ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" січня 2017 р.Справа № 924/1111/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агропромтехніка", м. Хмельницький

про стягнення 4704348,94 грн., з яких 1575000 грн. інфляційних втрат за кредитом, 212621,59 грн. інфляційних втрат за відсотками, 2427038,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 489644,02 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 15.12.2014 р.

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 27.10.2015 р.

встановив: позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 4704348,94 грн., з яких 1575000 грн. інфляційних втрат за кредитом, 212621,59 грн. інфляційних втрат за відсотками, 2427038,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 489644,02 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, нарахованих в зв'язку із неналежними виконанням зобов'язань за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010 р. (із змінами, внесеними додатковими угодами), додатковим договором про надання відновлювальної кредитної лінії №06.33-72/046 від 22.07.2014 р. (зі змінами).

Позивач на адресу суду 23.01.2017 р. подав додаткові пояснення по справі, в яких просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 29.02.2016 р. по 05.07.2016 р. в сумі 2110833,33 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 29.02.2016 р. по 05.07.2016 р. в сумі 413180,65 грн., інфляційних втрат за кредитом в сумі 1575000,00 грн., інфляційних втрат за відсотками в сумі 209354,39 грн.

У п. 3.11 постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що статтею 22 Господарського процесуального кодексу України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про „доповнення або „уточнення позовних вимог, або заявлення „додаткових позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи повинен розцінювати її як: збільшення або зменшення розміру позовних вимог.

За своїм змістом подані позивачем додаткові пояснення є заявою про зменшення позовних вимог.

Статтею 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки подана позивачем заява не суперечить діючому законодавству, вона приймається судом.

Поважний представник позивача позовні вимоги з урахуванням вимог, зазначених у поясненнях від 23.01.2017 р., підтримав. У додаткових поясненнях (від 10.01.2017 р. №08.42-186/150) позивач повідомив, що в якості забезпечення виконання зобов'язань відповідачем щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010 р. та додаткових угод до нього укладено: іпотечний договір від 13.05.2010 р., зареєстрований в реєстрі за №912 про передачу банку в іпотеку нерухомого майна загальною заставною вартістю 12114900,00 грн., іпотечний договір від 13.05.2010 р. (№904) заставною вартістю майна в сумі 885000,00 грн., іпотечний договір від 13.05.2010 р. (№908) заставною вартістю майна в сумі 107500,00 грн., іпотечний договір від 20.09.2011 р. (№2910) заставною вартістю майна в сумі 2264900,00 грн.. Посилаючись на п. 4.1, пп. 4.6.3 зазначених іпотечних договорів, ст. ст. 1, 33, 35 Закону України "Про іпотеку", зазначає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань позивач звернувся до нього з відповідною вимогою про усунення порушень за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010 р., яку адресат отримав 03.06.2016 р. З огляду на положення ст. 37 Закону України "Про іпотеку" вказує, що позивач набув права власності на відповідні предмети іпотеки (крім споруди складу літ. "Ж" загальною площею 261,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4), що частково покрило кредитну заборгованість відповідача.

Також у додаткових обґрунтуваннях позовних вимог (від 23.01.2017 р. №08.42-186/586) з посиланням на положення ст. ст. 261, 264, 526, 629, 1054 ЦК України повідомляє, що відповідач звертався до банку з листом (від 27.05.2016 р. №543), яким визнав існуючу заборгованість за генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД від 13.05.2010 р. Звертає увагу, що додатковою угодою №10 від 13.12.2012 р. до генерального договору від 13.05.2010 р. сторони узгодили, що надання кредиту за договором здійснюється протягом періоду, починаючи від дати укладення цього договору, по 31.05.2016 р. З приводу п. 6.1 генерального договору від 13.05.2010 р., посилаючись на положення постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, зазначає, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні і відповідач у відзиві на позов (від 30.11.2016 р.) вважають позовні вимоги безпідставними, оскільки 06 липня 2016 року позивачем звернуто стягнення шляхом набуття права власності на 11 нерухомих об'єктів загальною вартістю 92812079 гривень, що належали на праві власності ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка" та виступали об'єктами, котрі забезпечували, згідно з умовами 4 відповідних договорів іпотеки (зареєстровані в Державному реєстрі правочинів за №№ 904, 908, 912, 2910) виконання зобов'язань позичальника за спірним генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД1 від 13.05.2010 р. (далі - кредитний договір). Зазначає, що в кожному із іпотечних договорів в статті 4 пп. 4.1, 4.6.3 сторони погодили порядок звернення стягнення на предмети зазначених договорів наступним чином: у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Повідомляє, що 29.08.2016 року ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка" стало відомо про те, що 05.07.2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу прийнято 11 рішень про державну реєстрацію речових прав на 11 нерухомих об'єктів, що належали на праві власності підприємству, за ПАТ "Укрсоцбанк". Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для виникнення права власності в ПАТ "Укрсоцбанк" на нерухомі об'єкти виступили іпотечні договори та додаткові угоди до таких договорів, що попередньо були укладені між ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка" та ПАТ "Укрсоцбанк". Підставою для внесення записів про права власності ПАТ "Укрсоцбанк" на нерухомі об'єкти до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором визначено власні рішення про державну реєстрацію речових прав. Посилаючись на звіт про незалежну оцінку майна № 24/15 від 15.07.2016 р., вказує, що ринкова вартість 11 нерухомих об'єктів, що набуті у власність ПАТ "Укрсоцбанк", станом на момент вчинення державним реєстратором вищезгаданих дій - 05.07.2016 року становила 92812079 гривень Доходить висновку, що навіть у випадку доведення позивачем наявності заборгованості ТОВ "ПМТЗ "Агропромтехніка" за кредитним договором в розмірі 4704348,94 грн., яка не визнається ТОВ ПМТЗ Агропромтехніка, заявлений позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем на момент розгляду цієї господарської справи самостійно ліквідовано будь-яку потенційно можливу заборгованість ТОВ ПМТЗ Агропромтехніка за спірним кредитним договором, в тому числі заявлену позивачем заборгованість в розмірі 4704348,94 грн., шляхом звернення стягнення на 11 нерухомих об'єктів, загальною вартістю 92812079 грн., що належали на праві власності ТОВ ПМТЗ Агропромтехніка та виступали об'єктами, котрі забезпечували, згідно умов 4 відповідних договорів іпотеки, виконання зобов'язань позичальника за спірним генеральним договором про здійснення кредитування №880/15-ГД 1 від 13.05.2010 р. Вважає, що вищеперелічені обставини об'єктивно вказують на відсутність порушення ТОВ ПМТЗ Агропромтехніка будь-яких прав ПАТ Укрсоцбанк за умовами спірного кредитного договору, що є безумовною та самостійною підставою для відмови в задоволенні заявленого позивачем позову. В спростування заявлених позивачем сум надав свій розрахунок щодо заявлених позовних вимог.

У письмових поясненнях від 26.12.2016 р. стосовно порядку нарахування позивачем заборгованості відповідача за строковою заборгованістю, тілом кредиту, відсотками на строкову заборгованість та на прострочену заборгованість, стверджує, що розпочинаючи з 07.07.2016 р., після прийняття на баланс банку нерухомого майна відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором щодо строкової заборгованості, у відповідача була відсутня будь-яка прострочена заборгованість перед позивачем. Тому робить висновок, що позивачем необґрунтовано здійснено нарахування відповідачу відсотків на прострочену заборгованість за кредитом після 06.07.2016 р. на суму 3515975,26 грн. З приводу порядку обрахування позивачем розміру заборгованості відповідача по пені посилається на неврахування положень ст. ст. 223, 232 ГК України, ст. 258 ЦК України. Також вважає неправильним нарахування позивачем втрат від інфляції.

Акцентує увагу на тому, що заборгованість відповідача перед позивачем на момент звернення стягнення на нерухоме майно, яке перебувало в іпотеці становила 25701669,63 грн., при цьому вартість іпотечного майна склала 92812079 грн.

Вказує, що виходячи з даних, наведених в розрахунку позивача, останній не лише отримав повне погашення заборгованості відповідачем, а й надмірно примусово стягнув з відповідача 3822093,06 грн. З приводу п. 6.2 генерального договору від 13.05.2010 р. зазначає, що не заперечує проти розгляду спору господарським судом Хмельницької області.

