ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017 Справа № 917/1801/16

За позовом ОСОБА_1 підприємства "Виробничо - торгова компанія "Лукас", юридична адреса: 39621, Полтавська область, м. Кременчук, вул. І. Приходька, 69, поштова адреса: 39623, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Чкалова, 186,

До відповідача ОСОБА_1 підприємця Нургельдиєва Доврана Язгелдиєвича, Туркменистан, АДРЕСА_1

Про стягнення 20 586,18 дол. США (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 10.11.2016 року еквівалентно 526 224,37 грн.) - заборгованість відповідача за поставлену кондитерську продукцію за умовами Контракту № 2759 від 11.09.2015 р. (в редакції клопотання № 14 від 16.01.2017 року (вх. № 559 від 17.01.2017 року)

С у д д я ОСОБА_2

Представники:

від позивача - ОСОБА_3 (див. протокол);

від відповідача - не зявилися (див. протокол).

17.01.2017 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява ОСОБА_1 підприємства "Виробничо - торгова компанія "Лукас" про стягнення з ОСОБА_1 підприємця Нургельдиєва Доврана Язгелдиєвича 20 586,18 дол. США (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 10.11.2016 року еквівалентно 526 224,37 грн.) - заборгованість відповідача за поставлену кондитерську продукцію за умовами Контракту № 2759 від 11.09.2015 р. (в редакції клопотання № 14 від 16.01.2017 року (вх. № 559 від 17.01.2017 року).

Помилково зазначена в ухвалі про порушення провадження у справі дата, на яку позивачем обраховано заборгованість згідно офіційного курсу Національного банку України, виправлена ухвалою ГСПО від 17.01.2017 року (а. с. 84).

Позивач підтримав позовні вимоги. Клопотанням № 14 від 16.01.2017 року (вх. № 559 від 17.01.2017 року) надав суду докази часткового погашення заборгованості у сумі 12 109,54 доларів США, а саме: 19.12.2016 року - 6 339,11 доларів США та 5 770,43 доларів США (копії виписок по рахунку залучено до матеріалів справи, а. с. 79-80) та зменшив вимоги на суму проплат.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд розцінює дане клопотання як заяву про зменшення позовних вимог та приймає до розгляду в даному провадженні як таке, що не суперечить чинному процесуальному законодавству України. Спір розглядається з ціною вимог, враховуючи суму часткової проплати, та з урахуванням п. 3.10, п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення вх. № 20187 від 21.12.2016 року.

Крім цього, супровідним листом № 1-10п/2114 від 27.12.2016 року (вх. № 226 від 10.01.2017 року) ОСОБА_4 Суд Туркменистану направив виконане судове доручення ГСПО щодо вручення відповідачу Арбітражним судом Туркменистану документів (ухвали господарського суду Полтавської області від 16.11.2016 року про порушення провадження у справі № 917/1801/16 з перекладом на російську мову).

Відповідач на виконання вимог суду надав докази реєстрації його як приватного підприємця, повідомив про визнання позову у повному обсязі та зобовязався сплатити заборгованість. Останній також просив суд розглядати справу без його участі (а. с. 66-74 ).

Згідно ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Так, ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Оскільки дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає визнання останнім позовних вимог та задовольняє клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч. 5-6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України ).

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи (1) достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, (2) належне повідомлення відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., та (3) клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності суд розглядає справу відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, заслухавши представника позивача, суд,

встановив :

11.09.2015 р. між ОСОБА_1 підприємством "Виробничо - торгова компанія "Лукас" (продавець) та ОСОБА_1 підприємцем Нургельдиєвим Довраном Язгелдиєвичем (покупець (дистриб'ютор) було укладено контракт № 2759 (а. с. 13-14), відповідно до якого продавець зобовязувався поставити, а покупець (дистрибютор) - прийняти і оплатити продавцеві кондитерську продукцію згідно замовлення покупця (дистрибютора) в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях, які є невідємною частиною даного договору (п. 1.1 Контракт).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- оплата продукції, що поставляється, здійснюється в доларах США шляхом перерахування грошових коштів на валютний рахунок продавця на умовах відстрочки платежу строком не більше 15 календарних днів з моменту митного оформлення продавцем продукції в режимі "експорт", якщо сторонами інше не обумовлено в Специфікації. Датою оплати покупцем (дистрибютором) кожної партії товару вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 3.3-3.4 Контракту);

