ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р.Справа № 922/1523/16

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Калініченко Н.В.

судді: Хотенець П.В. , Сальнікова Г.І.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", м. Київ
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Ізобуд" в особі ліквідаційної комісії/ліквідатора ОСОБА_1, м. Харків
про зобов'язання ліквідаційну комісію включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, за дов. № б/н від 03.01.2017 року

відповідача - ОСОБА_3, за дов. № 16 від 23.10.2016 року, після перерви не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк") ОСОБА_4В.), звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізобуд" в особі ліквідаційної комісії/ліквідатора ОСОБА_1, про зобов'язання включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу в загальному розмірі 15 118 672,48 грн., як визнану. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 27 вересня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та АТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу права вимоги відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором 49.8.2/12/2008-КЛТ від 16 травня 2008 року, який укладено між ВАТ "Кредитпромбанк" та ТОВ "Ізобуд". Як вказує позивач, він дізнався, що відповідач перебуває в процесі припинення з огляд на що ним 04 квітня 2016 року було направлено на адресу відповідача заяву з грошовими вимогами до боржника щодо визнання кредиторських вимог АТ "Дельта Банк" у розмірі 15 118 672,48 грн., однак відповідач ухиляється від розгляду даної заяви, чим порушує ст. 105 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 травня 2016 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/1523/16 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 31 травня 2016 року.

13 липня 2016 року ухвалою господарського суду Харківської області задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізобуд" про призначення судово-економічної експертизи (вх. № 22222 від 07 липня 2016 року); призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити експерту Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. Засл. професора ОСОБА_5, м. Харків.

27 вересня 2016 року до господарського суду Харківської області від Харківського науково-дослідномого інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_5 надійшло клопотання (вх. № 2444 від 27 вересня 2016 року) про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової економічної експертизи № 7847.

17 жовтня 2016 року ухвалою господарського суду Харківської області поновлено провадження у справі № 922/1523/16, задоволено клопотання позивача про продовження строку розгляду спору, продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 01 листопада 2016 року; задоволено клопотання експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертизи ім. Засл. проф. ОСОБА_5 (вх. № 2444 від 27 вересня 2016 року) про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової економічної експертизи № 7847; провадження у справі 922/1523/16 зупинено до закінчення судової експертизи та отримання висновку експерта.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 грудня 2016 року провадження у справі № 922/1523/16 поновлено, з огляду на зняття з виконання експертизи № 7847 у зв'язку з несплатою вартості експертизи, та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 03 січня 2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 січня 2017 року для розгляду справи № 922/1523/16 призначено судову колегію.

Протоколом автоматичного визначення колегії суддів від 03 січня 2017 року, для розгляду справи № 922/1523/16, було призначено колегію у складі: головуючий суддя - Калініченко Н.В., судді Хотенець П.В., Сальнікова Г.І.

Відповідно до приписів ч. 4 п. 3.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р., зокрема, у разі зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу), перебіг строку вирішення спору починається спочатку.

Після поновлення провадження у справі, розгляд справи неодноразово відкладався, востаннє по розгляду даної справи 25 січня 2017 року судом було оголошено перерву до 30 січня 2017 року.

30 січня 2017 року в призначене судове засідання з'явився представник позивача, представник відповідача після перерви в дане судове засідання не з'явився.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи (вх. № 2449 від 25 січня 2017 року), проти задоволення якого заперечував представник позивача, зазначає наступне.

