Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

25.01.2017 р. справа № 927/47/17.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Надежда Трейд», юридична адреса: вул. Кірова,90 а, с. Селещина, Машківський район, Полтавська область, 39430; поштова адреса: вул. Соборності, 19, м. Полтава, 36020.

Відповідач: Приватне підприємство «Приватна пекарня», вул. Щорса, 161, смт. Куликівка, Куликівський район, Чернігівська область, 16300.

Про стягнення 44 033,44 грн.

Суддя Федоренко Ю.В.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. від 12.01.2017 р. №7.

Від відповідача: не зявився.

Позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача 30000 грн. боргу, 5872,99 грн. пені, 2351,70 грн. інфляційних витрат та 5808,75 грн. 30% річних за договором постачання нафтопродуктів №22/Ч від 01.02.2016 р.

Після порушення провадження у справі, 25.01.2017 р. представником позивача подано клопотання про зменшення позовних вимог на 30000 грн. яке обґрунтоване оплатою боргу відповідачем, що підтверджується копією платіжного доручення №516 від 23.01.2017 р.

Клопотання подане у відповідності до ст.22 ГПК України представником позивача якому відповідні повноваження надані довіреністю №7 від 12.01.2017 р., ним не порушуються права та охоронювані законом інтереси сторін, а тому клопотання судом приймається. Спір вирішується з урахуванням зменшених позовних вимог позивачем.

Отже, предметом спору у справі є стягнення з відповідача 5872,99 грн. пені, 2351,70 грн. інфляційних витрат та 5808,75 грн. 30% річних за договором постачання нафтопродуктів №22/Ч від 01.02.2016 р. Наявність чи відсутність підстав для такого стягнення стала причиною виникнення спору.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника у судове засідання не направив. Про час та місце розгляду справи у суді відповідача повідомлено належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвали суду про порушення провадження у справі, №910, яку відповідачем отримано 11.01.2017 р.

Неявка представника відповідача у судове засідання та ненадання ним відзиву на позов не є перешкодою для розгляду справи по суті, оскільки брати участь у судових засіданнях господарського суду є правом сторони, явка представника відповідача у судове засідання обовязковою не визнавалась.

Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача суд встановив таке.

01.02.2016 р. між сторонами було укладено договір №22/Ч постачання нафтопродуктів (далі за текстом Договір) за умовами якого постачальник ( позивач у справі) зобовязався у відповідності із замовленням передавати партіями у власність покупцю (відповідачу) нафтопродукти, а покупець зобовязався приймати нафтопродукти та своєчасно здійснювати їх оплату на умовах даного договору та додаткових угод до нього.

У пунктах 3.1, 3.2 Договору сторони узгодили, що покупець зобовязується оплатити товар згідно умов визначених в додаткових угодах до даного договору. В разі проведення поставки товару не підписавши додаткової угоди у встановлений строк, на дану партію товару, покупець зобовязаний провести розрахунок на протязі 2банківських днів з дати отримання товару.

Оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунку, якщо інше не передбачено в додаткових угодах до цього договору.

23.06.2016 р. сторонами укладено додаткову угоду №17 до Договору за умовами якої постачальник зобовязався передати у власність, а покупець прийняти та оплатити паливо дизельне ДТ-Л-К4 сорт С у кількості 2718.00 л. на загальну суму 42808.50 грн.

Додатковою угодою №17 до Договору визначені умови оплати цієї партії товару покупець здійснює оплату протягом 5 календарних днів з моменту відвантаження товару.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу дизельне пальне ДТ-Л-К4 сорт С у кількості 2718.00 л. на загальну суму 42808.50 грн., що підтверджується видатковою накладною №5029 від 23.06.2016 р. та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів №Р5029 від 23.06.2016 р. у яких містяться підписи представника відповідача про одержання товару та відбиток печатки підприємства останнього.

Враховуючи умови додаткової угоди №17 до Договору за якою відповідач зобовязався здійснити оплату протягом 5 календарних днів з моменту відвантаження товару, останнім днем розрахунку є 28.06.2016 р.

Як підтверджується матеріалами справи, до порушення провадження у справі відповідачем здійснено часткову оплату на суму 12808,50 грн., а після порушення провадження у справі - 23.01.2017 р. здійснено остаточний розрахунок за отриманий товару на суму 30000 грн.

Отже, зобовязання по оплаті отриманого товару відповідачем виконано з порушенням узгодженого сторонами строку оплати.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.610, 611 ч.1 п.3, 612 ч.1 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не виконав зобовязання по оплаті отриманого товару у строк, встановлений Договором.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання

У пунктах 6.4, 6.6 Договору сторонами було узгоджено, що у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених Договором, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується на весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами Договору.

У випадку прострочення покупцем терміну здійснення взаєморозрахунку передбаченого Договором або додатковою угодою до Договору, покупець зобовязаний на вимогу постачальника сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми за користування грошовими коштами.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пеню позивачем нараховано на суму 5872,99 грн. за період з 28.06.2016 р. по 26.12.2016 р. За цей же період позивач просить стягнути 2351,70 грн. Інфляційних та 5808,75 грн. 30% річних.

Перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок пені (а.с.25-25) суд приходить до висновку, що позивачем неправильно визначено початок її нарахування з 28.06.2016 р., оскільки згідно зі ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Тобто, у даному випадку початком прострочення оплати є 29.06.2016 р. і з цієї дати необхідно проводити розрахунок пені, інфляційних та відсотків річних.

За перерахунком суду за період прострочення з 29.06.2016 р. по 26.12.2016 р. розмір пені становить 5834,39 грн., інфляційних витрат 2351,70 грн., 30% річних 5785,78 грн. які стягуються на користь позивача.

В іншій частині позову про стягнення 38,60 грн. пені та 22,97 грн. 30% річних судом відмовлено за необґрунтованістю.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати у справі покладаються на відповідача згідно з ч.2 ст.49 ГПК України.СТИНИ)

Керуючись ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково і стягнути з Приватного підприємства «Приватна пекарня», вул. Щорса, 161, смт. Куликівка, Куликівський район, Чернігівська область, (р/р 4196 в ПАТ «Приватбанк»), , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Трейд», юридична адреса: вул. Кірова,90 а, с. Селещина, Машківський район, Полтавська область, 39430; поштова адреса: вул. Соборності, 19, м. Полтава, 36020, , (р/р 601 в ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» м. Дніпро), 5 834,39 грн. пені, 2 351,70 грн. інфляційних, 5 785,78 грн. 30% річних та 1 378 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 26.01.2017 р.

Суддя Ю.В. Федоренко