номер провадження справи 32/169/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.01.2017 Справа № 908/3209/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк Індустріалбанк (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39Д)

до відповідача ОСОБА_1 урядового Фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжя ОСОБА_1 урядового Фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 4)

про стягнення 2 749 201 грн. 39 коп.

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_2, довіреність № 82 від 05.07.2016р

Від відповідач ОСОБА_3, довіреність № 63/19/01-30 від 18.01.2017р.,

ОСОБА_4, посвідчення № 002614 від 23.11.2016р.

До господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк Індустріалбанк з позовом до ОСОБА_1 урядового Фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Запоріжжя про стягнення збитків в сумі 2 749 201,39 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.12.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3209/16, присвоєно справі номер провадження 32/169/16, з призначенням судового засідання на 18.01.2017р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав в повному обсязі вимоги викладені в позовній заяві, зокрема зауважив, що 15.11.2016р. відповідно до умов договору № 66/10 від 05.02.2010р. позивач (замовник) передав відповідачу (виконавець) цінне відправлення для доставки його з Регіонального відділення ПАТ АКБ Індустріалбанк у м. Києві до приміщення ПАТ АКБ Індустріалбанк у м. Запоріжжі. Пунктом 7.1.1 договору № 66/10 від 05.02.2010р. сторони передбачили, що виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті від замовника відправлення тільки у межах оголошеної цінності за умови оформленого відповідно до чинного законодавства документального підтвердження вмісту вкладеного та суми нестачі та за рішенням суду. Відповідальність виконавця перед замовником за збереження відправлень починається з моменту прийому їх у встановленому порядку від замовника і закінчується в момент передачі відправлень у встановленому порядку за призначенням (п. 7.1.2). Оскільки, відповідач не забезпечив доставку та збереження відправлення замовника, позивач розцінює дану обставину, як господарське правопорушення, і тому вважає, що виконавець має відшкодувати замовнику завдані збитки у межах оголошеної цінності в сумі 2 749 201,39 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні подав клопотання про зупинення провадження у справі в порядку ст. 79 ГПК України. Обґрунтовуючи заявлене клопотання відповідач зазначив, що 16.11.2016р. невідомими особами було здійснено збройний напад на військовослужбовців ГУ УФЗ Держспецзвязку та викрадення цінного відправлення у рамках договору № 66/10 від 05.02.2010р. У звязку з цим, Військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України відкрито кримінальне провадження № 0000298 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.11.2016р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 та ч. 2 ст. 418 КК України за фактом таємного викрадення грошових коштів на загальну суму 29 714 387,24 грн. та банківського металу (золото 959ХАU) загальною вагою 1 295 грамів. Вважає, що оскільки предметом позовних вимог є стягнення збитків, необхідним є доведення існування складу господарського правопорушення. Враховуючи кримінальне вищевказане провадження, відповідач вважає, що до встановлення обставин, які мають преюдиційне значення для даної справи, органами які замаються досудовим розслідуванням, розгляд даної справи є неможливим. Просить зупинити провадження у справі № 908/3209/16 та направити матеріали справи до Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.

В судовому засіданні представником відповідача надано лист Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, яким повідомляється про здійснення заходів досудового розслідування, щодо встановлення кола винних осіб у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 від 19.11.2016р., за ознаками кримінальних правопорушень ч. 5 ст. 185 та ч. 2 ст. 418 КК України, за фактом таємного викрадення грошових коштів на загальну суму 29 714 387,24 грн. та банківського металу (золото 959ХАU) загальною вагою 1 295 грамів.

Дослідивши обставини справи, суд вважає обґрунтованим клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до ч.2 ст.224 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 218 передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за завдання збитків потрібно довести існування складу господарського правопорушення, а саме, встановити особу заподіювача збитків, його неправомірну поведінку, наявність збитків та причинний звязок між неправомірною поведінкою і завданими збитками, вину.

Тобто, для вирішення спору у даній справі щодо стягнення з відповідача заподіяних позивачу збитків необхідно довести склад правопорушення з боку відповідача.

Відповідно до ст. 34 ГПК Украйни обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає, що при вирішенні спору у даній справі виникли питання, які потребують перевірки з боку слідчих органів, зокрема, встановлення кола винних осіб у здійсненні викрадення цінного відправлення за договором № 66/10 від 05.02.2010р., вміст цінного відправлення тощо. Наявні у господарського суду процесуальні можливості по збиранню доказів, на відмову від органів, які займаються розслідуванням та розглядом кримінальних проваджень, не дозволяють обєктивно перевірити втрату майна, яке є предметом договору, та встановити вину саме відповідача.

Тобто, необхідно встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише в ході оперативно-слідчих заходів досудового розслідування відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України.

Більш того, відповідно до п. 7.1.4 договору № 66/10 від 05.02.2010р., виконавець не несе відповідальність у випадках навмисних дій замовника, які призвели до ушкодження або викрадення відправлення.

Припасами ст. 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, як вказувалося вище, для притягнення до відповідальності, необхідно встановити винну особу у вчиненні викрадення цінного відправлення за договору №66/10 і ця обставина має суттєве значення для правильного вирішення спору у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГП України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Статтею 79 ГПК України закріплено вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі та передбачено два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.

Так, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках, зокрема, надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Виходячи зі змісту наведеного, необхідною передумовою для застосування зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи те, що по кримінальному провадженню № 0000298 за ч. 5 ст. 185 та ч. 2 ст. 418 КК України триває досудове розслідування, суд вважає, що справа № 908/3209/16 повинна бути зупинена у звязку з направленням матеріалів господарської справи № 908/3209/16 до Військової прокуратури Дніпровського гарнізону Південного регіону України.

Керуючись ст. ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 908/3209/16 зупинити у звязку з направленням матеріалів справи № 908/3209/16 до Військової прокуратури Дніпровського гарнізону Південного регіону України (49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2).

2. Сторонам повідомити результати розгляду кримінального провадження № 0000298.

3. Примірники даної ухвали направити сторонам по справі та Старшому слідчому Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону південного регіону України старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_5

Суддя Н.А. Колодій