В обґрунтування свого клопотання представник відповідача вказує на те, що розмір нарахованої позивачем заборгованості є непропорційно великим та явно завищеним, та й взагалі на думку представника відповідача за відповідачем рухається передплата з огляду на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01 липня 2014 року № 911/298/14 та здійснену відповідачем оплату у розмірі 9 342 387,11 грн. за тілом кредиту та 1 107 893,88 грн. за процентами користування кредитом. З огляду на, що представник відповідача просить суд призначити у справі № 922/1523/16 судово-економічну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання: яким є стан взаєморозрахунків та сальдо взаєморозрахунку між ТОВ "Ізобуд" та ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 49.8.2./12/2008-КЛТ від 16.05.2008 року; чи існує заборгованість ТОВ "Ізобуд" перед ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 49.8.2./12/2008-КЛТ від 16.05.2008 року; у випадку ствердної відповідача на п. 2.2., яким є розмір заборгованості ТОВ "Ізобуд" перед ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 49.8.2./12/2008-КЛТ від 16.05.2008 року.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального Кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Остаточне коло питань, що ставляться на вирішення експертизи, встановлюється господарським судом в ухвалі.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про судову експертизу, судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Разом з цим, суд зазначає, що при вирішенні питання про необхідність призначення експертизи, суд виходить з того, чи мають значення для справи обставини, встановлення яких можна здійснити судовою експертизою, та чи може сторона іншими засобами доказування підтвердити ці обставини.

Колегія суду, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін (представника позивача під час судового засідання 30 січня 2017 року, представника відповідача під час судового засідання 25 січня 2017 року) вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи (№ 2449 від 25 січня 2017 року) з огляду на наступне: по-перше, посилання представника відповідача на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01 липня 2014 року по справі № 911/298/14 (відповідно до якої в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 49.8.2/12/2008-КЛТ від 16.05.2008 року в розмірі 24939517,62 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 23025217,46 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 738068,61 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1139698,75 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 36532,80 грн., звернуто стягнення за іпотечним договором № 49.12/12/1316/08 від 16.05.2008 року шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" права власності на предмет іпотеки у вигляді майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершене, загальною вартістю 22688615,49 грн., що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженої відповідальності "Ізобуд" та розташована за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Бабкіна, 6 на земельній ділянці площею 0,4673 га) є безпідставним та необґрунтованим виходячи з того, що відповідно до вимог ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином, саме по собі рішення суду, яке не виконано не може вважатися підставою припинення зобов'язання; по-друге, позивачем в наданих додаткових поясненнях (вх. № 772 від 12 січня 2017 року) надано пояснення щодо формування суми заборгованості у розмірі 15 187 274,07 грн. з доказами в їх обґрунтування; по-трете, ухвалою господарського суду Харківської області від 13 липня 2016 року було задоволено клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи (вх. № 22222 від 07 липня 2016 року), по справі № 922/1523/16 призначено судово-економічну експертизу, яка не була проведена з вини самого відповідача, а саме через несплату вартості проведення експертизи.

Враховуючи вище викладене в сукупності, суд відмовляє в задоволені клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи (вх. № 2449 від 25 січня 2017 року).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що при задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи (вх. № 22222 від 07 липня 2016 року) (ухвала господарського суду Харківської області від 13 липня 2016 року) суд керувався тим, що позивачем (на час винесення ухвали 13 липня 2016 року) не було надано до суду належних доказів формування суми, що є предметом розгляду у даній справі, втім як зазначалося вище, вказані докази були надані суду після поновлення провадження у справі.

Більш того, суд звертає увагу на те, що відповідач будучи повідомленим належним чином про час, дату та міс це розгляду справи свого уповноваженого представника в судові засідання направляв лише в поодиноких випадках, так зокрема, в судове засідання 25 січня 2017 року в якому представник відповідача заявив клопотання про призначення судово-економіної експертизи (вх. № 2449 від 25 січня 2017 року) (вирішення якого суд відклав до наступного судового засідання про, що сторони були повідомлені) втім в судове засідання 30 січня 2017 року відповідач свого уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, з огляду на даний факт, колегія суду вбачає зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, та намагання такими діями штучно затягнути розгляд даної справи.

