РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017Справа №910/4626/14
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника Генерального прокурора України
до За участю 1. Київської міської ради; 2. Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Освітянин»; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейзажне»; 4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний форум»; 5. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне товариство»; Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідачів 1. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 2. Головне управління Держгеокадастру у м. Києві; 3. Національного музею архітектури та побуту України; 4. Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат «Хотівський»
провизнання недійсним рішення та державних актів на право власності, визнання відсутності прав власності на земельну ділянку
Представники:

від Прокуратури: Тертишник О.І. (представник за посвідченням);

від Відповідача - 1: не з'явились;

від Відповідача - 2: не з'явились;

від Відповідача - 3: не з'явились;

від Відповідача - 4: Іщенко Г.М. (представник за довіреністю);

від Відповідача - 5: не з'явились;

від Третьої особи - 1: не з'явились;

від Третьої особи - 2: не з'явились;

від Третьої особи - 3: Паньків І.М. (представник за довіреністю);

від Третьої особи - 4: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Заступник Генерального прокурора України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (надалі також - «Відповідач - 1»), Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Освітянин» (надалі також - «Відповідач - 2»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейзажне» (надалі також - «Відповідач - 3»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний форум» (надалі також - «Відповідач - 4») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне товариство» (надалі також - «Відповідач - 5») про визнання недійсним рішення та державних актів на право власності, визнання відсутності прав власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" вирішено затвердити містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до Генерального плану розвитку міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київради від 28.03.2002 р. № 370/1804, зміни цільового призначення сільськогосподарських земель під малоповерхову житлову забудову обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин" на вул. Академіка Заболотного у Голосіївського районі м. Києва; внести зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 р. № 370/1804, а саме: територію в межах, визначених містобудівним обґрунтуванням, перевести за функціональним призначенням до зони малоповерхової житлової забудови; віднести земельну ділянку загальною площею 92,42 га до земель запасу житлової та громадської забудови з виключенням їх з категорії земель сільськогосподарського призначення; затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва; передати обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин", за умови виконання пункту 6 цього рішення, земельну ділянку загальною площею 108,52 га на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва за рахунок земель, наданих товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський" відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 р. № 117/990 "Про оформлення права користування земельними ділянками" та право користування якими посвідчено договором оренди земельних ділянок від 29.10.2004 р. № 79-6-00249 (загальною площею 94,42 га), та міських земель, не наданих у власність чи користування (площею 14,10 га). На підставі вказаного Рішення 08.01.2008 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) було видано ОКЖК "Освітянин" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006290, відповідно до якого ОКЖК "Освітянин" є власником земельної ділянки площею 16,0345 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, а також державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006291, відповідно до якого ОКЖК "Освітянин" є власником земельної ділянки площею 92,4814 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва. 03.03.2008 р. ОКЖК "Освітянин" було внесено спірні земельні ділянки до статутного фонду ТОВ "Будівельне товариство" в якості частки засновника, у зв'язку з чим 30.10.2010 р. останньому було видано відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку площею 16,0345 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 92,4814 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва. 09.07.2009 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) було видано ТОВ "Будівельне товариство" державний акт на право власності на земельну ділянку площею 86,4814 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва. У подальшому 29.07.2010 р. ТОВ "Будівельне товариство" було передано спірну земельну ділянку площею 16,0345 га до статутного фонду ТОВ "Пейзажне", що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Пейзажне" № 2 від 29.07.2010 р. На підставі вказаного протоколу 08.09.2010 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) було видано ТОВ "Пейзажне" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011930, відповідного до якого ТОВ "Пейзажне" є власником спірної земельної ділянки площею 16,0345 га. 30.07.2010 р. ТОВ "Будівельне товариство" було передано спірну земельну ділянку площею 86,4814 га до статутного фонду ТОВ "Будівельний форум", що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ТОВ " Будівельний форум " № 2 від 30.07.2010 р. На підставі вказаного протоколу 08.09.2010 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) було видано ТОВ "Будівельний форум" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011944, відповідного до якого ТОВ "Будівельний форум" є власником спірної земельної ділянки площею 86,4814 га. Як зазначає Прокурор, рішення Київської міської ради прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України й підлягає визнанню недійсним, оскільки всупереч вимогам Земельного кодексу України земельні ділянки для будівництва житла надано юридичній особі, яка не є житлово - будівельним кооперативом у розумінні ст. 41 Земельного кодексу України, що має своїм наслідком незаконність їх подальшої передачі Відповідачам 3, 4 та 5. За таких підстав, прокурор звернувся до суду з вказаним позовом та просить Суд відносити строк позовної давності, визнати недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва"; визнати недійсним видані обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006290 та 006291, зареєстровані 08.01.2008 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00178 та 07-8-00177; визнати недійсними видані товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство" державний акт на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 030410, зареєстрований 30.10.2008 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00244; державний акт серії ЯЕ № 986764, зареєстрований 09.07.2009 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00300; визнати недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011930, зареєстрованого 08.09.2010 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00398; визнати недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011944, зареєстрований 08.09.2010 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00393; визнати відсутнім у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний форум», товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" права власності на земельну ділянку, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва площею 86,4814 га, кадастровий номер :79:562:0001, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 224 810 621,30 грн. та на земельну ділянку, площею 16,0345 га, кадастровий номер: :79:107:0002, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, вартістю за нормативною грошовою оцінкою у розмірі 40 828 647,35 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2014 року (головуючий суддя Удалова О.Г., судді - Босий В.П., Спичак О.М.), залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2014 року та Вищого господарського суду України від 27.01.2015 року, позов Заступника Генерального прокурора України задоволено частково. Визнано недійсним виданий обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006291, зареєстрований 08.01.2008 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00177. Визнано недійсними видані товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство" державний акт на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 030410, зареєстрований 30.10.2008 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00244; державний акт серії ЯЕ № 986764, зареєстрований 09.07.2009 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00300. Визнано недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011944, зареєстрований 08.09.2010 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00393. Визнано відсутнім у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" право власності на земельну ділянку, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва площею 86,4814 га, кадастровий номер :79:562:0001, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 224 810 621,30 грн. Визнано відсутнім у товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" право власності на земельну ділянку, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва площею 16,0345 га, кадастровий номер :79:107:0002, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 40 828 647,35 грн. Стягнуто з Київської міської ради в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 грн. 20 коп. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 грн. 20 коп. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 грн. 20 коп. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 грн. 20 коп. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум"в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 грн. 20 коп. Припинено провадження у справі № 910/4626/14 в частині позовних вимог про визнання недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва"; визнання недійсним виданого обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006290, зареєстрованого 08.01.2008 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00178; визнання недійсним виданого товариству з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011930, зареєстрованого 08.09.2010 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00398; визнання відсутнім у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" права власності на земельну ділянку площею 16,0345 га, кадастровий номер: :79:107:0002, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, вартістю за нормативною грошовою оцінкою у розмірі 40 828 647,35 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 30.09.2015 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" задоволено частково. Постанову Вищого господарського суду України від 27 січня 2015 року, постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 жовтня 2014 року, рішення господарського суду м. Києва від 29 липня 2014 року у справі № 910/4626/14 скасовано. Справу № 910/4626/14 передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2016 року (суддя Мельник В.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 року, позов Заступника Генерального прокурора України задоволено частково. Визнано недійсним виданий обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006291, зареєстрований 08.01.2008 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00177. Визнано недійсними видані товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство" державний акт на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 030410, зареєстрований 30.10.2008 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00244; державний акт серії ЯЕ № 986764, зареєстрований 09.07.2009 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00300. Визнано недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011944, зареєстрований 08.09.2010 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00393. Визнано відсутнім у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" право власності на земельну ділянку, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва площею 86,4814 га, кадастровий номер :79:562:0001, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 224 810 621,30 грн. Визнано відсутнім у товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" право власності на земельну ділянку, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва площею 16,0345 га, кадастровий номер :79:107:0002, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 40 828 647,35 грн. Стягнуто з Київської міської ради в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 грн. 20 коп. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 грн. 20 коп. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 грн. 20 коп. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 грн. 20 коп. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум"в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 грн. 20 коп. Припинено провадження у справі № 910/4626/14 в частині позовних вимог про визнання недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва"; визнання недійсним виданого обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006290, зареєстрованого 08.01.2008 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00178; визнання недійсним виданого товариству з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011930, зареєстрованого 08.09.2010 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00398; визнання відсутнім у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" права власності на земельну ділянку площею 16,0345 га, кадастровий номер: :79:107:0002, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, вартістю за нормативною грошовою оцінкою у розмірі 40 828 647,35 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2016 року рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 року у справі № 910/4626/14 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/4626/14.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/4626/14 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2016 року справу №910/4626/14 прийнято до провадження суддею Чинчин О.В., судове засідання призначено на 23.11.2016 року.