Також надав письмові пояснення щодо розрахунку заборгованості станом на 06.07.2016 р. на суму 28397513,12 грн. (від 24.01.2017 р.), у яких зазначив, зокрема, що відповідно до п. 1 додаткового договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.33-72/046 від 22.07.2014 р. кредитор надає позичальнику грошові кошти на поповнення обігових коштів в межах ліміту заборгованості в 15000000 гривень. Надання кредиту в межах суми вищевказаного ліміту здійснюється окремими траншами з наступним графіком: з 21.05.2015 р. максимальний ліміт 10000000 грн., тобто відповідач зобов'язується до 21.05.2015 р. погасити заборгованість в розмірі 5000000 грн. (15000000 - 10000000 грн.); з 21.06.2015 р. максимальний ліміт 5000000 грн., тобто відповідач зобов'язується до 21.06.2015 р. погасити заборгованість в розмірі 5000000 грн. (10000000 - 5000000 грн.); до 21.07.2015 року - ліміт заборгованості 0 грн. - кінцева дата повернення заборгованості за усіма траншами, тобто відповідач зобов'язується до 21.07.2015 р. погасити заборгованість в розмірі 5000000 грн. (5000000 - 5000000 грн.). Вказує, що, враховуючи умови спірного договору, позивачем та відповідачем погоджено повернення позичальником кредитору 5000000 грн. до 21.05.2015 р., 5000000 грн. до 21.06.2015 р., 5000000 грн. до 21.07.2015 р. Тому вважає, що з огляду на положення ст. 232 ГК України позивач, звертаючись до приватного нотаріуса з метою звернення стягнення, мав здійснити розрахунок розміру заборгованості відповідача по пені за несвоєчасне повернення кредиту наступним чином: за неповернення 5000000 грн. до 21.05.2015 р. розрахувати пеню відносно вказаної суми в період з 22.05.2015 р. по 21.11.2015 р.; за неповернення 5000000 грн. до 21.06.2015 р. розрахувати пеню відносно вказаної суми в період з 22.06.2015 р. по 21.12.2015 р.; за неповернення 5000000 грн. до 21.07.2015 р., розрахувати пеню відносно вказаної суми в період з 22.07.2015 р. по 21.01.2016 р. що всього становить, за розрахунком відповідача, 3337535,26 грн. Натомість, позивач в розрахунку №10.1-87/87-13 здійснює розрахунок пені за несвоєчасне повернення кредиту в період понад 1 календарний рік з 22.05.2015 року по 05.07.2016 року, що не відповідає вимогам ст. 232 ГК України.

З приводу обчислення розміру заборгованості по пені за несвоєчасне повернення відсотків посилається на умови п. 2.7 генерального договору про здійснення кредитування №880/15-ГД 1 від 13.05.2010 року, згідно з яким сплата процентів клієнтом здійснюється до 5 числа кожного місяця, та зазначає, що першим днем невиконання відповідачем обов'язку щодо сплати процентів за користування кредитом виступило 06.07.2015 р. Зауважує, що позивач був вправі нарахувати пеню відповідачу за несвоєчасне повернення відсотків за кредитом в період з 06.07.2015 р. по 05.01.2016 р., в такому випадку розмір пені склав би 269255,30 грн. Натомість, позивач в розрахунку №10.1-87/87-13 здійснює розрахунок пені за несвоєчасне повернення відсотків в період понад 1 календарний рік з 11.06.2015 р. по 05.07.2016 р., що не відповідає вимогам ст. 232 ГК України.

Також посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, лист ВСУ "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 р. № 62-97, вказує, що у розрахунку інфляційних втрат за неповернутим кредитом та відсотками позивачем обрано неправильну методику розрахунку, а саме: індекс інфляції розрахований в середньому на місяць шляхом множення не на сукупний індекс інфляції. Таким чином, зазначає, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за спірним кредитним договором станом на момент звернення стягнення приватним нотаріусом на 11 нерухомих об'єктів - 05.07.2016 року склав: 15000000 гривень - тіло кредиту (тотожно з розрахунком позивача); 3517916,69 грн. - відсотки за кредитом (тотожно з розрахунком позивача); 333753526 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 269255,30 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 1195792,61 грн. - розмір інфляційних втрат за кредитом; 164128,83 грн. - розмір інфляційних втрат за відсотками; всього - 23484628,69 грн.

Звертає увагу на те, що вартість 11 нерухомих об'єктів, на які звернуто стягнення приватним нотаріусом 05.07.2016 року задля погашення названої заборгованості перед позивачем, згідно зі звітами про вартість нерухомих об'єктів, наданими позивачем, становить 28432800 грн. А тому заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором після 05.07.2016 року відсутня.

З огляду на зазначене, враховуючи визначені ГПК України засади змагальності та рівності сторін судового процесу, необхідність подання для повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору витребуваних судом та додаткових доказів, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на 11:00 год. "31" січня 2017 р.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1.

Позивачу надати письмові пояснення на доводи відповідача, викладені у поясненнях від 24.01.2017 р. (в тому числі щодо застосування ст. 232 ГК України), письмові пояснення щодо (виникнення) сум відсотків, на які нараховується пеня, та моменту їх прострочення (в тому числі виписки банку), додаткові договори до договорів іпотек від 13.05.2010 р. та 20.09.2011 р., письмові пояснення з документальним підтвердженням щодо наявної заборгованості відповідача на момент реєстрації нотаріусом права власності на предмети іпотеки, якими забезпечувалось виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором

Відповідачу надати письмові пояснення з приводу наданих позивачем пояснень та обґрунтувань від 23.01.2017 р., додаткові договори до договорів іпотек від 13.05.2010 р. та 20.09.2011 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 4 прим.: 1 - до справи; 2, 3 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Соборна 34; м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 53 (4 поверх); 4 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Толбухіна, 4)