РІШЕННЯ

30 січня 2017 року Справа № 913/1343/16

Провадження №1/913/1343/16

За позовом

Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" ,

м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірнично збагачувальна фабрика Східно-Донбасська", м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 23880 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської області - Старкова Г.М.

Секретар судового засідання помічник судді Наумова В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача представник не прибув.

На розгляді в господарському суді Луганської області (суддя Зюбанова Н.М.) перебуває господарська справа № 913/1343/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірнично збагачувальна фабрика Східно-Донбасська" про стягнення 23880 грн. 00 коп.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Луганської області № 11-р від 10.01.2017, у звязку з перебуванням судді господарського суду Луганської області Зюбанової Н.М. на лікарняному (лист непрацездатності) призначено повторний автоматизований розподіл господарської справи № 913/1343/16.

Повторним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2017 господарську справу № 913/1343/16 передано на розгляд судді господарського суду Луганської області Старковій Г.М.

Розгляд справи починається заново в разі зміни складу суду, а отже, спочатку починається й перебіг строку вирішення спору. Продовження цього строку можливе у порядку і з підстав, зазначених у частині третій статті 69 ГПК України (абзац 3 п. 3.8 постанови Пленума Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу за невірно вказану масу вантажу у вагоні № 57965568 за накладною № 49088784 від 27.06.2016 в сумі 23880 грн. 00 коп. згідно ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України

Представник відповідача 19.12.2016 (згідно штампу вхідний № 9387/16) подав до суду відзив на позовну заяву № 03-16/12-2016 від 16.12.2016, за яким проти позову заперечує, та на його думку, відсутність доказів в матеріалах справи про переважування вантажу на станції призначення, наприклад витягу з Книги переважувань, є всі підстави вважати, що перевірка маси вантажу шляхом переважування в вагоні № 57965568, станцією призначення «Правда» не здійснювалась, а інформація внесена до комерційного акту НА № 001795/304 від 02.07.2016 безпідставно. Вказаний відзив на позовну заяву судом розглянутий та долучений до матеріалів справи.

Представник відповідача 19.12.2016 (згідно штампу вхідний № 1755/16) подав до суду клопотання № 04-16/12-2016 від 15.12.2016 про зменшення розміру штрафу, яким просить суд зменшити розмір штрафу відповідно до ст. 83 ГПК України, ст. 551 ЦК України. та ст. 233 ГК України, зокрема, посилаючись на те, що відповідач вважає зазначену у накладній № 49088784 масу вантажу у вагоні № 57965568 вірною, оскільки зважування здійснювалось на вагонних вагах станції Кипуча, і фактично масою вантажу, визначеною залізницею, отже відповідачем не було допущено противоправних дій, спрямованих на порушення складання накладної та Правил приймання вантажу до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11 2000 № 633, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457. Дане клопотання судом розглянуте, відхилене та долучене до матеріалів справи.

Також, у даному клопотанні відповідач просить суд розглянути дану справу без участі його представника. Вказане клопотання судом розглянуте, задоволене та долучене до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, суд встановив наступне,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року зі станції Кипуча Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірнично збагачувальна фабрика Східно-Донбасська" здійснило відправлення вагону № 57965568 згідно накладної № 49088784 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці.

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ- Вузол Придніпровської залізниці проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

За результатами переважування встановлено, що фактична вага вантажу в накладній № 49088784 у вагоні № 57965568 не відповідає заявленій у супровідній накладній, а саме виявлено, що маса нетто складає 69580 кг, фактично встановлено, що маса вантажу складає 74100 кг, що на 4520 кг більше, ніж визначено у накладній та на 4100 кг більше вантажопідйомності вагону.

Переважування здійснено за участю представників станції і за результатами складено акти загальної форми № 422/Ваги від 02.07.2016, № 3078т від 01.07.2016, і комерційний акт НА № 001795/304 від 02.07.2016. При цьому, надлишки вантажу у кількості 4520 кг були перевантажені у вагон № 44691780 та відправлений вантажоодержувачу за посилочною накладною № 45704632 від 12.07.2016.

Крім цього, невідповідність маси вантажу була підтверджена при повторному переважуванні на станції призначення Нижньодніпровськ- Вузол Придніпровської залізниці, що зафіксовано в комерційному акті НА № 001795/304/51 від 02.07.2016, де в розділі «Є» зазначено, що при перевірці вантажу різниці проти цього акту не виявилось.

Оскільки відповідачем був припущений факт невірного зазначення у накладній маси вантажу, позивач нарахував штраф відповідно до положень ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України у сумі 23880 грн. 00 коп., який просить стягнути на свою користь.

Відповідач відзивом на позовну заяву проти позову заперечує.

Оцінивши матеріали справи та доводи представників сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

В даному випадку, відповідач за накладною № 49088784 від 27.06.2016 у вагоні №57965568 зі станції Кипуча Донецької залізниці відправив вантаж - антрацит на станцію призначення - Правда Придніпровської залізниці, вантажоодержувачу ПАО «Днепровський меткомбінат».

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту). Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. розділом 4 "Правила оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником.