22.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Головного управління Держгеокадастру у м. Києві надійшли письмові пояснення та клопотання, в якому просить Суд замінити Головне управління Держземагенства у м. Києві на належну сторону - Головне управління Держгеокадастру у м. Києві.

23.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

23.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Прокуратури надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 11.11.2016 року та заява про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

23.11.2016 року в судове засідання з'явився представник прокуратури. Інші представники в судове засідання не з'явились, вимоги ухвали суду від 11.11.2016 року не виконали.

Щодо клопотання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про заміну Головного управління Держземагенства у м. Києві на належну сторону - Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2015 року "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1. Реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2. Установлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Як вбачається, з Наказу комісії з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України №20 від 28.08.2015 року "Про реорганізацію Головного управління Держземагенства у м. Києві" реорганізовано Головне управління Держземагенства у м. Києві шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність Головного управління Держземагенства у м. Києві припинено 08.07.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, Суд прийшов до висновку про задоволення клопотання та заміну третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідачів Головного управління Державного агентства земельних ресурсів України у м. Києві на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві.

Також, Суд приймає до розгляду заяву Прокуратури про вжиття заходів щодо забезпечення позову та приходить до висновку про задоволення клопотання Відповідача-4 про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Прокуратуру:

- направити копію позовної заяви з додатками Головному управлінню Держгеокадастру у м. Києві та надати Суду докази на підтвердження направлення;

- надати витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо всіх учасників процесу станом на листопад 2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2016 року відкладено розгляд справи на 14.12.2016 року, у зв'язку з неявкою представників в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

12.12.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи-2 надійшли письмові пояснення по справі, в яких, також, просить Суд розглядати справу за відсутності уповноваженого представника.

12.12.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Прокуратури надійшли письмові пояснення та документи на виконання вимог ухвали суду від 23.11.2016 року.