- поставка продукції здійснюється згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010 (п. 4. 3 Контракту);

- продавець вважається таким, що виконав свої зобовязання з поставки з моменту передачі продукції першому перевізнику. Продавець несе всі ризики, повязані з поставкою продукції першому перевізнику (п. 4.5 Контракту в редакції Додаткової угоди від 08.07.2016 року, а. с. 15);

- право власності на продукцію і ризики переходять до покупця (дистрибютора) з моменту передачі продукції першому перевізнику, що фіксується у товаросупроводжувальних документах (п. 4.9 Контракту);

- всі спори і розбіжності сторін за цим Контрактом, з яких не досягнуто домовленості, підлягають вирішенню за місцем знаходження продавця згідно законодавства країни продавця (п. 8.2 Контракту);

- даний Контракт вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 року (п. 10.1. Контракту).

Додатком № 9 до цього Контракту є підписана та скріплена печатками сторін специфікація від 04.07.2016 року, в якій визначено асортимент, кількість, вартість продукції, а також умови оплати (а. с. 17).

На поставку товару позивачем оформлено рахунок-фактуру № 040-07.2 від 04.07.2016 року, пакувальний лист № 9 від 21.07.2016 року, сертифікат про походження товару форми СТ-1 № 1366971, висновок про походження товару № Вс - 1112 від 22.07.2016 року (а. с. 16, 22-25).

22.07.2016 року згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010 товар передано для перевезення та 26.08.2016 року отримано безпосередньо покупцем - відповідачем, про що свідчать надані позивачем докази та відмітки на них (видаткова накладна № 716-362 від 22.07.2016 року, накладна СМВС № 43670587, митна декларація форми МД-2 № 806010001/2016/300133 залучено до матеріалів справи в копіях, а. с. 18-21)

Позивачем умови договору виконано у повному обсязі. Відповідач за отримані кондитерські вироби не розрахувався.

На претензію (вимогу) № 520 від 16.09.2016 року (а. с. 26-27) ОСОБА_1 підприємець Нургельдиєв Довран Язгелдиєвич відреагував підписаним ОСОБА_5 звіряння взаємних розрахунків за період з 01.07.2016 року по 21.09.2016 року та Гарантійним листом від 19.09.2016 року, яким зобовязався перерахувати грошові кошти до 30.09.2016 року.

Оскільки заборгованість ОСОБА_1 підприємцем Нургельдиєвим Довраном Язгелдиєвичем не була сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом (в редакції клопотання № 14 від 16.01.2017 року (вх. № 559 від 17.01.2017 року) з огляду на сплату 12 109,54 доларів США) про стягнення з відповідача 20 586,18 дол. США (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 10.11.2016 року еквівалентно 526 224,37 грн.) заборгованості за поставлену кондитерську продукцію за умовами Контракту № 2759 від 11.09.2015 р..

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. п. 1, 2, 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статті 129 Господарського кодексу України іноземці та особи без громадянства при здійсненні господарської діяльності в Україні користуються такими самими правами і мають такі самі обов'язки, як і громадяни України, якщо інше не передбачено цим Кодексом, іншими законами. Іноземні юридичні особи при здійсненні господарської діяльності в Україні мають такий самий статус, як і юридичні особи України, з особливостями, передбаченими цим Кодексом, іншими законами, а також міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною ОСОБА_4 України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Контрактом щодо здійснення поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України прийнятий товар оплатив частково. Дана обставина відповідачем визнається.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України ціна позову у позовах про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 20 586,18 дол. США (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 10.11.2016 року еквівалентно 526 224,37 грн.) заборгованості підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнаються, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 20 586,18 дол. США (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 10.11.2016 року еквівалентно 526 224,37 грн.) - заборгованість відповідача за поставлену кондитерську продукцію за умовами Контракту № 2759 від 11.09.2015 р. підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнаються, а тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог (з урахуванням клопотання про зменшення розміру позовних вимог).

