ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2017 року Справа № 904/8501/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Широбокова Л.П., Чус О.В.

При секретарі Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність №81/12529 від 27.12.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 , довіреність №2077 від 25.10.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 рок у

у справі № 904/8501/16

за позовом приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 71 354,16 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року у справі № 904/8501/16 ( суддя Євстигнеєва Н.М.) позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» задоволено частково.

Суд стягнув з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 52 591 грн. 41 коп., судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року по справі № 904/8501/16 в частині відмови у задоволенні вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити повністю.

В обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на те, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Скаржник посилається на те, що у накладних №№ 49458284, 49458227 від 13 липня 2016 року відсутні будь-які відомості щодо затримки вагонів за актами загальної форми чи інших причин, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки за спірними накладними.

Однак, господарським судом не надано належної оцінки вказаним обставинам справи та не прийнятий до уваги той факт, що відповідачем не надано належних доказів, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки за спірними накладними, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у стягненні штрафу в сумі 18762,75 грн.

У разі наявності причин, що дають право залізниці на збільшення терміну доставки, такі причини повинні зазначатися залізницею у графі 49 накладної.

Судом першої інстанції, всупереч вимогам статті 43 Господарського процесуального кодексу України, не надано належної оцінки доданим приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", доказам, зокрема, накладним щодо відсутності в них запису у графі 49, стосовно визначення причин затримки.

Всі ці обставини на думку скаржника, є підставою для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року по справі № 904/8501/16 в частині відмови у задоволенні вимог та прийняття в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26 грудня 2016 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 31 січня 2017 рік колегією суддів у складі : головуюча суддя Березкіна О.В.( доповідач), судді: Широбокова Л.П., Чус О.В.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської в частині відмови у задоволенні вимог та прийняти в цій частині нове рішення про їх задоволення.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2016 року публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" було здійснено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на своїх осях, не поіменованих в алфавіті (порожні власні полувагони під навантаження) зі станцій: Запоріжжя-Ліве, Сартана, Нікополь, Енергодар, Батуринська, Кривий Ріг, Миколаїв-Вантажний, Прибузька, ОСОБА_3, до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці одержувач - ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№ 45886124, 45917655, 45939469, 45940699, 45922069, 49458326, 49458284, 49458227, 45817996, 45993177, 45997764, 46052346, 46060364, 42339416, 42372391, 42348409, 42348383, 42372417, 42348342, 42348367, 42348318, 42348334, 42348326, 42372771, 42348789, 42350850, 42350835, 42350819, 42350827, 42350868, 42350876, 42351296, 42358648, 42358655, 42358689, 42358697, 42357897, 42357905, 42357889, 42357921, 42357939, 42357913, 42360370, 42360404, 42360396, 42362186, 42363788, 42363853, 42363671, 42363796, 42363929, 42363911, 42363739, 42348417, 42348391, 42372805, 42348771, 42372854, 42372870, 42382499, 42382382, 42382432, 42384321, 42384271, 42384313, 42384289, 42384305, 42384297, 42389841, 42389858, 42348359, 46137097, 46137063, 46140703, 46143376, 46143343, 46190708, 46168019, 46168050, 46168159, 46168134, 46168076, 46168043, 46168936, 46168985, 46168944, 46169579, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Звертаючись до відповідача із позовом про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у період з 21.07.2016 по 31.07.2016 у розмірі 71 354,16 грн., позивач посилався на те, що у липні 2016 року відповідачем здійснено перевезення вагонів залізничних із порушенням встановленого терміну доставки.

Задовольняючи частково позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, а тому позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення штраф у сумі 71 354,16 грн. за затримку доставки вантажу.

Проте, з урахуванням того, що затримка вантажу за спірними накладними відбулась по станціях Донецької залізниці, які знаходяться на території, не підконтрольній державі Україна, внаслідок руйнування залізничної інфраструктури на дільницях Донецької залізниці з причин несанкціонованого втручання в роботу залізничного транспорту, суд першої інстанції у відповідності до статті 83 ГПК України, ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України зменшив суму штрафу на 50%.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Взаємовідносини залізниці з контрагентами визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та відповідними договорами. Порядок та умови експлуатації залізничних під"їзних колій, подачі та збирання вагонів згідно зі ст. 21 ЗУ "Про залізничний транспорт" та ст. 71 Статуту визначаються договором.

Згідно з п.2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів ( затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2001 року № 542 ) обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано підвивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За вимогами Правил видачі вантажів оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної й дорожньої відомості. Датою фактичної відомості вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Відповідно до п.1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст.41, 116 Статуту Залізниць України ) у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах залізниці, надається термін доставки одна доба на кожні повні та неповні 200 км.

Згідно до п.2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються: на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу; у разі переадресування вантажів; на 2 доби: у разі перевезення вантажів за участю поромної переправи; у разі перевантаження вантажу у вагони іншої ширини колії.

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (п. 8 Правил).

Згідно ст. 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

За приписами ст. 116 Статуту залізниць, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не роз кредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до положень зазначених норм залізниця доставляє вантажі за відповідну кількість діб, при цьому початок першої доби настає з 24 години дати приймання вантажу до перевезення.