14.12.2016 року в судове засідання з'явились представники прокуратури, відповідача-4 та третьої особи-3. Інші представники в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представники відповідачів вимоги ухвали суду не виконали.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Третьої особи-2 про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

В судовому засіданні представник прокуратури надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви. Представник відповідача-4 в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи-3 надав усні пояснення по суті спору.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Прокуратуру надати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/24772/13 з відміткою про набрання законної сили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 року відкладено розгляд справи на 28.12.2016 року, у зв'язку з неявкою представників в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

23.12.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та заява про застосування наслідків спливу позовної давності.

26.12.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Прокуратури надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2016 року.

28.12.2016 року в судове засідання з'явились представники прокуратури, відповідача-4 та третьої особи-3. Інші представники в судове засідання не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали.

Суд приймає до розгляду заяву Відповідача-4 про застосування наслідків спливу позовної давності.

В судовому засіданні представник відповідача-4 надав пояснення щодо поданих через канцелярію суду документів.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Прокуратуру надати інформацію щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/24772/13.

Крім того, в судовому засіданні представник прокуратури подав клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів.

Суд, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника прокуратури про продовження строків розгляду спору, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2016 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 25.01.2017 року, у зв'язку з неявкою представників в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

25.01.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Прокуратури надійшли письмові пояснення щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/24772/13.

В судовому засіданні 25 січня 2017 року представник Прокуратури підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача - 4 заперечив проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В судовому засіданні представник Третьої особи - 3 надав усні пояснення по суті спору. В судове засідання представники Відповідачів - 1, 2, 3, 5 та Третіх осіб - 1, 2, 4 не з»явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень уповноваженим представникам Відповідачів - 1, 2, 5 та Третіх осіб - 1, 2, 4, а також поверненням на адресу суду поштового конверта, надісланого на адресу Відповідача - 2 у зв'язку з вибуттям.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Освітянин» є 01042, м.Київ, ВУЛ. ЧИГОРІНА, будинок 18.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/4626/14 направлялись на адресу Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Освітянин», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідачі - 1, 2, 3, 5 та Треті особи - 1, 2, 4 про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідачі - 1, 2. 3, 5 та Треті особи - 1, 2, 4 були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Відповідачів - 1, 2. 3, 5 та Третіх осіб - 1, 2, 4 не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 25 січня 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

Рішенням Київської міської ради від 01.10.2007 року № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" вирішено: затвердити містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до Генерального плану розвитку міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київради від 28.03.2002 р. № 370/1804, зміни цільового призначення сільськогосподарських земель під малоповерхову житлову забудову обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин" на вул. Академіка Заболотного у Голосіївського районі м. Києва; внести зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 р. № 370/1804, а саме: територію в межах, визначених містобудівним обґрунтуванням, перевести за функціональним призначенням до зони малоповерхової житлової забудови; віднести земельну ділянку загальною площею 92,42 га до земель запасу житлової та громадської забудови з виключенням їх з категорії земель сільськогосподарського призначення; затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва; передати обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин", за умови виконання пункту 6 цього рішення, земельну ділянку загальною площею 108,52 га на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва за рахунок земель, наданих товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський" відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 р. № 117/990 "Про оформлення права користування земельними ділянками" та право користування якими посвідчено договором оренди земельних ділянок від 29.10.2004 р. № 79-6-00249 (загальною площею 94,42 га), та міських земель, не наданих у власність чи користування (площею 14,10 га).

На підставі вказаного Рішення 08.01.2008 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) було видано ОКЖК "Освітянин" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006290, відповідно до якого ОКЖК "Освітянин" є власником земельної ділянки площею 16,0345 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, а також державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006291, відповідно до якого ОКЖК "Освітянин" є власником земельної ділянки площею 92,4814 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва.

03.03.2008 року ОКЖК "Освітянин" було внесено спірні земельні ділянки до статутного фонду ТОВ "Будівельне товариство" в якості частки засновника, у зв'язку з чим 30.10.2010 р. останньому було видано відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку площею 16,0345 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 92,4814 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва.

09.07.2009 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) було видано ТОВ "Будівельне товариство" державний акт на право власності на земельну ділянку площею 86,4814 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва.

29.07.2010 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство" було передано спірну земельну ділянку площею 16,0345 га до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне", що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Пейзажне" № 2 від 29.07.2010 р.

На підставі вказаного протоколу 08.09.2010 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) було видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011930, відповідного до якого ТОВ "Пейзажне" є власником спірної земельної ділянки площею 16,0345 га.

30.07.2010 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство" було передано спірну земельну ділянку площею 86,4814 га до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум", що підтверджується протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю " Будівельний форум " № 2 від 30.07.2010 р.

