.08.2015.

18.08.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано пояснення, в яких останній зазначив, що позивачем надано судовому експерту предмет експертизи, а саме автомобіль ГАЗ-Т95-3302 із державним номерним знаком НОМЕР_1, огляд якого було здійснено судовим експертом 27.07.2015 за адресою Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 19.08.2015 з'явилися та надали суду пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 зупинено провадження у справі до закінчення проведення судової експертизи, матеріали справи направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

26.12.2016 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи від 13.12.2016 № 12619/15-54, а також повернулися матеріали справи № 910/7759/15-г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 поновлено провадження у справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 24.01.2017.

У судове засідання, призначене на 24.01.2017 представник позивача з'явився, надав суду пояснення по суті спору та просив суд задовольнити позовні вимоги із урахуванням висновку, наданого Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 24.01.2017 не з'явився, вимог ухвали суду від 12.01.2017 не виконав, про причини нез'явлення та невиконання вимог суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника позивача, судом встановлено таке.

11.06.2014 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ГАЗ 3302, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ТОВ «АСКАНІЯ-ФЛОРА», під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу БОГДАН АО 9201, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ТОВ «ЯРОСЛАВЬ-АВТО», під керуванням ОСОБА_5.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 02.07.2014 у справі № 758/6956/14-п ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

У відповідності до висновку від 18.09.2014 № 15/09-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу вартість відновлювального ремонту становить 59 060, 06 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт від 14.10.2014 № А99 ПП «АГРОСИЛА» вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 36 950, 00 грн.

Позивачем на рахунок ПП «АГРОСИЛА» було перераховано грошові кошти в розмірі 36 950, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 20.10.2014 № 6502 на суму 18 475, 00 грн та від 03.10.2014 № 6085 на суму 18 475, 00 грн. Належним чином засвідчені копії вказаних документів містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 82 291, 07 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо) (абзац 2 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди».

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Наявність вини ОСОБА_5 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою Подільського районного суду м. Києва від 02.07.2014.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, що спричинив ДТП на час скоєння останньої була застрахована у ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/8535411, строк дії з 01.02.2014 по 31.01.2015, страхувальник ТОВ «ЯРОСЛАВЬ-АВТО», забезпечений транспортний засіб БОГДАН АО 9201, державний номерний знак НОМЕР_2).

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів, а вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу відповідно до п. 2.3 Методики - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісних транспортних засобів.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Системне тлумачення наведених вище положень чинного законодавства дає підстави вважати, що в разі пошкодження транспортного засобу розмір шкоди, завданої транспортному засобу, що підлягає відшкодуванню страховиком, визначається виходячи з оцінки вартості витрат, які несе власник пошкодженого транспортного засобу при здійсненні його відновлювального ремонту.

23.07.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом від 09.10.2014 № ЦВ 52560/У відповідач повідомив позивача про те, що виплата страхового відшкодування буде здійснена в строки, передбачені законодавством в розмірі 14 774, 72 грн.

На виконання своїх зобов'язань, відповідач перерахував позивачу грошові кошти у розмірі 14 774, 42 грн та 0, 30 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 13.10.2014 № 8501 та від 16.10.2014 № 8677 відповідно, а також випискою з банківського рахунку позивача, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

29.10.2014 позивач звернувся до відповідача з претензією № 29/10-Ю в якій просив здійснити доплату страхового відшкодування в розмірі 22 175, 28 грн, однак відповідач здійснив перерахунок грошових коштів у розмірі 3 056, 94 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 20.01.2015 № 11185 та випискою з банківського рахунку позивача, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідач здійснив виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 17 831, 66 грн, що доведено відповідачем та не заперечується позивачем.

У зв'язку з тим, що відповідачем було сплачено страхове відшкодування частково, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача несплачену суму страхового відшкодування в розмірі 19 118, 34 грн, а також пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 1 675, 97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2015, з метою встановлення розміру матеріальної шкоди позивача та вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, призначено у справі автотоварознавчу експертизу, згідно висновку якої розмір матеріальної шкоди (збитку), завданої ТОВ «АСКАНІЯ-ФЛОРА», як власнику автомобіля ГАЗ Т95-3302, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок пошкодження вказаного автомобіля в результаті ДТП, що сталась 11.06.2014 з врахуванням обмежень, що викладені в дослідницькій частині висновку складає 27 582, 58 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ Т95-3302, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок пошкодження вказаного автомобіля в результаті ДТП, що сталась 11.06.2014 з врахуванням обмежень, що викладені в дослідницькій частині висновку складає 27 663, 78 грн.

У судовому засіданні суд дослідивши висновок експерта, встановив, що останній ґрунтується на результатах дослідження об'єктів, зібраних з дотриманням процесуальних вимог, є допустимим, належним, достовірним, повним та обґрунтованим, а тому достатнім для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 24.01.2017 погодився з висновком судового експерта, що також зафіксовано в протоколі судового засідання від 24.01.2017.

Враховуючи наведене, суд, із урахуванням висновку судового експерта від 13.12.2016 № 12619/15-54, вважає за необхідне задовольнити суму страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача у розмірі 9 832, 12 грн (27 663, 78 грн - 17 831, 66 грн).

Відповідач у судове засідання 24.01.2017 не з'явився, жодних заперечень проти вищевказаного висновку до суду не подав, хоча про проведення судової автотоварознавчої експертизи та наявність такого висновку був повідомлений, зокрема ухвалою суду від 12.01.2017.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 1 675, 97 грн суд зазначає таке.

Приписами п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідачем прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування на користь позивача, що підтверджується листом від 09.10.2014 № ЦВ 52560/У, а тому, кінцевим терміном для виплати страхового відшкодування є 07.01.2015 (через 90 днів з моменту прийняття рішення).

Крім того, у зв'язку з тим, що згідно висновку судового експерта вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 27 663, 78 грн, суд дійшов висновку про те, що розрахунок пені, виконаний позивачем невірно, у зв'язку з цим, судом був здійснений власний розрахунок пені:

№Сума боргуПеріод простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
1.12 889, 0612.01.2015-19.01.2015814%79, 10 грн
2.9 832, 12 20.01.2015-05.02.20151714%128, 22 грн
3.9 832, 1206.02.2015-03.03.20152619,5%273, 14 грн
4. 9 832, 1204.03.2015-17.03.20151430%226, 27 грн
Всього: 706, 73 грн
Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню в сумі 706, 73 грн, за таким розрахунком суду, здійсненого в період, на який позивачем нараховувалася пеня, з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом вказаного періоду.

З огляду на викладені вище обставини справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «БРОКБІЗНЕС» суми страхового відшкодування в розмірі 19 118, 34 грн, а також пені за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 1 675, 97 грн підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «АСКАНІЯ-ФЛОРА» задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «БРОКБІЗНЕС» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3, ідентифікаційний код 20344871, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АСКАНІЯ-ФЛОРА» (07443, Київська обл., Броварський район, с. Залісся, вул. Центральна, 28, ідентифікаційний код 30839534, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) суму страхового відшкодування в розмірі 9 832 (дев'ять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 12 копійок, суму пені за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 706 (сімсот шість) гривень 73 копійки та судовий збір в розмірі 925 (дев'ятсот двадцять п'ять) гривень 68 копійок.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09 лютого 2017 року.

Суддя Я.А. Карабань