Згідно п. 28 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірний вагон є напіввагоном, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ- Вузол Придніпровської залізниці проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

За результатами переважування встановлено, що фактична вага вантажу в накладній № 49088784 у вагоні № 57965568 не відповідає заявленій у супровідній накладній, а саме виявлено, що маса нетто складає 69580 кг, фактично встановлено, що маса вантажу складає 74100 кг, що на 4520 кг більше, ніж визначено у накладній.

Переважування здійснено за участю представників станції і за результатами складено акти загальної форми № 422/Ваги від 02.07.2016, №3078т від 01.07.2016, і комерційний акт НА № 001795/304 від 02.07.2016.

Переважування здійснювалося на справних 150 - тонних вагонних вагах.

В той же час, в комерційному акті НА № 001795/304 від 02.07.2016 зазначено, що завантаження вантажу нерівномірна, нижче бортів 30-60 см., без заглиблення. Вагон без торцевих дверці, розвантажувальні люка з обох сторін закрити. У технічному відношенні вагон справний. При повторному перевантаженні надлишок вантажу підтвердився.

При цьому, згідно повідомлення зі станції відправлення Кипуча Донецької залізниці, контрольне переважування спірного вагону на станції відправлення не здійснювалося, маса вантажу визначалася вантажовідправником Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірнично збагачувальна фабрика Східно-Донбасська" .

При цьому, надлишки вантажу у кількості 4520 кг були перевантажені у вагон №44691780 та відправлені вантажоодержувачу за посилочною накладною № 45704632 від 12.07.2016.

Відповідно до відмітки в розділі «Є» комерційного акту НА № 001795/304/51 від 02.07.2016 станції призначення Нижньодніпровськ- Вузол Придніпровської залізниці зазначено, що при перевірці вантажу різниці проти цього акту не виявилось.

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. розділу 4 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (z0861-00) (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138) (z0763-11), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила 24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих правил. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правил оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Пунктом 22 "Правил видачі вантажів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Так, згідно Правил перевезення вантажів, пункту 4, розділу 28 "Правил складання актів" (зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855), комерційного акту контрольне переважування маси вантажу у спірних вагонах проводилось на 150 - тонних вагонних вагах, тобто таким же самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

При цьому, невідповідність маси вантажу у вказаному вагоні була підтверджена при повторному переважуванні на станції призначення.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту (п. 3.23 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" (зі змінами та доповненнями).

Згідно ст. 24 Статуту, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила 24.06.2011 за № 765/19503), якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України.

Як було наведено вище, факт невірного зазначення відомостей в накладній зафіксований комерційним актом НА № 001795/304 від 02.07.2016.

В той же час, стаття 118 Статуту залізниць України передбачає відповідальність для вантажовідправника не за ту чи іншу кількість вантажу, невідповідність якого виявлено між даними супровідних документів та даними, отриманими при фактичному переважуванні цього вантажу, а лише за сам факт виявлення такої невідповідності.

Разом з цим, статтею 122 Статуту визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно накладної № 49088784 провізна плата на 1 вагон становить 4776 грн. 00 коп., у звязку з чим сума штрафу складає 23880 грн. 00 коп. (4776,00 грн. х 5=23880,00 грн.) .

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач належним чином довів законність та обґрунтованість своїх позовних вимог, у звязку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену масу вантажу у накладній є обґрунтованими.

Доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач належним чином довів законність та обґрунтованість своїх позовних вимог, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача штраф за невірно зазначену масу вантажу у розмірі 23880 грн. 00 коп.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій слід зазначити наступне.

У застосуванні ст.ст. 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитки.

Але, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлюється загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобовязання, незалежно від того, виникли чи ні у звязку з цим порушенням збитки на стороні кредитора. Проте, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобовязання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Так, п. 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з розясненням п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції передбачено, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), господарський суд повинен обєктивно оцінювати, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на таку увагу, ступеню виконання зобовязання, причин неналежного виконання, невідповідності розміру неустойки наслідкам, що сталися тощо.

Але в даному випадку, відповідачем не доведений суду факт наявності будь-яких обставин, з якими закон повязує можливість зменшення розміру відповідних штрафних санкцій. Натомість, наведеними вище фактичними обставинами та зібраними доказами підтверджено, що відповідачем припущений факт невірного зазначення маси вантажу в перевізних документам фактичній масі в сторону збільшення на 4520 кг та на 4100 кг понад вантажопідйомності вагону, що може бути загрозою безпеки руху потягів та роботи залізниці.

В той же час, слід визначити, що зменшення розміру штрафних санкцій є саме правом, а не обовязком суду.

У судовому засіданні 30.01.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп. покладаються на відповідача як на сторону, яка порушила вимоги чинного цивільного законодавства в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірнично збагачувальна фабрика Східно-Донбасська" про стягнення 23880 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірнично збагачувальна фабрика Східно-Донбасська", проспект Радянський, буд. 54«Б», кімната 22, м.Сєвєродонецьк Луганської області, , на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, , в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, , штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 23880 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.02.2017.

Суддя ОСОБА_1