На підставі вказаного протоколу 08.09.2010 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) було видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011944, відповідного до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" є власником спірної земельної ділянки площею 86,4814 га.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Прокурор зазначає, що рішення Київської міської ради прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України й підлягає визнанню недійсним, оскільки всупереч вимогам Земельного кодексу України земельні ділянки для будівництва житла надано юридичній особі, яка не є житлово - будівельним кооперативом у розумінні ст. 41 Земельного кодексу України, що має своїм наслідком незаконність їх подальшої передачі Відповідачам - 3, 4 та 5. За таких підстав, прокурор звернувся до суду з вказаним позовом та просить Суд відносити строк позовної давності, визнати недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва"; визнати недійсним видані обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006290 та 006291, зареєстровані 08.01.2008 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00178 та 07-8-00177; визнати недійсними видані товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство" державний акт на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 030410, зареєстрований 30.10.2008 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00244; державний акт серії ЯЕ № 986764, зареєстрований 09.07.2009 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00300; визнати недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011930, зареєстрованого 08.09.2010 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00398; визнати недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011944, зареєстрований 08.09.2010 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00393; визнати відсутнім у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний форум», товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" права власності на земельну ділянку, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва площею 86,4814 га, кадастровий номер :79:562:0001, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 224 810 621,30 грн. та на земельну ділянку, площею 16,0345 га, кадастровий номер: :79:107:0002, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, вартістю за нормативною грошовою оцінкою у розмірі 40 828 647,35 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Заступника Генерального прокурора України в частині визнання недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва"; визнання недійсним виданого обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006290, зареєстрованого 08.01.2008 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00178; визнання недійсним виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011930, зареєстрованого 08.09.2010 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00398; визнання відсутнім у Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" права власності на земельну ділянку площею 16,0345 га, кадастровий номер: :79:107:0002, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, вартістю за нормативною грошовою оцінкою у розмірі 40 828 647,35 грн. підлягає припиненню, інші позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтями 13, 14 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради віднесено розпорядження землями територіальної громади міста Києва та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Положеннями статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що реалізуючи надані Конституцією та законодавством України повноваження у галузі земельних відносин Київська міська рада зобов'язана діяти виключно в інтересах її територіальної громади, не порушуючи при цьому баланс інтересів держави, територіальної громади та окремих громадян.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Судом, спірні земельні ділянки, що розташовані на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва до прийняття оскаржуваного рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 перебували у власності територіальної громади міста Києва та були безоплатно передані у власність Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин"на підставі положень ст. 41 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 41 Земельного кодексу України житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації. Житлово-будівельні (житлові) та гаражно-будівельні кооперативи можуть набувати земельні ділянки у власність за цивільно-правовими угодами.

Тобто, наведеною нормою передбачено можливість безоплатної передачі земельних ділянок у власність юридичної особи для здійснення житлового будівництва за умови, що така особа створена як житлово-будівельний кооператив, а тому при вирішенні питання щодо безоплатного надання земельної ділянки в порядку, визначеному наведеною нормою, слід враховувати саме мету створення кооперативу, яка має відповідати встановленим вимогам до порядку створення такого кооперативу.

Відповідно до ст. 94 Господарського кодексу України кооперативи як добровільні об'єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо).

Статтею 6 Закону України "Про кооперацію" (в редакції, чинній на момент прийняття Рішення) встановлено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням.

Згідно зі статтями 133, 137 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру. Однією з умов вступу до житлово-будівельного кооперативу є перебування на квартирному обліку в даному населеному пункті. Житлово-будівельні кооперативи організовуються при виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях. Порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства України. Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленого порядку. Кількість членів кооперативу повинна бути відповідною кількості квартир у будинку. Квартири, які надаються членам кооперативу, повинні відповідати граничному розміру жилої площі, сумі пайового внеску та кількості членів сім'ї.

Пунктом 1 розділу 1 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. № 186, встановлено, що житлово-будівельний кооператив організовується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків), а у випадках, передбачених законодавством, - одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу або багатоквартирного блокованого жилого будинку (будинків) з надвірними будівлями за власні кошти кооперативу за допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (будинками).

Відповідно до п. 2.1.1 статуту ОКЖК "Освітянин", затвердженого установчими зборами засновників ОКЖК "Освітянин" (протокол № 1 від 12.06.2007 р.), зареєстрованого державним реєстратором 15.06.2007 р., метою створення кооперативу є забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків); будівництва одноквартирних і двоквартирних жилих будинків садибного типу, або багатоквартирних блокованих жилих будинків з надвірними будівлями, або котеджів за власні кошти кооперативу або з допомогою банківського кредиту; наступної експлуатації та управління будинками кооперативу.

Таким чином, згідно з наведеними у положеннях статуту ОКЖК "Освітянин" метою створення та основними завданнями, а також з урахуванням ч. 2 ст. 6 Закону України "Про кооперацію", за напрямом своєї діяльності ОКЖК "Освітянин" відповідає поняттю "житлово-будівельний кооператив".

Частиною 1 ст. 134 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що на облік бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу беруться громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті і потребують поліпшення житлових умов.

За змістом п. 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. № 186, число громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, повинно відповідати кількості квартир у жилому будинку (будинках) кооперативу, запланованому до будівництва. При будівництві одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу число громадян, необхідне для організації кооперативу, визначається виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, але не може бути менше 5 чоловік.