В судовому засіданні 30 січня 2017 року представник позивача не виявив наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

16 травня 2008 року між ВАТ "Кредитпромбанк" (банк) та ТОВ "Ізобуд" (позичальник) було укладено кредитний договір № 49.8.2./1/2008-КЛТ, відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 договору, цим договором встановлюється: процедура надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 7 566 000,00 гривень, процедура та умови повернення позичальником отриманих кредитів, нарахування і сплати процентів за отриманими кредитами, а також взаємні права та зобов'язання сторін, що виникнуть при наданні банком кредитів. Зобов'язання банку щодо надання кредитів та зобов'язання позичальника щодо повернення кредитів, сплати процентів, а також інші права та зобов'язання сторін, передбачені цим договором, виникають з моменту укладання сторонами додаткових угод про надання кредитів, які є невід'ємними частинами цього договору, в сумах, зазначених в таких додаткових угодах. Строк користування кожним окремим кредитом в межах загальної суми, встановленої пунктом 1.1 цього договору та термін його кінцевого повернення, визначається додатковими угодами, але не пізніше строку, встановленого пунктом 3.4.5 цього договору.

Підставою для надання кредитів за цим договором є додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою сторін після письмової заявки позичальника, в якій вказується сума кредиту, конкретна ціль кредитування з посилання на договір (контракт, угоду, додаток, рахунок-фактури). Датою видачі кредитів вважається день зарахування грошових коштів на позичкові рахунки, відкриті банком для обліку заборгованості позичальника за кредитами, наданими згідно з цим договором та додатковими угодами. За відкриття траншової кредитної лінії позичальник сплачує банку комісію у сумі 56 745,00 грн. Комісія сплачується позичальником у строк, встановлений у пункті 3.4.4 цього договору. Процентні ставки встановлюються в додаткових угодах за кожним кредитом (п.п. 2.3, 2.4, 2.5, 2.7 договору).

Позичальник зобов'язаний, зокрема, використовувати кредит на цілі, вказані у пункті 2.2 цього договору, сплачувати банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами, 25-го числа кожного місяця, удень повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаний у відповідній додатковій угоді. Якщо 25-те число припадає на вихідний або святковий день проценти сплачуються наступного робочого дня за вихідним (святковим днем). Проценти сплачуються наступного робочого дня за вихідним (святковим) днем. Датою сплати процентів вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок банку, що вказані у додаткових угодах. У разі несвоєчасної сплати процентів, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.9 цього договору, на суму простроченого платежу. Сплатити банку комісію за відкриття траншової кредитної лінії за цим договором у розмірі, встановленому у пункті 2.5 цього договору, протягом трьох робочих днів з дати підписання цього договору на рахунок банку № 360030107.04.148. У разі несвоєчасної сплати комісії, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.9 цього договору, на суму простроченого платежу. Повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 15 жовтня 2009 року зі своїх поточних рахунків на рахунок банку, що вказані у додаткових угодах. Датою погашення заборгованості вважається дата зарахування грошових коштів на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах. У разі несвоєчасного повернення кредитів, з наступного дня з датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.9 цього договору, на суму простроченого платежу. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісією, встановленою у пункті 2.5 цього договору, сплатити банку пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісією (п.п. 3.4, 3.4.1, 3.4.3, 3.4.4, 3.4.5, 3.4.9 договору).

Відповідно до п. 5.1 цього договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного погашення позичальником кредитів, проценті за користування ними, комісії, а при наявності простроченої заборгованості - і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів.

Згідно до умов додаткової угоди № 31 від 09 лютого 2011 року до вказаного кредитного договору, цим договором встановлюється: процедура та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 34 750 000,00 гривень, процедура та умови повернення позичальником отриманих кредитів, нарахування сплати процентів за отримання кредитами, а також взаємні права та зобов'язання сторін, що виникають при наданні банком кредитів.

Додатковою угодою № 38 від 01 лютого 2012 року до кредитного договору № 49.8.2/12/2008-КЛТ від 16 травня 2008 року сторони погодили викласти пункт 3.4.5 розділу 3 кредитного договору в наступній редакції: повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 31 грудня 2012 року зі своїх поточних рахунків на рахунок банку, що вказані у додаткових угодах. Датою погашення заборгованості вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок банку, що вказані у додаткових угодах. У разі несвоєчасного повернення кредитів, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.9 цього договору, на суму простроченого платежу.

16 травня 2008 року між ВА Т"Кредобанк" та ТОВ "Ізобуд" у забезпечення виконання зобов'язання, зокрема, за кредитним договором № 49.8.2/12/2008-КЛТ було укладено іпотечний договір № 49.12/12/1316/08 (з урахуванням договорів про внесення змін до вказаного договору). Крім того, 18 лютого 2010 року між ВАТ "Кредобанк" та ТОВ "Ізобуд" на забезпечення спірного кредитного договору було укладено договір застави № 49.12/12/3215/10 (з урахуванням договорів про внесення змін до вказаного договору).

27 вересня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" (продавець) та ПАТ "Дельта Банк" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого продавець надав кредити позичальникам за кредитними договорами; продавець бажає продати (відступити), а покупець бажає купити (прийняти) права вимоги за винагороду та на умовах, що визначені у цьому договорі.

Відповідно до п.1.1 договору, Акт приймання-передачі прав вимоги - означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформлюється фактична передача прав вимоги від продавця до покупця; дата віступлення - означає дату підписання акту приймання-передачі прав вимоги.

Купівля-продаж, продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Цим засвідчують намір сторін розглядати правочин, передбачений цим договором, як продаж та застосовувати до нього обов'язкові положення законодавства України, що регулюють правичини купівлі-продажу права вимоги. Сторони підтверджують, що вони цим не мають намір створювати заставу або будь-які інші забезпечувальні відносини або обтяження щодо прав вимоги. Права вимоги переходять від продавця до покупця (далі - відступлення), та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги. За продаж (відступлення) продавцем права вимоги за цим договором покупець зобов'язаний сплатити продавцю загальну купівельну ціну протягом п'яти робочих днів з дати підписання (п.п. 2, 2.1, 2.2, 2.3, 3.1 договору).

Відповідно до Акту приймання-передачі права вимоги, ВАТ "Кредобанк" передав, а ПАТ "Дельта-Банк" прийняв право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 49.8.2/12/2008-КЛТ від 16 травня 2008 року (з урахуванням усіх додаткових угод) на загальну суму 23 025 217,46 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01 липня 2014 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 49.8.2/12/2008-КЛТ від 16.05.2008 року в розмірі 24939517,62 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 23025217,46 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 738068,61 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1139698,75 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 36532,80 грн., звернути стягнення за іпотечним договором № 49.12/12/1316/08 від 16.05.2008 року шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" права власності на предмет іпотеки у вигляді майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершене, загальною вартістю 22688615,49 грн., що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженої відповідальності "Ізобуд" та розташована за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул.. Бабкіна,6 на земельній ділянці площею 0,4673 га, цільового призначення - землі житлової та громадської забудови, а саме квартири в кількості 41 шт. загальною площею 4341,9 кв.м.

18 серпня 2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/6571/15 задоволено адміністративний позов Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізобуд" про припинення юридичної особи. Припинено юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізобуд" ().

Відповідно до ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ізобуд" з 27 жовтня 2015 року перебуває в стані припинення за рішенням суду.

04 квітня 2016 року ПАТ "Дельта Банк" (позивач по справі) звернувся до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (відповідача по справі) із заявою з грошовими вимогами за вих. № 18.5/1078 від 04 квітня 2016 року, відповідно до якої просив: прийняти дану заяву з грошовими вимогами до розгляду; визнати в повному обсязі вимогу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про включення в проміжний ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізобуд" кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в загальному розмірі 15 118 672,48 грн., включивши цю вимогу до реєстру вимог кредиторів до Ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізобуд" як визнану; письмово повідомити Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про результати розгляду даних вимог разом з надісланням відповідного рішення про це у строк не пізніше тридцяти днів з дня отримання вказаної вимоги.

Як вказує позивач у позовній заяві станом на час звернення з даним позовом до суду жодної відповіді на вказану вимогу на адресу банку не надходило, про результати розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника жодним чином банк не повідомлено, що й стало підставою для позивача для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором .

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Договору купівлі-продажу права вимоги від 27 вересня 2013 року, додатку 1 та додатку до Акту приймання-передачі позивач придбав у ПАТ "Кдитпромбанк" право вимоги, зокрема за кредитним договором № 49.8.2/12/2008-КЛТ від 16 травня 2008 року на загальну суму 23 025 317,46 грн.

Приписами ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Як зазначалося вище в даному рішенні суду, відовідно до ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємство відповідача перебуває в стані припинення з 27 жовтня 2015 року за судовим рішенням.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до ч. 1 ст.110 ЦК України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

У ст.105 ЦК України вказано, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється (ч.3 ст. 105 ЦК України).

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" (в редакції, станом на дату прийняття постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року у справі № 820/6571/15), суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення. Дата надходження відповідного судового рішення вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Державний реєстратор повинен не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, внести до Єдиного державного реєстру запис щодо цього судового рішення та в той же день повідомити органи статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, органи ліцензування видів господарської діяльності, на провадження яких відповідна юридична особа має чинні ліцензії, та юридичну особу, щодо якої було прийнято судове рішення, про внесення до Єдиного державного реєстру такого запису (ч. 3 вказаної вище статті).

Суд призначає в рішенні щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією комісію з припинення (ліквідаційну комісію) та встановлює строк і порядок її роботи. Державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру запис про призначення комісії з припинення (ліквідаційної комісії) не пізніше наступного робочого дня з дати надходження відповідного рішення (ч. 4 ст. 38 вказаного Закону).

Згідно ч. 6 ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" (в редакції, станом на дату прийняття постанови Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року у справі № 820/6571/15) у разі, якщо в судовому рішенні щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія), державний реєстратор не пізніше трьох робочих днів від дати надходження такого судового рішення вносить до Єдиного державного реєстру запис, в якому вказує як голову комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи керівника органу управління або особу, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, якщо інше не встановлено судовим рішенням.

Частинами 4, 5, 6 ст. 105 ЦК України встановлено, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як зазначалося вище в даному рішенні суду, згідно ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань підприємство відповідача перебуває в стані припинення з 27 жовтня 2015 року, відомостей щодо публікації оголошення про припинення відповідача та встановлення іншого строку для пред'явлення вимог кредиторів матеріали справи не містять, а тому, враховуючи наведені вище норми законодавства, граничний строк подачі заяв кредиторів відповідача сплинув 27 квітня 2016 року.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Таким чином, вимоги кредиторів не повинні залишатися ліквідаційною комісією без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 3 - 5 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Враховуючи вимоги вище викладених норм, направлення позивачем зави з грошовими вимогами до відповідача 04 квітня 2016 року (відмову відповідача від її отримання 13 квітня 2016 року (витяг з відстеження пересилання поштового відправлення т.с. 1, арк. спр. 105)), тобто в межах строку встановленого ч. 5 ст. 105 ЦК України (строк сплинув 27 квітня 2016 року); відсутність доказів розгляду відповідачем вказаної заяви в строки передбачені ч. 6 ст. 105 ЦК України; звернення позивача з даним позовом до суду в строки встановлені ч. 3 ст. 112 ЦК України (позивач звернувя з даним позовом до суду 16 травня 2016 року, граничний строк для звернення 12 червня 2016 року); відсутність доказів погашення відповідачем заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім своїх грошових зобов'язань за кредитним договором № 49.8.2/12/2008-КЛТ, яка підтверджується, зокрема, постановою Київського апеляційного господарського суду від 01 липня 2014 року по справі № 911/298/14, та право вимоги якої належить позивачу згідно договору про купівлю-продаж прав вимоги від 27 вересня 2013 року, додатку 1 та додатку до акта приймання-передачі до договору купівлі-продажу прав вимоги від 27 вересня 2013 року, колегія суду визнала позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 104, 105, 110, 112, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України. статтею 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців", ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Ізобуд" (61023, АДРЕСА_1, ) в особі ліквідатора/ліквідаційної комісії ОСОБА_1 включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторську вимогу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-б, ) в загальному розмірі 15 118 672,48 грн., як визнану.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізобуд", в особі ліквідаційної комісії/ліквідатора ОСОБА_1 (61023, АДРЕСА_1, ) на користь Публічного акціонерного товариства (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ) 1 378,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 30.01.2017 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

справа № 922/1523/16