ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"13" січня 2017 р. Справа № 911/113/17

Суддя Рябцева О.О., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Слабин

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «Екобіопол», Київська обл., Вишгородський р-н, смт. Димер

Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, м. Київ

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників від 28.07.2016 р. та від 08.08.2016 р., визнання недійсними та скасування державної реєстрації змін до установчих документів від 01.08.2016 р. та державної реєстрації змін до установчих документів від 11.08.2016 р.

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просить суд: 1) визнати недійсним повністю рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «Екобіопол» від 28.07.2016 р.; 2) визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів від 01.08.2016 р.; 3) визнати недійсним повністю рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «Екобіопол» від 08.08.2016 р.; 4) визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів від 11.08.2016 р., що є чотирьма вимогами немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011р. судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928-VIІІ розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року складає 1378,00 грн.

Згідно з пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. № 3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з доданої позивачем до позовної заяви квитанції № Н667631 від 29.12.2016 р., позивачем сплачено судовий збір у сумі 1378,00 грн., що не відповідає вимогам пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 та абзацу 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», оскільки повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати за кожну вимогу немайнового характеру (1378 грн. х 4). Позивачем не доплачено 4134,00 грн. судового збору.

Отже, квитанція № Н667631 від 29.12.2016 р. не може бути документом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Позивачем до позовної заяви додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4440 від 29.03.2011 р. та копію витягу з Єдиного Реєстру адвокатів України № 001734 від 13.11.2014 р. Проте, як вбачається з описів вкладення у цінні листи від 30.12.2016 р., які додані до позовної заяви як докази направлення відповідачам копії позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не було надіслано відповідачам копії всіх доданих до позовної заяви документів, а саме копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4440 від 29.03.2011 р. та копію витягу з Єдиного Реєстру адвокатів України № 001734 від 13.11.2014 р.

Таким чином, описи вкладення у цінні листи від 30.12.2016р. не можуть бути належними доказами надсилання відповідачам доданих до позовної заяви документів, оскільки не підтверджують направлення відповідачам копії всіх доданих до позовної заяви документів.

Відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява, додані до неї документи та конверт в першу адресу.

Суддя О.О. Рябцева