З п. 3.2 статуту ОКЖК "Освітянин", затвердженого установчими зборами засновників ОКЖК "Освітянин" (протокол №1 від 12.06.2007 р.), зареєстрованого державним реєстратором 15.06.2007 р., вбачається, що на момент прийняття Рішення його членами (засновниками) були чотири громадянина, а саме: ОСОБА_10., ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

При цьому, Суд зазначає, що Відповідачем - 2 не надано, а матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження перебування вказаних осіб на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Більше того, листами Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.02.2011 р. № 24, Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.02.2011 р. № 22-45 підтверджується, що такі особи на обліку потребуючих поліпшення житлових умов не перебувають та не перебували.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що ОКЖК "Освітянин" було створено з порушеннями ч. 1 ст. 134 Житлового кодексу Української РСР, п. 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. № 186, оскільки його засновниками були лише чотири громадянина, що не перебували на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

У подальшому при державній реєстрації нової редакції статуту ОКЖК "Освітянин", затвердженого загальними зборами членів ОКЖК "Освітянин" (протокол № 5 від 26.12.2008 р.) вказані порушення усунуто не було, а лише здійснено заміну одного з засновників кооперативу: ОСОБА_6, якого замінено на ОСОБА_9, однак доказів перебування такої особи на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, матеріали справи також не містять.

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що ОКЖК "Освітянин" не було створено як житлово-будівельний кооператив в розумінні Житлового кодексу Української РСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. № 186, що свідчить про відсутність у нього правових підстав на безоплатне отримання у власність спірної земельної ділянки в порядку, визначеному ст. 41 Земельного кодексу України.

Суд також звертає увагу, що відведення згідно з Рішенням земельної ділянки ОКЖК "Освітянин" площею 108,52 га не відповідає визначеній меті створення ОКЖК "Освітянин", якою є забезпечення житлом членів кооперативу та членів їх сімей, оскільки необхідність поліпшення житлових умов лише чотирьох осіб (засновників кооперативу) та членів їх сімей за рахунок будівництва малоповерхових будинків котеджного типу на земельній ділянці площею 108,52 га свідчить про недотримання принципів рівності у земельних відносинах.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Рішення Київської міської ради від 01.10.2007 року № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України в частині підстав набуття земельних ділянок житлово-будівельними кооперативами згідно зі ст. 41 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 не відповідає вимогам чинного законодавства, що згідно з ч. 2 ст. 144 Конституції України, ч. 3 ст. 152, ст. 155 Земельного кодексу України, ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є підставою для визнання його недійсним в судовому порядку.

Проте, Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2014 року по справі № 910/24772/13, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 року та Вищого господарського суду України від 14.10.2014 р., позовні вимоги заступника прокурора міста Києва задоволено повністю. Визнано недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. №353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва". Визнано недійсним виданий Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №006290, зареєстрований 08.01.2008 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00178. Визнано недійсним виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №011930, зареєстрований 08.09.2010 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00398. Визнано відсутнім у Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" право власності на земельну ділянку площею 16,0345 га, кадастровий номер: :79:107:0002, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, вартістю за нормативною грошовою оцінкою у розмірі 40 828 647,35 грн.

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до пункту 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що провадження у справі №910/4626/14 в частині:

- визнання недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва";

- визнання недійсним виданого обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006290, зареєстрованого 08.01.2008 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00178;

- визнання недійсним виданого товариству з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011930, зареєстрованого 08.09.2010 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00398;

- визнання відсутнім у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" права власності на земельну ділянку площею 16,0345 га, кадастровий номер: :79:107:0002, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, вартістю за нормативною грошовою оцінкою у розмірі 40 828 647,35 грн.,

підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/24772/13 було прийнято 22.05.2014 року, тобто після звернення прокурора з даним позовом 19.03.2014 року.

Частиною 2 статті 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакціях, чинних на момент видачі оскаржуваних актів) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Пунктом 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" встановлено, що державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування. Разом з тим господарським судам слід враховувати, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Враховуючи те, що державний акт на право власності на спірну земельну ділянку площею 92,4814 га (серії ЯЖ № 006291) було видано ОКЖК "Освітянин" на підставі Рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва"; невідповідність якого вимогам чинного на момент прийняття законодавства України свідчить про відсутність правових підстав для видання Відповідачу - 2 відповідного акту на право власності на землю, а тому вимога прокурора про визнання недійсними такого акту є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що в силу положень ч. 1 ст. 316, ч. 4 ст. 373 Цивільного кодексу України у Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин" відсутні права на розпорядження спірною земельною ділянкою площею 92,4814 га (в т.ч. шляхом передання її у статутний капітал іншої юридичної особи), а з урахуванням того, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність, то з огляду на незаконність Рішення та відсутність у Відповідача - 2 прав власника спірної земельної ділянки площею 92,4814 га, оформлення права власності згідно з державними актами, виданими в подальшому Відповідачам - 3, 4, 5, у зв'язку з внесенням спірної земельної ділянки до їх статутних фондів, відбулося з порушенням норм чинного законодавства України.

Таким чином, позовні вимоги Заступника Генерального прокурора України про визнання недійсними:

- державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 030410, серії ЯЕ № 986764, виданих ТОВ "Будівельне товариство",

- державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011944, виданого ТОВ "Будівельний форум",

є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, Суд зазначає, що відсутні підстави вважати Відповідачів - 3, 4, 5 добросовісними набувачами спірної земельної ділянки, оскільки останніми не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вони не могли бути обізнані з фактом незаконного безоплатного передання спірної земельної ділянки у власність Відповідача - 2, зокрема, з рішенням та статутом ОКЖК "Освітянин".

Підстави вважати, що кооператив обґрунтовано очікував на набуття у власність земельної ділянки площею 108,52 га в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відсутні, адже ні останній, ні його чотири учасника не вчинили жодних адекватних та співрозмірних дій для очікування набуття у власність такого майна, вартість якого згідно з ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України перевищує мільйон доларів США. Більш того, останні були обізнані з положеннями законодавства, що регулює відносини в сфері житлових кооперативів та відчуження землі. Відсутні підстави для поширення положень наведеної статті і на наступних набувачів, оскільки вони не використали свого рівноцінного майна для набуття у власність спірної земельної ділянки, одержавши її як внесок до статутного капіталу.