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 49, ст. 55, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємця Нургельдиєва Доврана Язгелдиєвича, (Туркменистан, АДРЕСА_1, патент серії № 0038617 від 21.05.2015 р., реєстр. посвідчення № 0220692 від 21.05.2015 р., ІПН 20, NURGELDIYEV DOVRAN 23206 00 030, Банк отримувач: The State Bank for Forcing Econimic Affairs of Turkmenistan. Branch "Ashgabad", SWIFT: SBFETM 22; 32, Garashsyzlyk avc, Ashgabat, Turkmenistan МФО 390101202 кор. счет 211 019 341 6 000, Валютні реквізити (долари США): Intermediary Bank: Citi Bank, N.A. New York, USA SWIFT CODE: CITIUS33, Ace: 36209252,) на користь ОСОБА_1 підприємства "Виробничо - торгова компанія "Лукас" (юридична адреса: 39621, Полтавська область, м. Кременчук, вул. І. Приходька, 69, поштова адреса: 39623, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Чкалова, 186, , ІПН 38, Beneficiary: PP VTK "Lukas", Account: 8350, Beneficiary bank: JSCB "Industrialbank" Zaporozhye, Ukraine, SWIFT: IJSOUA2N, Cor. account: № 04412483 With DEUTSCHE BANK TRUST COMPANY AMERICAS, New York, USA, SWIFT: BKTRUS33) - 20 586,18 дол. США (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 10.11.2016 року еквівалентно 526 224,37 грн.) заборгованості відповідача за поставлену кондитерську продукцію за умовами Контракту № 2759 від 11.09.2015 р. та 308,79 дол. США (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 10.11.2016 року еквівалентно 7 893,37 грн.) судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Повне рішення складено 24.01.2017 року.

Суддя Г.І.Бунякіна

ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД ПОЛТАВСКОЙ ОБЛАСТИ

36000, Украина, г. Полтава, ул. Зыгина, 1, тел. (0532) 610-421, факс (05322) 2-18-60, E-mail

РЕШЕНИЕ

ИМЕНЕМ УКРАИНЫ

17.01.2017 Дело № 917/1801/16

по иску Частного предприятия "Производственно - торговая компания "Лукас", юридический адрес: 36921, Украина, Полтавская область, г. Кременчуг, ул. И. Приходько, 69, почтовый адрес: 36921, Украина, Полтавская область, г. Кременчуг, ул. Чкалова, 186

к Частному предпринимателю ОСОБА_6, АДРЕСА_2, Туркменистан

о взыскании 20 586,18 дол. США (что согласно официального курса Национального банка Украины на 10.11.2016 года эквивалентно 526 224,37 грн.) - задолженность ответчика за поставленную кондитерскую продукцию согласно Контракта № 2759 от 11.09.2015 г. (в редакции ходатайства № 14 от 16.01.2017 года (вх. № 559 от 17.01.2017 года)

С у д ь я ОСОБА_7

Представители:

от истца - ОСОБА_5 (см. протокол);

от ответчика - не явились (см. протокол).

17.01.2017 г. в судебном заседании в соответствии со ст. 85 ХПК Украины объявлено вступительную и резолютивную часть решения, приобщено ее к материалам дела и уведомлено о сроке изготовления полного текста судебного решения.

Обстоятельства дела: рассматривается исковое заявление Частного предприятия "Производственно - торговая компания "Лукас" о взыскании с Частного предпринимателя ОСОБА_6 20 586,18 дол. США (что согласно официального курса Национального банка Украины на 10.11.2016 года эквивалентно 526 224,37 грн.) - задолженность ответчика за поставленную кондитерскую продукцию согласно Контракта № 2759 от 11.09.2015 г. (в редакции ходатайства № 14 от 16.01.2017 года (вх. № 559 от 17.01.2017 года).

Ошибочно указанная в определении о возбуждении производства по делу дата, на которую истцом рассчитано задолженность согласно официального курса Национального банка Украины, исправлена определением ХСПО 17.01.2017 года (с. д. 84).