Відповідно до абз. 2 п.5 розділу 32 (оформлення перевізних документів на перевезення вантажів) Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, у графі "Оформлення видачі вантажу" накладної і дорожньої відомості проставляється календарний штемпель з датою розкредитування одержувачем перевізних документів.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що виходячи з зазначених норм права відповідальність настає за прострочення на відповідну кількість повних діб, тоді як позивач розраховує терміни доставки та прострочку в календарних днях.

Як вбачається з залізничних накладних, на яких містяться штампи про прибуття вагонів, доставка вантажу залізницею відбувалась з простроченням терміну доставки, а тому висновки суду першої інстанції про стягнення на користь позивача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу є законними та обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, за накладними №№ 49458284, 49458227 від 13 липня 2016року Сартана Донецької залізниці Інгулець Придніпровської залізниці відбулося перевезення завантажених вагонів №№ 59954388, 59399725, 62078910, 62258223, 60747979, 62524335, 60768751, 61605408, 61605838. Відповідно до довідки про дислокацію і стан вагонів, що розташована на порталі УЗ, вбачається, що після прийняття вантажу до перевезення вагони №№ 59954388, 62078910 затримувалися безпосередньо на станції відправлення Сартана з 13.07.2016 до 14.07.2016, далі на шляху прямування затримувалися по станції Волноваха з 14.07.2016 до 18.07.2016.

Здача вагонів з Донецької залізниці на Придніпровську по станції Камиш-Заря відбулося 19.07.2016. Таким чином, вантаж знаходився на Донецькій залізниці з 13 липня 2016 до 19 липня 2016, всього 6 діб, що перевищує термін доставки в цілому за документом, який становить 5 діб (4 доби на відстань 622 км + 1 доба на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям).

Тобто, на Придніпровську залізницю завантажені вагони №№ 59954388, 62078910 за накладними №№ 49458284, 49458227 надійшли вже з порушенням терміну доставки вантажів з причин не залежних від залізниці.

Пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" визначено території проведення АТО, у т.ч. в Донецькій області - Амвросіївського, Марійського, Новоазовського, Старобешівського, Тельманівського, Шахтарського, Ясинуватського районів, міст Горлівка, Докучаєвськ, Донецьк, Жданівка, Кіровське, Макіївка, Єнакієве, Сніжне, Харцизьк, Ясинувата, Торез, Шахтарськ;

- станція Сартана розташована безпосередньо на території проведення антитерористичної операції, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження;

Відповідно до ст.116 Статуту залізниць України, залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення відбулося внаслідок стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.

Як вбачається з дефектних актів, посвідчено порушення залізничної інфраструктури (верхньої будови колії) з причини несанкціонованого втручання в роботу залізничного транспорту, у звязку з чим були внесені зміни до діючого направлення вагонопотоків та плану формування вантажних поїздів, що вплинуло на терміни доставки з причин, що не залежать від залізниці (оперативна вказівка Укрзалізниці № 20/ПФ від 09.07.2015):

Вагонопотік призначенням на станції ЄМР 4846-4864, 4866-4869 (Волноваха та Маріупольський вузол) та зворотно направляти:

- зі станцій ОСОБА_4, Слов'янськ, Краматорськ, Костянтинівка за маршрутом Словянськ - Лозова - Павлоград - Синельникове-1 - Запоріжжя-Ліве - Пологи - ОСОБА_5 - Волноваха;

- зі станцій Красноармійської дільниці ЄМР 4810-4812, 4816-4822, 4827-4828, 4929-4931 за маршрутом Чаплине - Пологи - ОСОБА_5 - Волноваха.

Пошкодження інфраструктури з причини несанкціонованого втручання в роботу залізничного транспорту ділянки Ясинувата - Авдіївка, підтверджується відповідними дефектними актами ( а. с. 147-155, т.1).

Статтею 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду у виняткових випадках зменшувати розмір штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною першою статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд також оцінює спірні обставини у справі з урахуванням вимог чинного законодавства щодо порядку і основних засад як встановлення так і виконання господарсько-правових зобов'язань.

З урахуванням вищазазначених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зменшення заявленого до стягнення штрафу на 50%, а саме: з 37525,50 грн. до 18762,75 грн., оскільки вантаж відправлявся зі станцій Донецької залізниці, на території яких здійснювалась антитерористична операція (розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, від 18.02.2015 року №128-р).

Заперечення відповідача з посиланням на сертифікат №1361 про настання обставин непереборної сили від 11.10.2014, копія якого долучена до матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги як на підставу для звільнення відповідача від відповідальності за затримку доставки вантажу, оскільки вказаний сертифікат ТПП України, виданий ДП "Донецька залізниця", а не Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця".

Доводи позивача про те, що суд першої інстанції не врахував того, що відповідач не вносив змін у накладні, які б давали право на збільшення терміну доставки, є безпідставними.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що доставка вантажу відбулась із порушенням термінів доставки, а тому відсутність відповідних записів у накладних про збільшення терміну доставки не спростовує факт порушення зобовязань відповідачем.

В той же час, суд першої інстанції у відповідності до норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 83 Господарського процесуального кодексу, статті 551 Цивільного кодексу та статті 233 Господарського кодексу України дійшов висновку про наявність обєктивних обставин, які надають право суду зменшити розмір штрафу за порушення зобовязання з доставки вантажу.

Інші доводи апеляційної скарги позивача є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, у тому числі і доводам позивача, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від14 листопада 2016 року у справі № 904/8501/16 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02 лютого 2017 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя Л.П.Широбокова

Суддя О.В.Чус