Положеннями абз. 4 п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" встановлено, що за відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

Визнання судом недійсними Рішення та оскаржуваних актів свідчить про відсутність правових підстав володіння Відповідачами - 2- 5 спірними земельними ділянками, а тому позовні вимоги прокурора про визнання відсутнім у них права власності на земельну ділянку, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва площею 86,4814 га, кадастровий номер :79:562:0001, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 224 810 621,30 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

З тих же підстав є правомірною та підлягає задоволенню вимога прокурора про визнання відсутнім у Відповідача - 4 права власності на земельну ділянку, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва площею 16,0345 га, кадастровий номер :79:107:0002, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 40 828 647,35 грн.

Аналогічні висновки щодо відсутності правових підстав володіння земельною ділянкою, переданою на підставі ст. 41 Земельного кодексу України, у випадку встановлення іншої мети створення кооперативу, а ніж визначено наведеною нормою, містяться в остаточних постановах Вищого господарського суду України від 02.08.2011 р. у справі № 22/110, від 15.11.2011 р. у справі № 9/60, від 22.11.2011 р. у справі № 23/63.

Судом розглянуті та відхилені доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний форум», що вимога прокурора про визнання відсутнього права не відповідає встановленим способам захисту порушених прав і інтересів з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У даному випадку обраний прокурором спосіб захисту порушених прав і інтересів шляхом визнання відсутності права власності відповідає встановленим ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України способам захисту, що не суперечить положенням ст. 152 Земельного кодексу України, а тому посилання Відповідача - 4 є необґрунтованими.

Що стосується Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний форум» про застосування строків позовної давності до позовних вимог Заступника Генерального прокурора України, Суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі статтею 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (пункт 1), за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. (пункт 5).

З вищевказаних правових приписів вбачається, що позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатись до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

Статтею 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (пункт 3), сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (пункт 4).

До вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, застосовується загальна позовна давність.

Оспорюване рішення Київської міської ради № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" було прийнято 01.10.2007 року.

З даним позовом Заступник Генерального прокурора України звернувся до Господарського суду міста Києва 19.03.2014 року, що підтверджується вхідним штампом канцелярії суду.

При цьому, Суд зазначає, що постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2016 року рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 року у справі № 910/4626/14 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

У вказаній постанові суд касаційної інстанції зазначив, що Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань удосконалення діяльності прокуратури" від 18.09.2012 року № 5288-VІ, на який посилаються суди попередніх інстанцій, не встановлює і не змінює строку позовної давності, підстав його зупинення або переривання для звернення прокурора до суду з відповідним позовом. Однак, зазначене не було враховано судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних судових актів, у зв'язку з чим суди прийшли до передчасних висновків у справі. Враховуючи викладене, оскільки в порушення вимог ст. 32 ГПК України, ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України і всупереч наведеній правовій позиції Верховного Суду України у даній справі суди попередніх інстанцій не встановили початку перебігу строку позовної давності, наявності чи відсутності поважних причин його пропуску, колегія суддів касаційної інстанції приходить до висновку, що всупереч покладеному на суди обов'язку щодо повного та всебічного з'ясування дійсних обставин справи суди на вищенаведене уваги не звернули, а тому судові акти попередніх інстанцій не можна визнати законними та обґрунтованими. При новому розгляді справи судам необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати обставини справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін і, в залежності від встановленого, вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Судом, на засіданні Київської міської ради 01.10.2007 року, на якому було прийнято оспорюване рішення № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" був присутній представник прокуратури міста Києва, що підтверджується стенограмою пленарного засідання 01.10.2007 року.

Суд зазначає, що прокуратура міста Києва, як і Генеральна прокуратура України входять в єдину централізовану систему органів прокуратури України, а тому в даному випадку заступнику Генерального прокурора України про оспорюване рішення Київської міської ради стало відомо у 2007 році.

Крім того, діяльність органів прокуратури щодо нагляду за дотриманням законів, в тому числі, органів державної влади та органів місцевого самоврядування в своїй діяльності, не залежить від наявності звернення відповідних фізичних чи юридичних осіб щодо проведення певних перевірок.

Таким чином, господарський суд вважає доводи прокуратури стосовно того, що останній стало відомо про порушене право лише у лютому - березні 2011 року в ході проведення перевірки є необґрунтованими та безпідставними, оскільки станом на 2007 рік прокуратурі було відомо про існування оскаржуваного рішення й не було перешкод для проведення перевірки в межах трирічного строку позовної давності.

Також, як вбачається з інформації Діловодства спеціалізованого суду, 20.12.2007 року до Господарського суду міста Києва звернувся з позовом заступник прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 01.10.07. № 353/3187. Рішенням Господарського суду м. Києва по справі №5/11 від 18.01.2008 р., залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 р. та Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р., в позові відмовлено повністю.