Истец поддержал исковые требования. Ходатайством № 14 от 16.01.2017 года (вх. № 559 от 17.01.2017 года) предоставил суду доказательсва частичного погашения задолженности в сумме 12 109,54 долларов США, а именно: 19.12.2016 года - 6 339,11 долларов США и 5 770,43 долларов США (копии выписок по счету приобщено к материалам дела, с. д. 79-80) и уменьшил требования на сумму проплат.

Согласно части 4 статьи 22 Хозяйственного процессуального кодекса Украины истец вправе до принятия решения по делу увеличить размер исковых требований при условии соблюдения установленного порядка досудебного урегулирования спора в случаях, предусмотренных статьей 5 этого Кодекса, в этой части, отказаться от иска или уменьшить размер исковых требований.

Суд расценивает указанное ходатайство как заявление об уменьшении исковых требований и принимает к рассмотрению в данном производстве как не противоречащее действующему процессуальному законодательству Украины. Спор рассматривается с ценой требований с учетом суммы частичной оплаты и руководствуясь п. 3.10, п. 3.11 Постановления Пленума Высшего хозяйственного суда Украины № 18 от 26.12.2011 года "О некоторых вопросах практики применения Хозяйственного процессуального кодекса Украины судами первой инстанции".

Ответчик представительство в судебное заседание не обеспечил, уведомлен должным образом о дате, времени и месте проведения судебного заседания, о чем свидетельствует почтовое уведомление вх. № 20187 от 21.12.2016 года.

Кроме того, сопроводительным письмом № 1-10п/2114 от 27.12.2016 года (вх. № 226 от 10.01.2017 года) Верховный Суд Туркменистана направил выполненное судебное поручение ХСПО о вручении ответчику Арбитражным судом Туркменистана документов (определения хозяйственного суда Полтавской области от 16.11.2016 года о возбуждении производства по делу № 917/1801/16 в переводе на русский язык).

Ответчик на исполнение требований суда предоставил доказательства его регистрации как частного предпринимателя, сообщил о признании иска в полном объеме и обязался оплатить задолженность. Последний также просил суд рассматривать дело без его участия (с. д. 66-74 ).

Согласно ч. 5 ст. 22 Хозяйственного процессуального кодекса Украины ответчик имеет право признать иск полностью или частично.

Так, ч. 5 ст. 78 Хозяйственного процессуального кодекса Украины определено, что в случае признания ответчиком иска хозяйственный суд принимает решение об удовлетворении иска при условии, что действия ответчика не противоречат законодательству или не нарушают прав и охраняемых законом интересов других лиц.

Так как действия ответчика не противоречат законодательству Украины и не нарушают чьи-либо права и охраняемые законом интересы, суд принимает признание последним исковых требований и удовлетворяет ходатайство о рассмотрении дела в его отсутствие (ч. 5-6 статьи 22 Хозяйственного процессуального кодекса Украины).

Как разъяснил Пленум Высшего хозяйственного суда Украины в пп. 3.9.2 постановления № 18 от 26.12.2011 года "О некоторых вопросах практики применения Хозяйственного процессуального кодекса Украины судами первой инстанции" (с изменениями и дополнениями), в случае неявки в заседание хозяйственного суда представителей обеих сторон или одной из них дело может быть рассмотрено без их участия, если неявка таких представителей не препятствует решению спора.

Учитывая (1) достаточность в материалах дела доказательств для рассмотрения спора по существу, (2) надлежащее извещение ответчика о дате, времени и месте проведения судебного заседания, согласно п. п. 2.6.11, 2.6.17 Инструкции из делопроизводства в хозяйственных судах Украины, утвержденной приказом Государственной судебной администрации Украины № 28 от 20.02.2013 г., и (3) ходатайство самого ответчика о рассмотрении дела в его отсутствие, суд рассматривает дело в соответствии ст. 75 ХПК Украины по имеющимся материалам.

Исследовав материалы дела, оценив представленные документальные доказательства, заслушав представителя истца, суд,

установил:

11.09.2015 г. между Частным предприятием "Производственно-торговая компания "Лукас" (продавец) и Частным предпринимателем ОСОБА_8 (покупатель (дистрибьютор) был заключен контракт № 2759 (с. д. 13-14), в соответствии с которым продавец обязался поставить, а покупатель (дистрибьютор) - принять и оплатить продавцу кондитерскую продукцию согласно заказу покупателя (дистрибьютора), в ассортименте, количестве и по ценам, указанным в Спецификациях, которые являются неотъемлемой частью настоящего контракта (п. 1.1 Контракта).

