РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017Справа №910/22072/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Енерго"

до Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"

про стягнення 183561,00 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Матухно Ю.О. - за довіреністю;

від відповідача: Норець Н.О. - за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Енерго" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (надалі - відповідач) 183561,00 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №60 на обслуговування комп'ютерної системи «Енергія-Експлуатація» від 03.11.2014, в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2016 порушено провадження у справі №910/22072/16, розгляд справи призначено на 19.12.2016.

16.12.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача подано довідку про відсутність аналогічного спору, а також заяву про відкладення розгляду справи.

19.12.2016 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено до 23.01.2017.

20.01.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ПрАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" проти позову заперечило, оскільки спірний договір було розірвано відповідачем в односторонньому порядку, а в період з червня по листопад 2016 року акти надання послуг не підписувались.

Представник позивача в судовому засіданні 23.01.2017 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У свою чергу представник відповідача в засіданні суду проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 23.01.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.11.2014 між Приватним акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Енерго" (виконавець) укладено Договір №60 на обслуговування комп'ютерної системи «Енергія-Експлуатація», відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по виконанню робіт з обслуговування комп'ютерної системи Енергія-Експлуатація, яка використовується замовником (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору за даним договором обслуговуються робочі місця замовника у кількості 28 робочих місць.

За умовами п. 4.1. договору вартість робіт по обслуговуванню одного робочого місця замовника складає 840,00 грн. з ПДВ на місяць, загальна сума за місяць становить 23520,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що замовник зобов'язується до 10-го числа поточного місяця перераховувати виконавцю абонентську плату за даною угодою на підставі рахунків, що виставляються виконавцем.

Відповідно до п. 8.1. договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 14.12.2015, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством України, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору. Цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору (п.п. 8.5., 8.6. договору).

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що в період з квітня 2016 року по листопад 2016 року включно, позивач надав відповідачу обумовлені Договором №60 на обслуговування комп'ютерної системи «Енергія-Експлуатація» від 03.11.2014 послуги на загальну суму 188160,00 грн., а Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Енерго" відповідно до умов договору були виставлені рахунки на оплату №20 від 08.04.2016 на суму 23520,00 грн., №25 від 05.05.2016 на суму 23520,00 грн., №30 від 06.06.2016 на суму 23520,00 грн., №35 від 04.07.2016 на суму 23520,00 грн., №40 від 11.08.2016 на суму 23520,00 грн., №46 від 05.09.2016 на суму 23520,00 грн., №51 від 04.10.2016 на суму 23520,00 грн., №56 від 04.11.2016 на суму 23520,00 грн.

Крім того, сторонами без заперечень було підписано акти про надання послуг №20 від 29.04.2016 на суму 23520,00 грн. та №25 від 31.05.2016 на суму 23520,00 грн. Акти ж наданих послуг за липень-листопад 2016 року були направлені позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", проте останнім підписані так і не були. Втім, суд зазначає, що умови Договору №60 на обслуговування комп'ютерної системи «Енергія-Експлуатація» від 03.11.2014 взагалі не передбачають складання сторонами актів про надання послуг як таких, а тому їх підписання не є обов'язковим.

У свою чергу, відповідачем обумовлені договором послуги були оплачені частково, а саме: загальна сума виплат за квітень 2016 року складає 3249,00 грн., а загальна сума виплат за травень 2016 року - 1350,00 грн. Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками з рахунку позивача.

Таким чином, загальна сума заборгованості замовника перед виконавцем на момент розгляду справи Господарським судом міста Києва складає 183561,00 грн.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджений факт порушення Приватним акціонерним товариством "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 183561,00 грн.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Твердження відповідача про те, що Договір №60 на обслуговування комп'ютерної системи «Енергія-Експлуатація» від 03.11.2014 було розірвано ним в односторонньому порядку є безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 907 Цивільного кодексу України передбачає, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

В силу п. 8.5. договору, він може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору. Проте, сторонами не було досягнуто домовленості щодо розірвання договору (шляхом підписання додаткової угоди), а тому спірний правочин є чинним.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням витрат зі сплати судового збору на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (02092, м. Київ, вулиця Алма-Атинська, будинок 37; ідентифікаційний код 04737111) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Енерго" (50105, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Дніпропетровське шосе, будинок 84А; ідентифікаційний код 37271987) 183561 (сто вісімдесят три тисячі п'ятсот шістдесят одну) грн. 00 коп. основного боргу 2753 (дві тисячі сімсот п'ятдесят три) грн. 41 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.01.2017.

Суддя О.А. Грєхова