18.03.2011 року до Господарського суду міста Києва звернувся з позовом Заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Державного комітету України із земельних ресурсів до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" (далі-Відповідач -5), Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне", у якому просив відновити строк позовної давності, визнати недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва"; визнати недійсними видані обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин"(вул.Чигоріна, 18, оф. 113, м.Київ, 01042, ) державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 006290, серії ЯЖ № 006291, зареєстровані 08.01.2008р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №№ 07-8-00178 та 07-8-00177; визнати недійсними видані Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельне товариство» державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 03028, та серії ЯЖ № 030289, зареєстровані 30.10.2008р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00244 та № 07-8-00245; визнати відсутність у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин, Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" права власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою:- вул.Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 92,4814 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:79:562:0001;- вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 16,0345 га, кадастровий номер: :79:107:0002; зобов'язати Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести до державного земельного кадастру відомості щодо віднесення земельних ділянок до таких, що не надані у власність або користування та перебувають у розпорядженні Київської міської ради за адресою:- вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 92,4814 га, кадастровий номер: :79:562:0001; вартістю за нормативною грошовою оцінкою 235 485 388,82грн. - вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 16,0345 га, кадастровий номер: 8 000000000:79:107:0002; вартістю за нормативною грошовою оцінкою 40 828 647,35грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва по справі №55/70 від 21.04.2011 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2011 р., позов задоволено частково. Постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2011 р. рішення господарського суду міста Києва від 21.04.2011 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2011 р. у справі № 55/70 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. На новому розгляді ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.03.2013 року позов Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції сільського господарства України залишено без розгляду. (п.5 ч.1 ст. 81 ГПК)

19.12.2013 року до Господарського суду міста Києва звернувся з позовом Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави з позовом до Київської міської ради, Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" про визнання недійсними рішення, державних актів на право власності на землю та визнання відсутнім права. Рішенням Господарського суду міста Києва по справі №910/24772/13 від 22.05.2014 року, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 р. та Вищого господарського суду України від 14.10.2014 р., позовні вимоги заступника прокурора міста Києва задоволено повністю.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що прокуратурі, як єдиному державному органу, стало відомо про існування оскаржуваного рішення Київської міської ради № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва" саме 01.10.2007 року, що підтверджується стенограмою пленарного засідання 01.10.2007 року, а також чисельними зверненнями органів прокуратури до суду з позовами про визнання недійсним вказаного рішення.

У своїй позовній заяві Заступник Генерального прокурора України посилається на те, що стаття 268 Цивільного кодексу України містила перелік вимог, коли позовна давність не поширюється. Зокрема, згідно з пунктом 4 частини 1 цієї статті (у редакції до 20 грудня 2011 року) позовна давність не поширювалась і "на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове майно". У зв'язку з прийняттям Закону України від 20 грудня 2011 року № 4176-УІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" (Закон № 4176-УІ) пункт 4 частини 1 статті 268 ЦК України виключено, тобто звернення за захистом порушених прав з вказаною вище вимогою обмежується загальним строком позовної давності. Проте, законодавець надав право особі протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом (з 15 січня 2012 року по 15 січня 2015 року) звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи (підпункт 3 пункту 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 4176-УІ). За таких підстав, загальний строк позовної давності слід рахувати з дати набрання чинності останнім, тобто з 15.01.2012 року, а тому строк позовної давності для вимог прокурора закінчується 15.01.2015 р. і станом на день звернення позивача до суду із даною позовною заявою не сплинув.

Проте, Суд не приймає до уваги вказані доводи прокуратури з огляду на наступне.

Положеннями статті 268 ЦК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено винятки із загального правила про поширення позовної давності на всі цивільні правовідносини і визначено вимоги, на які позовна давність не поширюється, зокрема у пункті 4 частини першої цієї статті зазначено, що на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право, позовна давність не поширюється.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 розділу I від 20 грудня 2011 року N 4176-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" (далі - Закон N 4176-VI) пункт 4 частини першої статті 268 ЦК України виключено.

Цей Закон набрав чинності 15 січня 2012 року.

Відповідно до пункту 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 4176-VI протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Згідно із частинами першою та третьою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

До правовідносин, які виникли під час дії нормативно-правового акта, який згодом втратив чинність, застосовуються його норми. До правовідносин, які виникли раніше і регулювалися нормативно-правовим актом, який втратив чинність, але права й обов'язки зберігаються і після набрання чинності новим нормативно-правовим актом, застосовуються положення нових актів цивільного законодавства.

Положення пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України за своєю суттю направлене на захист прав власників та інших осіб від держави.

Оскільки держава зобов'язана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинне ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, підтримувати яку покликані норми про позовну давність, тому, на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Отже, з огляду на статус держави та її органів як суб'єктів владних повноважень, положення пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України не поширюються на позови прокуратури, які пред'являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади.

На такі позови поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-178цс15, від 11.05.2016 року у справі № 910/3723/14, від 14.09.2016 року у справі №6-2165цс15, від 30.11.2016 року у справі №6-413цс16.

В силу ч. ч. 4, 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Проте, якщо суд визнає поважними причини пропущення строку позовної давності, порушене право підлягає захисту. При цьому, чинним законодавством не передбачено переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір.

Так, частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Стаття 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Приписами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно.

Перший протокол ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року й із огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства.

При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини, яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", рішення від 21 лютого 1986 року в справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства") положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє правило стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування.

У практиці Європейського суду з прав людини (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

За таких обставин, у даній справі «суспільним», «публічним» інтересом звернення заступника Генерального прокурора України до суду з позовом про визнання недійсним рішення та державних актів на право власності, визнання відсутності прав власності на земельну ділянку є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - безоплатної передачі земельних ділянок, що розташовані на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, з власності територіальної громади міста Києва у приватну власність Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейзажне», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний форум» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне товариство», а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в комунальну власність землі, що незаконно вибуло з такої власності.