При этом стороны согласовали, в частности, следующее :

- оплата за поставляемую продукцию осуществляется в долларах США, путем перечисления денежных средств на валютный счет продавца на условиях отсрочки платежа сроком не более 15 календарных дней с момента таможенного оформления продавцом продукции в режиме "экспорт", если стороны не оговорили иное в спецификации. Датой оплаты покупателем (дистрибьютором) каждой партии продукции считается дата поступления денежных средств на расчетный счет продавца (п. 3.3-3.4 Контракта);

- поставка продукции осуществляется в соответствии с международными правилами толкования торговых терминов ИНКОТЕРМС 2010 (п. 4. 3 Контракта);

- продавец считается выполнившим свои обязанности по поставке, когда он предоставит продукцию первому перевозчику. Продавец несет все риски, связанные с поставкой продукции до момента передачи продукции первому перевозчику (п. 4.5 Контракта в редакции Дополнительного соглашения от 08.07.2016 года, с. д. 15);

- право собственности на продукцию и риски переходят к покупателю (дистрибьютору) с момента предоставления продавцом продукции первому перевозчику, что фиксируется в товаросопроводительных документах (п. 4.9 Контракта);

- все споры и разногласия сторон по настоящему контракту, по которым не было достигнуто соглашение подлежит разрешению по месту нахождения продавца в соответствии с законодательством страны продавца (п. 8.2 Контракта);

- настоящий контракт вступает в силу с даты его подписания сторонами и действует до 31.12.2016 г. (п. 10.1. Контракта).

Приложением № 9 к этому Контракту является подписанная и скрепленная печатками сторон спецификация от 04.07.2016 года, в которой определено ассортимент, количество, стоимость продукции, а также условия оплаты (с. д. 17).

На поставку товара истцом оформлено счет-фактуру № 040-07.2 от 04.07.2016 года, упаковочный лист № 9 от 21.07.2016 года, сертификат о происхождении товара формы СТ-1 № 1366971, заключение о происхождении товара № Вс - 1112 от 22.07.2016 года (с. д. 16, 22-25).

22.07.2016 года согласно Международным правилам толкования торговых терминов ИНКОТЕРМС 2010 товар предоставлен для перевозки и 26.08.2016 года получен непосредственно покупателем - ответчиком, о чем свидетельствуют предоставленные истцом документальные доказательства и отметки на них (расходная накладная № 716-362 от 22.07.2016 года, накладная СМГС № 43670587, таможенная декларация формы МД-2 № 806010001/2016/300133 приобщены к материалам дела в копиях, с. д. 18-21)

Истцом условия договора выполнены полностью. Ответчик за полученные кондитерские изделия не рассчитался.

На претензию (требование) № 520 от 16.09.2016 года (с. д. 26-27) Частный предприниматель ОСОБА_8 отреагировал подписанным ОСОБА_5 сверки взаимных расчетов за период с 01.07.2016 года по 21.09.2016 года и Гарантийным письмом от 19.09.2016 года, обязуясь перечислить денежные средства до 30.09.2016 года.

Поскольку задолженность Частным предпринимателем ОСОБА_8 не была уплачена, истец обратился в суд с иском (в редакции ходатайства № 14 от 16.01.2017 года (вх. № 559 от 17.01.2017 года) с учетом уплаты 12 109,54 долларов США) о взыскании с ответчика 20 586,18 дол. США (что согласно официального курса Национального банка Украины на 10.11.2016 года эквивалентно 526 224,37 грн.) - задолженность ответчика за поставленную кондитерскую продукцию согласно Контракта № 2759 от 11.09.2015 г.

При вынесении решения суд выходил из следующего.

Пунктом 1 части 1 статьи 76 Закона Украины "О международном частном праве" определено, что суды могут принимать к своему производству и рассматривать любые дела с иностранным элементом в таких случаях, если стороны предусмотрели своим соглашением подсудность дела с иностранным элементом судам Украины, кроме случаев, предусмотренных в статье 77 этого Закона.

