ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" лютого 2017 р. Справа № 925/1565/13

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третіх осіб: не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промисловий дім "Земляни" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІІІ особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Реєстраційна служба Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області та ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

26.09.2013 року господарським судом Черкаської області зареєстровано позов про витребування майна з чужого незаконного володіння з мотивів недійсності аукціону з продажу майна банкрута (ТОВ "ТПД "Земляни") та договору купівлі-продажу нежитлової будівлі і земельної ділянки за адресою Черкаська область, м. Умань, вул. Рафаїла Чорного, 4.

В судове засідання жоден із представників учасників судового процесу повторно не з'явився.

Арбітражний керуючий-ліквідатор ОСОБА_3 подав клопотання від 18.01.2017 (а.с. 158,164 том 2) про передачу справи за підсудністю до господарського суду Харківської області, де розглядається справа про банкрутство ТОВ "Торгівельно-промисловий дім "Земляни" № Б-50/184-10. Клопотання просить розглядати без своєї участі. Позивач вважає, що в даному випадку слід застосувати ст. 16 та п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України про виключну підсудність спорів з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, які мають розглядатися лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відповідач направив до суду клопотання від 01.02.2017 із підтриманням позиції ліквідатора ТОВ "ТПД "Земляни" щодо передачі справи за виключною підсудністю до господарського суду Харківської області у справу про банкрутство № Б-50/184-10.

Суд вважає, що неявка представників учасників судового процесу, яким з ухвали від 19.01.2017 року було відомо про зміст процесуальних питань, які виникли, не перешкоджає суду провести розгляд справи по суті.

З матеріалів справи вбачається наступне:

Предметом спору у справі є вимоги ліквідатора ТОВ "ТД "Земляни" з метою повернення майна у ліквідаційну масу, витребувати з чужого незаконного володіння відповідача у справі СПД ОСОБА_1 нежитлову будівлю з підвалами та ганками, чотири сараї, вимощення, огорожа, троє воріт, хвіртка, огорожа, приямки, що знаходяться за адресою Черкаська область м. Умань, вул. Рафаїла Чорного, 4 та земельну ділянку кадастровий № :02:004:0074 загальною площею 3979 кв.м., надану для обслуговування універмагу, що знаходиться за адресою Черкаська область м. Умань, вул. Рафаїла Чорного, 4. Витребування майна позивач просить провести з підстав недійсності аукціону з продажу майна банкрута (ТОВ "ТПД "Земляни") та на підставі ст. 388 ЦК України.

Постановою ВГСУ від 01.11.2016 року було скасовано ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 року про припинення апеляційного провадження за скаргою ПАТ "ОСОБА_2 Аваль".

В подальшому постановою КАГС від 23.11.2016 (а.с. 105 том 2) апеляційну скаргу ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" задоволено. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 21.06.2016 року про припинення провадження у справі скасовано, справу передано на розгляд господарському суду Черкаської області.

У постанові від 01.11.2016 (а.с. 121) Вищим господарським судом України проаналізовано зміни до чинного законодавства 2013 року з приводу виключної підсудності певних спорів судам, у провадженні яких перебуває справа про банкрутство.

Так, ВГСУ звертає увагу, що згідно пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції з 19.01.2013 року внесено доповнення до статті 16 ГПК України частиною такого змісту: "справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство", а також доповнено частину 1 статті 12 пунктом 7 про підвідомчість господарським судам справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство. Перелік таких майнових вимог законодавцем не обмежено, однак передбачено винятки щодо спорів, пов'язаних з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів) за позовом контролюючих органів, визначених Податковим кодексом України.

Такі зміни щодо виключної підсудності певних спорів судам, у провадженні яких перебуває справа про банкрутство, набрали чинності з 19.01.2013 року.

Отже, законодавець змінив норми процесуального права в частині виключної підсудності і такі зміни поширюються на всі правовідносини у майнових спорах з боржником, які розглядаються судами у справах про банкрутство після 19.01.2013 року, незалежно від того, що до боржника можуть застосовуватися окремі положення матеріального та процесуального права, визначені Законом про банкрутство в редакції, яка існувала до набрання чинності Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року та в силу пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень продовжує застосовуватися до окремих боржників.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у Постанові №16/047 від 13.04.2016 року у справі № 908/4804/14, який, проаналізувавши зміни до статей 16 та 12 ГПК України в системному аналізі з положеннями Закону про банкрутство №2343-ХІІ (у редакції Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 року), зазначив про те, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення майнових спорів до боржника є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону №2343-ХІІ, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, висловивши таку правову позицію про розгляд у межах провадження у справі про банкрутство майнових спорів боржника, Верховний Суд України змінив свою правову позицію зазначену у Постанові від 29.04.2015 року у справі №903/134/13-г про можливість розгляду окремих спорів (позовних вимог про витребування майна боржника до ліквідаційної маси за статтею 388 ЦК України) поза межами провадження у справі про банкрутство.

Висновки Верховного Суду України у Постанові від 13.04.2016 року у справі № 908/4804/14 щодо застосування норм процесуального права, відповідно до статті 11128 ГПК України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують положення статей 12, 16 ГПК України.

Отже, встановивши виключну підсудність майнових спорів до боржника з 19.01.2013 року суду, який здійснює розгляд справи про банкрутство, законодавець тим самим розширив повноваження такого суду на предмет можливості визнання недійсними правочинів із цивільно-правових підстав та повернення майна боржнику в порядку статті 388 ЦК України, оскільки особи, права яких порушено такими правочинами, та власник, майно якого відчужено третім особам без його згоди, вже не може захистити свої права шляхом звернення з відповідними вимогами у позовному провадженні.

Відтак, заявлений ліквідатором спір про витребування до ліквідаційної маси банкрута майна з володіння третьої особи, яка його набула за цивільно-правовим договором у переможця аукціону, результати якого було визнано недійсними в судовому порядку, підлягає розгляду господарським судом з врахуванням виключної підсудність його суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

Зазначені висновки Верховного Суду України про виключну підсудність судам, які розглядають справи про банкрутство, спорів з вимогами ліквідатора про повернення майна боржника до складу ліквідаційної маси, в тому числі на підставі статті 388 ЦК України, слід врахувати судам при подальшому розгляді даної справи № 925/1565/13.

У відповідності до ч. 1 ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Враховуючи вищевикладені висновки із постанови Вищого господарського суду України від 01.11.2016 року у даній справі, суд вважає, що справу № 925/1565/13 слід передати для подальшого розгляду за виключною підсудністю до господарського суду Харківської області, який розглядає справу про банкрутство ТОВ "Торгівельно-промисловий дім "Земляни" № Б-50/184-10.

У відповідності до ч. 1,3 ст. 17 ГПК України якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи. Справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Оскільки провадження у справі порушено 30.09.2013 року без врахування змін у чинному законодавстві щодо виключної підсудності розгляду даного спору в межах справи про банкрутство, то справа підлягає передачі за підсудністю до іншого суду.

Керуючись ст. 12, 16, 17 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промисловий дім "Земляни" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІІІ особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Реєстраційна служба Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області та ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" про витребування майна -- передати за виключною підсудністю до господарського суду Харківської області для подальшого розгляду в межах справи про банкрутство ТОВ "Торгівельно-промисловий дім "Земляни" № Б-50/184-10.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвалу про передачу справи за підсудністю може бути оскаржено.

Суддя Н.М. Спаських