ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2017 р.Справа № 922/4097/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом ПФ "Фарм - АК", м. Харків
до Харківська міська рада, м. Харків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, м.Харків,
про розірвання договору
за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 за дов. №08-11/4592/2-16 від 29.12.16 року;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватна Фірма "Фарм-АК", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Харківської міської ради про розірвання договору оренди земельною ділянки за р.№75107/03 від 26.11.2003 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що на теперішній час власником нерухомого майна, розташованого на орендованій земельній ділянці за договором купівлі-продажу від 11.11.2009р. є ОСОБА_2, що в свою чергу є правовою підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Харківською міською радою Харківської області та Приватною фірмою "Фарм-АК" від 26.11.2003 року . В якості правового обґрунтування позивач посилається на статті 377, 651 Цивільного кодексу України, статті 7 Закону України "Про оренду землі", статті 141,120 Земельного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.11.2016 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/4097/16 та призначено її до розгляду на 21.12.2016 року.

20.12.2016 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від позивача на виконання вимог ухвали суду супровідним листом (вх.№43664 від 20.12.2016р) надано додаткові документи, які після їх дослідження судом були залучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.12.2016р. задоволено клопотання Харківської міської ради (вх.№43742) про залучення третьої особи, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (м.Харків, вул.Сахалинська, 10, і.н.).

11.01.2017р. представником відповідача, через канцелярію суду надано нормативно-правовий відзив на позовну заяву (вх.№675) за змістом якого відповідач не погоджується з заявленими до нього вимогами та просить суд відмовити у задоволені позову.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.01.2017 р. розгляд справи відкладено до 23.01.2017р.

Представник позивача у судове засідання 23.01.2017р. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повернене до суду поштове повідомлення про отримання за №000685.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За висновками суду, в матеріалах справи №922/4097/16 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, між Харківською міською радою (Орендодавцем, Відповідач) та Приватною Фірмою "Фарм-АК" (Орендар, ПОзивач) було укладено Договір оренди земельної ділянки від 26 листопада 2003 року (надалі - Договір оренди), зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 27 грудня 2003 року за №75107/03 (т. 1, арк. с. 13-16).

Відповідно до пункту 1 Договору оренди, орендодавець на підставі рішення XVI сесії Харківської міської ради ХХIV скликання від 24.09.2003 року №178/03 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів" надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку за адресою: місто Харків, вул. Героїв Праці, 19, загальною площею 0,0736 гектарів. Орендар приймає земельну ділянку згідно із планом землекористування, строком до 01.06.2005 для будівництва прибудови до житлового будинку під аптеку, а з 01.06.2005 до 01.06.2020 р. земельну ділянку площею 0,0272 гектарів для експлуатації прибудови до житлового будинку під аптеку.

Згідно з пунктом 4.4. Договору оренди, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; за несвоєчасну сплату орендної плати при простроченні її та пені більше ніж за 3 місяці; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також на підставах визначених Земельним кодексом та іншими законами України.

11 листопада 2009 року між Приватною Фірмою "Фарм-АК" (Позивач, Продавець), в особі директора ОСОБА_3, та ОСОБА_2 (третя особа, Покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху №1-10 загальною площею 97,4 кв.м. в літ. "А-9", розташованих за адресою: м.Харків, вул.Героїв Праці, 19. Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень був посвідчений приватним нотаріусом по Харківському міському нотаріальному округу, ОСОБА_4, 11.11.2009 року за реєстровим №8155.

Листом вих№9 від 28.04.2006 р. позивач звернувся до відповідача з проханням розірвати договір оренди земельної ділянки та видати акт прийому-передачі у зв'язку із переходом за договором купівлі-продажу від 11.11.2009 р. до нового власника нежитлових приміщень першого поверху №1-10, літ.А-9 за адресою: м.Харків, вул.Героїв Праці, 19.

Листом №3909/0/225-16 від 20.05.2016 р. відповідач надав відповідь, в якому пропонувалося з метою уточнення питання, яке поставлено у листі прибути до Департаменту земельних відносин з документами на будівлі та земельну ділянку за вказаню адресою.

Як зазначає позивач у позовній заяві, представник позивача прибув на особистий прийом директора Департаменту земельних відносин, а також підготував та подав до Департаменту пакет документів, передбачених п.25 Порядку оформлення договорів оренди землі у місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 19.12.2012р. №960/12, проте відповідачем на час розгляду справи так і не було вчинено жодних дій щодо розірвання договору оренди землі зареєстрованого від 27.12.2003 за №75107/03.

Вказані обставини стали підставою звернення Приватної Фірми "Фарм-АК" з відповідним позовом до Господарського суду Харківської області з вимогами про розірвання договору оренди земельної ділянки від 26 листопада 2003 р. , укладеного між Харківською міською радою та Приватною Фірмою "Фарм-АК", зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 27.12..2003 року за №75107/03.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України, визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В статті 13 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) закріплено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Суд зазначає, що в ст. 651 Цивільного кодексу України застосовані поняття "розірвання договору за взаємною згодою сторін" та "розірвання договору за рішенням суду", які не є тотожними та регулюються різними нормами законодавства.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, зокрема, просить розірвати договір за рішенням суду.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. (ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України)

Відповідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України , до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Виходячи із наведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається фактичний перехід права користування на частину земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частину ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується, що Приватна Фірма "Фарм-АК" не є власником нежитлового приміщення першого поверху №1-10, літ.А-9 за адресою: м.Харків, вул.Героїв Праці, 19 та фактично не використовує земельну ділянку площею, надану за договором оренди від 26 листопада 2003 року та зареєстрованого в Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 27 грудня 2003 року за №7510703.

Згідно Додатку 2 (арк.22) до Рішенням 8 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 06.07.2011р. №340/11 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" припинено Приватній Фірмі "Фарм-АК" право користування земельною ділянкою площею 0,0736 га по вул. Героїв Праці, 19 за добровільною відмовою.

Таким чином, перехід права власності на нежитлове приміщення, що розташоване на орендованій земельній ділянці, наданій в оренду Приватній Фірмі "Фарм-АК" до інших осіб підтверджується матеріалами справи, а тому, в силу приписів ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України, у Приватної Фірми "Фарм-АК" припинилось право користування земельною ділянкою за спірним договором.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За змістом пункту 40 спірного Договору оренди, перехід права власності на будівлі та споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці до другої особи є підставою для розірвання договору та укладання договору оренди з новим власником будинків та споруд.

Пунктом 2.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі", у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

Таким чином, враховуючи положення зазначених норм матеріального права та умови спірного договору оренди, підставою для припинення права користування земельною ділянкою попереднього землекористувача є перехід права власності на житловий будинок, споруду, будівлю до іншої особи.

Враховуючи, що фактичне користування земельною ділянкою та нежитловими приміщеннями, які розташовані на орендованій земельній ділянці здійснює її новий власник - ОСОБА_2, а законодавством та умовами договору передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, суд приходить до висновку, що згідно з пунктом 4.4 Договору оренди землі від 26 листопада 2003 року та зареєстрованого в Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) від 27 грудня 2007 року за №75107/03, перехід права власності на будівлю, яка розташована на орендованій земельній ділянці до другої особи є підставою для розірвання договору оренди.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача доведеними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцнює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, України, покладаючи судові витрати в даній справі в розмірі 1 378,00 грн. на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнии повністю.

Розірвати договір оренди земельною ділянкою, зареєстрований від 27.12.2003 р. у Харківському регіональному центрі державного земельного кадастру в книзі записів лержавної реєстрації договорів оренди землі (книга №4) за № 75107/03, укладений між Харківської міської радою (код ЄДРПУО 04059243, м. Харків, площа Конституції, 7) та Приватною фірмою «Фарм -АК» (код ЄДРПУО 14312855, м. Харків, вул. Данилевського, 16/8).

Стягнути з Харківської міської ради (код ЄДРПУО 04059243, м. Харків, площа Конституції, 7) на користь Приватної фірми «Фарм -АК» (код ЄДРПУО 14312855, м. Харків, вул. Данилевського, 16/8) 1378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 30.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_5