Согласно ст. 11 Гражданского кодекса Украины основаниями возникновения гражданских прав и обязанностей, в частности, являются договоры и другие правовые сделки. Положениями статей 627, 628 установлено, что в соответствии с статьей 6 этого Кодекса стороны являются свободными в заключении договора, выборе контрагента и определении условий договора с учетом требований этого Кодекса, других актов гражданского законодательства, обычаев делового обороту, требований умности и справедливости. Содержание договора представляют условия(пункты), определенные на усмотрение сторон и согласованы ими, и условия, которые являются обязательными в соответствии с актами гражданского законодательства.

В соответствии со ст. 712 Гражданского кодекса Украины по договору поставки продавец (поставщик), который осуществляет предпринимательскую деятельность, обязывается передать в установленный срок (сроки) товар в собственность покупателя для использования его в предпринимательской деятельности или в других целях, не связанных с личным, семейным, домашним или другим подобным использованием, а покупатель обязывается принять товар и оплатить за него определенную денежную сумму. До договора поставки применяются общие положения о покупке-продаже, если другое не установлено договором, законом или не выплывает из характера отношений сторон. По предписаниям ст. 265 Хозяйственного кодекса Украины по договору поставки одна сторона - поставщик обязывается передать (поставить) в предопределенные сроки (срок) второй стороне - покупателю товар (товары), а покупатель обязывается принять указанный товар (товары) и оплатить за него определенную денежную сумму.

Покупатель обязан оплатить товар после его принятия или принятия товарораспорядительных документов на него, если договором или актами гражданского законодательства не установлен другой срок оплаты товара. Покупатель обязан оплатить продавцу полную цену переданного товара. Если продавец обязан передать покупателю кроме неоплаченного также другой товар, он имеет право остановить передаваемость этого товара к полной оплате всего ранее переданного товара, если другое не установлено договором или актами гражданского законодательства (п. п. 1, 2, 5 ст. 692 Гражданского кодекса Украины).

Статьей 629 Гражданского кодекса Украины установлено, что договор является обязательным для выполнения сторонами. В соответствии с требованиями ст. ст. 525, 526 Гражданского кодекса Украины обязательство должно выполняться должным образом и в установленный строк, односторонний отказ от исполнения обязательства не допускается.

Статьей 193 Хозяйственного кодекса Украины предусмотрено, что субъекты ведения хозяйства и другие участники хозяйственных отношений должны выполнять хозяйственные обязательства должным образом в соответствии с законом, другими правовыми актами, договором. Не допускаются односторонний отказ от выполнения обязательств, кроме случаев, предусмотренных законом. Если в обязательстве установленный срок его выполнения, то оно подлежит выполнению в этот срок (ст. 530 Гражданского кодекса Украины). В соответствии со ст. 599 Гражданского кодекса Украины и ст. 202 Хозяйственного кодекса Украины хозяйственное обязательство прекращается выполнением, проведенным должным образом.

Согласно статье 129 Хозяйственного кодекса Украины иностранцы и лица без гражданства при осуществлении хозяйственной деятельности в Украине пользуются такими же правами и имеют такие же обязанности, как и граждане Украины, если другое не предусмотрено этим Кодексом, другими законами. Иностранные юридические лица при осуществлении хозяйственной деятельности в Украине имеют такой же статус, как и юридические лица Украины, с особенностями, предусмотренными этим Кодексом, другими законами, а также международными договорами, согласие на обязательность которых предоставлено ОСОБА_4 Украины.

Как следует из материалов дела, пунктом 8.2 Контракта предусмотрено, что все споры и разногласия сторон по настоящему контракту, по которым не было достигнуто соглашение подлежит разрешению по месту нахождения продавца в соответствии с законодательством страны продавца. Истец надлежащим образом и в полном объеме выполнил обязательства по вышеуказанному Контракту относительно поставки товара. Ответчик в нарушение принятых на себя обязательств по указанному договору и предписаний ст. 692 Гражданского кодекса Украины принятый товар оплатил частично. Данное обстоятельство ответчиком признается.

Согласно п. 4 ч. 1 ст. 55 Хозяйственного процессуального кодекса Украины цена иска определяется в исках о взыскании иностранной валюты - в иностранной валюте и в гривнах согласно официального курса, установленного Национальным банком Украины на день подачи иска.

Исковые требования относительно взыскания с ответчика 20 586,18 дол. США (что согласно официального курса Национального банка Украины на 10.11.2016 года эквивалентно 526 224,37 грн.) задолженности подтверждены документально и нормами права, ответчиком признаются, а потому подлежат удовлетворению.

В соответствии со ст. 4-3 Хозяйственного процессуального кодекса Украины судопроизводство в хозяйственных судах осуществляется на началах состязательности.

Согласно пункту 4 части третьей ст. 129 Конституции Украины и ст. ст. 33, 34 Хозяйственного процессуального кодекса Украины, каждая сторона должна доказать те обстоятельства, на которые она ссылается как на основание своих требований и возражений, доказательства представляются сторонами и другими участниками судебного процесса, хозяйственный суд принимает только те доказательства, которые имеют значение для дела, обстоятельства дела, которые согласно законодательству должны быть подтвержденные определенными средствами доказывания, не могут подтверждаться другими средствами доказывания.

Допустимых доказательств в опровержение вышеизложенного или любых обоснованных возражений по существу спора ответчик суду не предоставил.

С учетом изложенного, суд пришел к выводу, что исковые требования о взыскании с ответчика 20 586,18 дол. США (что согласно официального курса Национального банка Украины на 10.11.2016 года эквивалентно 526 224,37 грн.) задолженности за поставленную кондитерскую продукцию согласно Контракта № 2759 от 11.09.2015 г. подтверждены документально и нормами материального права, ответчиком признаются, а потому являются обоснованными и подлежащими удовлетворению.

Учитывая вышеизложенное, согласно ст. 49 ХПК Украины судебные расходы по уплате судебного сбора возлагаются на ответчика пропорционально размеру удовлетворенных требований (с учетом ходатайства об уменьшении исковых требований).

На основании материалов дела и руководствуясь ст. 22, ст. 49, ст. 55, ст. 75, ст. 82-85 ХПК Украины, суд -

Р Е Ш И Л:

1. Исковые требования удовлетворить.

2. Взыскать с Частного предпринимателя ОСОБА_8 (Юридический и почтовый адрес: 744000, Туркменистан, АДРЕСА_3, патент серии № 0038617 от 21.05.2015 г., регистр, удостоверение № 0220692 от 21.05.2015 г., ИНН 20, NURGELDIYEV DOVRAN 23206 00 030, Банк получатель: The State Bank for Forcing Econimic Affairs of Turkmenistan. Branch "Ashgabad", SWIFT: SBFETM 22; 32, Garashsyzlyk avc, Ashgabat, Turkmenistan МФО 390101202 кор. счет 211 019 341 6 000, Валютные реквизиты (доллары США): Intermediary Bank: Citi Bank, N.A. New York, USA SWIFT CODE: CITIUS33, Ace: 36209252,) в пользу Частного предприятия "Производственно-торговая компания "Лукас" (юридический адрес: 39621, Украина, Полтавская область, г. Кременчуг, ул. И. Приходька, 69, ЕГРГЮУ 23808087, ИНН 38, Beneficiary: PP VTK "Lukas", Account: 8350, Beneficiary bank: JSCB "Industrialbank" Zaporozhye, Ukraine, SWIFT: IJSOUA2N, Cor. account: № 04412483 With DEUTSCHE BANK TRUST COMPANY AMERICAS, New York, USA, SWIFT: BKTRUS33) - 20 586,18 дол. США (что согласно официального курса Национального банка Украины на 10.11.2016 года эквивалентно 526 224,37 грн.) задолженности ответчика за поставленную кондитерскую продукцию согласно Контракта № 2759 от 11.09.2015 г. и 308,79 дол. США (что согласно официального курса Национального банка Украины на 10.11.2016 года эквивалентно 7 893,37 грн.) судебного сбора.

Издать приказ после вступления решения в законную силу.

Полный текст решения составлен 24.01.2017 года.

Судья А.И.Бунякина