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

В питаннях оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, також визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за виключенням випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах «Спорронґ і Льоннорт проти Швеції», «Булвес» АД проти Болгарії»).

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв'язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 5 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 4 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 року).

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Так, Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами статей 4, 5 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 80 Земельного кодексу України закріплює суб'єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб'єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб'єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб'єктом права власності на землі державної власності.

З огляду на положення частини першої статті 83, частини першої статті 84 Земельного кодексу України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст; у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування відповідно із земель державної та комунальної власності.

Крім того, з урахуванням статей 1, 2, 6, 10 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" орган місцевого самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об'єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Прийняття рішення про передачу земель державної власності в комунальну власність, а також земельної ділянки в приватну власність із земель відповідно державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє їм вільно володіти, користуватись та розпоряджатись такими землями відповідно до державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Отже правовідносини, пов'язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, Судом встановлено, що земельна ділянка площею 92,4814 га, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, була отримана Обслуговуючим кооперативом житлового кооперативу «Освітянин» безоплатно у власність на підставі рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 з порушенням норм чинного законодавства України, а Відповідачі - 3, 4, 5 не є добросовісними набувачами спірної земельної ділянки. Також, приймаючи до уваги, що спірні земельні ділянки є власністю Українського народу, правовідносини, пов'язані із вибуттям земель із державної чи комунальної власності становлять «суспільний», «публічний» інтерес , який полягає у відновленні становища, яке існувало до порушення права.

Крім того, в даному випадку відповідно до статті 1 Першого протоколу не відбувається порушення принципу «пропорційності», оскільки зміст «суспільного», «публічного» інтересу у вимогах заступника Генерального прокурора України, не дають підстав для висновку про порушення принципу «пропорційності».

За таких підстав, Суд приходить до висновку про задоволення заяви заступника Генерального прокурора України про відновлення строку позовної давності при зверненні до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу «Освітянин», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейзажне», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний форум» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне товариство» про визнання недійсним рішення та державних актів на право власності, визнання відсутності прав власності на земельну ділянку.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги заступника Генерального прокурора України в частині визнання недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва"; визнання недійсним виданого обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006290, зареєстрованого 08.01.2008 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00178; визнання недійсним виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011930, зареєстрованого 08.09.2010 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00398; визнання відсутнім у Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" права власності на земельну ділянку площею 16,0345 га, кадастровий номер: :79:107:0002, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, вартістю за нормативною грошовою оцінкою у розмірі 40 828 647,35 грн. підлягає припиненню, інші позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідачів порівну та підлягають стягненню в дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36,43,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Припинити провадження у справі №910/4626/14 за позовом заступника Генерального прокурора України в частині визнання недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 01.10.2007 р. № 353/3187 "Про передачу земельної ділянки Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва"; визнання недійсним виданого обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006290, зареєстрованого 08.01.2008 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00178; визнання недійсним виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011930, зареєстрованого 08.09.2010 р. Головним управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №07-8-00398; визнання відсутнім у Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", Товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" права власності на земельну ділянку площею 16,0345 га, кадастровий номер: :79:107:0002, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва, вартістю за нормативною грошовою оцінкою у розмірі 40 828 647,35 грн. - у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

2. Позов заступника Генерального прокурора України - задовольнити повністю.

3. Визнати недійсним виданий Обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Освітянин" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006291, зареєстрований 08.01.2008 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00177.

4. Визнати недійсними видані Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство" державний акт на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 030410, зареєстрований 30.10.2008 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00244; державний акт серії ЯЕ № 986764, зареєстрований 09.07.2009 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00300.

5. Визнати недійсним виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011944, зареєстрований 08.09.2010 р. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00393.

6. Визнати відсутнім у Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство", товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" право власності на земельну ділянку, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва площею 86,4814 га, кадастровий номер :79:562:0001, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 224 810 621,30 грн.

7. Визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" право власності на земельну ділянку, що розташована на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва площею 16,0345 га, кадастровий номер :79:107:0002, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 40 828 647,35 грн.

8. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, Ідентифікаційний код юридичної особи 22883141) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 (одна тисяча сімсот п'ять) грн. 20 коп.

9. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Освітянин" (01042, м.Київ, ВУЛ. ЧИГОРІНА, будинок 18, Ідентифікаційний код юридичної особи 35197509) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 (одна тисяча сімсот п'ять) грн. 20 коп.

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне товариство" (02166, м.Київ, ВУЛИЦЯ МАРШАЛА ЖУКОВА, будинок 26, Ідентифікаційний код юридичної особи 35735087) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 (одна тисяча сімсот п'ять) грн. 20 коп.

11. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Пейзажне" (02166, м.Київ, ВУЛИЦЯ МАРШАЛА ЖУКОВА, будинок 26, Ідентифікаційний код юридичної особи 37140779) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 (одна тисяча сімсот п'ять) грн. 20 коп.

12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний форум" (02166, м.Київ, ВУЛИЦЯ МАРШАЛА ЖУКОВА, будинок 26, Ідентифікаційний код юридичної особи 37053372) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 705 (одна тисяча сімсот п'ять) грн. 20 коп.

13. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

14. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 30 січня 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин