ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2017 р.Справа № 916/2642/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Аленіна О.Ю.

секретар судового засідання Мельник Ю.М.

за участю:

від ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» - ОСОБА_1, довіреність № 26/12, від 26.12.2016;

від ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД» - ОСОБА_3, довіреність № 14, від 16.08.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Березівський завод натуральних продуктів»

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.12.2016

у справі № 916/2642/16

за позовом Приватного підприємства «ОСОБА_2 Квінт-ССД»

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Березівський завод натуральних продуктів»

про стягнення 881224,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ОСОБА_2 Квінт-ССД» (далі ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД») звернулося до господарського суду Одеської області з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.11.2016, просить стягнути з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Березівський завод натуральних продуктів» (далі ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів») 790 000,00 грн. основної заборгованості, 7010,80 гривень 3% річних, 34494,80 грн. збитків від інфляції, 21090,03 грн. збитків по сплаті процентів за користування кредитними коштами та 26853,12 грн. збитків від курсової різниці, витрати по сплатф судового збору та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 15000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог договору поставки № 20/07-2016 щодо повної та своєчасної оплати за поставлений товар, укладеного між ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД» та ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.12.2016 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» на користь ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД» заборгованість у сумі 790 000,00 гривень, 3% річних в сумі 7010,80 грн., інфляційні в сумі 34494,80 грн., 15001,80 грн. судового збору та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 15000 (пятнадцять тисяч) гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Одеської області від 05.12.2016 по справі № 916/2642/16 в частині стягнення з ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» на користь ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД» судових витрат:

- стягнути з ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» на користь ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 12472,52 грн.;

- у задоволені позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» на користь ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД» витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 15000,00 грн. відмовити.

Зокрема, скаржник посилається на ст. 49 ГПК України, відповідно до якої у спорах. що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Філінюк І.Г., судді Аленін О.Ю., Лавриненко Л.В.) від 27.12.2016 апеляційну скаргу ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 31.01.2017 о 10:30.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 заяву ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД» про забезпечення позову задоволено частково. З метою забезпечення позову накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» у розмірі 861 507,40 грн., які обліковуються на рахунках ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у тому числі:- АБ «Укргазбанк»; - філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»; - АТ «Укрсиббанк».

У судове засідання 31.01.2017 зявився представник ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД», який надав відзив на апеляційну скаргу.

Представник ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів», в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20 липня 2016 року між ПП «ОСОБА_2 ССД» (надалі постачальник) та ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» (надалі покупець) укладено договір поставки №20/07-2016 відповідно до якого постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязаний оплатити та прийняти Товар, а саме насіння льону.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., всі платежі за даним Договором Покупець здійснює виключно в національній валюті України та в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата за поставлений Товар повинна проводитись по факту розвантаження на складі Покупця на умовах 100% від вартості замовленого Товару протягом 5 банківських днів з моменту поставки.

Пунктами 3.1., 3.2. та 3.3 передбачено, поставка товару здійснюється транспортом та за рахунок Постачальника на склад Покупця. Поставка товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс 2010», товар вважається поставленим з моменту розвантаження на складі Покупця. Право власності та ризики випадкової втрати або пошкодження Товару переходять від Постачальника до Покупця з моменту передачі права власності відповідно до цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору, товар поставляється товарними партіями, розмір та ціна яких визначається у відповідності з узгодженою заявкою покупця.

За невиконання або неналежне виконання зобовязань взятих на себе за даним Договором, винна Сторона несе відповідальність у відповідності до чинного законодавства України п. 6.1 Договору.

Договір набуває чинності в момент підписання його обома сторонами та діє до 31.12.2016, але в будь якому разі до моменту виконання Сторонами прийнятих на себе за цим Договором зобовязань.

Позивач, умови договору виконав у повному обсязі, здійснив поставки товару насіння льону в загальній кількості 93,03 тони вартістю 827967,37 грн., що підтверджується видатковою накладною №000013 від 22.07.2016.

Товар був поставлений Продавцем на склад Покупця згідно з товарно-транспортними накладними №099877 від 21.07.2016 (22,880т), №099878 від 21.07.2016 (24,740 т), №099879 від 21.07.2016 (22,100 т), №099880 від 21.07.2016 (23,960 т) та прийнятий покупцем за кількістю та якістю згідно з умовами договору.

Відповідач, всупереч умов договору свої зобовязання не виконав, у звязку з чим має заборгованість за договором в сумі 790 000,00 гривень.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Так, у п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір.

Підставою виникнення господарських зобов'язань за приписами ч. 1 ст. 177 Господарського кодексу України є договір.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Позивач, умови договору виконав у повному обсязі, здійснив поставки товару насіння льону в загальній кількості 93,03 тони вартістю 827967,37 грн., що підтверджується видатковою накладною №000013 від 22.07.2016.

Товар був поставлений Продавцем на склад Покупця згідно з товарно-транспортними накладними №099877 від 21.07.2016 (22,880т), №099878 від 21.07.2016 (24,740 т), №099879 від 21.07.2016 (22,100 т), №099880 від 21.07.2016 (23,960 т) та прийнятий покупцем за кількістю та якістю згідно з умовами договору.

Відповідач свої зобовязання за договором виконав неналежним чином, здійснив лише часткову оплату в сумі 37967,37 грн.

Отже, як вірно встановлено місцевим господарським судом, основна заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки №20/07-2016 від 20.07.2016 складає 790000 грн. та підлягає стягненню з ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» на користь ПП «ОСОБА_2 ССД» у повному обсязі.

Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок позивача щодо нарахувань 3% річних та інфляційних, є вірним, а тому заявлена сума річних в розмірі 7010,80 гривень та інфляційних втрат в розмірі 34494,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, щодо відмови у задоволені позову в частині збитків по сплаті процентів за користуванням кредитними коштами та збитків від курсової різниці, відповідно до наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, позивачем було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №501.45295/FW501.979 від 25.02.2016, заздалегідь до укладення договору поставки 20.07.2016, договір укладено позивачем з банком свідомо у доларовому еквіваленті та позивач розумів всі наслідки укладання такого валютного договору.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зі змісту статей 614, 623 Цивільного кодексу України та статті 226 Господарського кодексу України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

Отже, особа, яка вимагає відшкодування шкоди (збитків), має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт порушення боржником зобовязання, розмір збитків та причинний звязок. Вина боржника у порушенні презумується та не підлягає доведенню кредитором (позивачем).

У звязку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині збитків по сплаті процентів за користуванням кредитними коштами та збитків від курсової різниці.

Як вбачається з апеляційної скарги, ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» не погоджується з рішенням Господарського Одеської області в частині стягнення суми судового збору за розгляд позовної заяви ПП «ОСОБА_2 ССД».

Колегія апеляційної інстанції, погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Стаття 1 Закону України «Про судовий збір» містить поняття судового збору,

судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «ОСОБА_2 ССД» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою, відповідно до якої (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.11.2016) до відповідача ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» про стягнення 879 448,75 грн. з яких 790 000,00 грн. основної заборгованості, 7010,80 гривень 3% річних, 34494,80 грн. збитків від інфляції, 21090,03 грн. збитків по сплаті процентів за користування кредитними коштами та 26853,12 грн. збитків від курсової різниці.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції Закону станом на 26.09.2016) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, ставка судового збору встановлюються у такому розміру, за позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206 700,00 грн.).

Отже, при зверненні з позовною заявою ПП «ОСОБА_2 ССД» повинно було сплатити судовий збір (879 448,75*1,5%) у розмірі 13 191,73 грн.

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 05.12.2016 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» на користь ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД» заборгованість у сумі 790 000,00 гривень, 3% річних в сумі 7010,80 грн., інфляційні в сумі 34494,80 грн.,

Таким чином, заявлені позивачем позовні вимоги складають 879 448,75 грн, задоволені місцевим господарським судом 831 505,60 грн. (що складає 94,5% від заявлених вимог), залишені без задоволення 47 943,15 грн. (що складає 5,45% від заявлених вимог).

Відповідно до п. 2 ч.1. ст. 49 ГПК України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи те, що позовні вимоги ПП «ОСОБА_2 ССД» задоволені частково, на суму 831 505,60 грн (що складає 94,5%), з відповідача підлягає стягненню на користь ПП «ОСОБА_2 ССД» судовий збір пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог, тобто 12 466,18 грн. (що складає 94,5% від стягнутих судом суми 831 505,60 грн. на підставі уточнень позивача).

Таким чином, місцевим господарським судом неправомірно у п. 2 резолютивної частини рішення від 05.12.2016 стягнуто з ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» на користь ПП «ОСОБА_2 ССД» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 15001,80 грн., в звязку з чим резолютивна частина рішення Господарського суду Одеської області від 05.12.2016 по справі № 916/2642/16 підлягає зміні.

Крім того, колегія апеляційного господарського суду не може погодитися з вирішенням господарським судом питання щодо стягнення з ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» на користь ПП «ОСОБА_2 Квінт-ССД» витрати на оплату послуг адвоката в сумі 15000,00 грн. та зазначає наступне.

Згідно з ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За змістом ч. 3 ст. 48 та ч. 5 ст. 49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

При цьому, відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами ч. 5 ст. 49 ГПК України, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Врахувавши надані позивачем докази що засвідчують надання позивачу юридичних послуг адвокатом ОСОБА_5 на підставі договору №4/09-2016 від 22.09.2016 про надання правової допомоги та додатку №1 до договору №4/09-2016 від 22.09.2016 про надання правової допомоги укладеного між Приватним підприємством «ОСОБА_2 ССД» та Адвокатським бюро «ОСОБА_5 і Партнери» що підтверджується рахунком на оплату №-4/09/16 від 28.09.2016 на суму 8000 грн. та випискою з банку АТ «УкрСиббанк» АБ «ОСОБА_5 І ПАРТНЕРИ» на загальну суму 15000 грн. що підтверджує сплату позивачем послуг адвоката, місцевий господарський суд прийшли до правильного висновку про надання позивачу в даному випадку послуг адвоката саме на суму 15000, 00 грн, однак, в порушення вимог ст. 49 ГПК України не розподілили їх відповідно до вимог вказаної статті при частковому задоволенні позову.

Отже, оскільки позов було задоволено частково, на суму 831 505,60 грн (що складає 94,5% від заявлених позовних вимог), то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 14175 грн витрат на послуги адвоката.

Таким чином, рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача - ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Березівський завод натуральних продуктів» витрат на послуги адвоката підлягає зміні шляхом зменшення розміру цих витрат з 15000,00 грн до 14175 грн.

Враховуючи викладене, місцевим господарським судом неправомірно у п. 2 резолютивної частини рішення від 05.12.2016 стягнуто з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Березівський завод натуральних продуктів» на користь Приватного підприємства «ОСОБА_2 ССД» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 15001,80 грн. та 15000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката, в звязку з чим резолютивна частина рішення Господарського суду Одеської області від 05.12.2016 по справі № 916/2642/16 підлягає зміні.

Згідно до ч.4 ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якого відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору, оскільки апеляційна скарга задоволена часткова, виходячи з пропорційності задоволення останньої, колегія апеляційної інстанції стягує з ПП «ОСОБА_2 ССД» на користь ТОВ «Березівський завод натуральних продуктів» 89,97 грн. понесених судових витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99,

101- 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Березівський завод натуральних продуктів» - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.12.2016 у справі № 916/2642/16 змінити, п. 2 резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Березівський завод натуральних продуктів» на користь Приватного підприємства «ОСОБА_2 Квінт-ССД» заборгованість у сумі 790 000,00 гривень, 3% річних в сумі 7010,80 гривень, інфляційні в сумі 34494,80 гривні, 12 466,18 гривень, судового збору та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 14175,00 гривень.

В решті рішення Господарського суду Одеської області від 05.12.2016 у справі № 916/2642/16 - залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства «ОСОБА_2 ССД» на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Березівський завод натуральних продуктів» 89,97 грн. понесених судових витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази з зазначенням необхідних реквізитів.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладених ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2017.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 02.02.2017.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко