ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 січня 2017 року Справа № 905/1161/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Гольцової Л.А.,
Губенко Н.М.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 12.05.2016
у справі№ 905/1161/16 господарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"
доПублічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
прозвернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.09.2016 у справі № 905/1161/16 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" з доданими до неї матеріалами повернуто скаржникові на підставі п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Скаржник вдруге звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, яка ухвалою Вищого господарського суду України від 17.11.2016 була повернута на підставі п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Подана 28.11.2016 (згідно зі штемпелем поштового відділення зв'язку на конверті) втретє Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" (надалі - скаржник) касаційна скарга б/н, б/д на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12.05.2016 у справі № 905/1161/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно з вимогами статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" - ОСОБА_4, проте всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано, а серед матеріалів справи відсутні будь-які документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_4, як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь", тому не можливо дійти висновку, що касаційну скаргу підписано повноважною особою.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з пунктом 5.27 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, яким затверджено Національний стандарт України Державної уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003" (далі - стандарт) визначено порядок засвідчення копій документів, а саме: відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Проте, всупереч зазначеним вимогам до поданої касаційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" не додано належних доказів надсилання її копії позивачу - Публічному акціонерному товариству "ВТБ Банк", оскільки, по-перше додані до касаційної скарги копія фіскального чеку № 8676 від 04.04.2016 та копія опису вкладення до цінного листа (дату, якого не можливо встановити через погану якість копії) взагалі не завірені, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 36 ГПК України та п. 5.27 стандарту, які ставляться до письмових доказів; по-друге, вказаний фіскальний чек датований 04.04.2016, тоді, як оскаржувана ухвала Донецького апеляційного господарського суду прийнята 12.05.2016, тобто дата фіскального чеку передує даті прийняття оскаржуваного судового акта, по-третє з переліку найменувань предметів вказаних в доданій до касаційної скарги копії вкладення до цінного листа зазначено про надіслання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 24.03.2016 у справі № 905/1188/16, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 24.03.2016 у справі № 905/1188/16, копія довіреності на представника, в той час як предметом оскарження Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" до суду касаційної інстанції є ухвала Донецького господарського суду від 12.05.2016 у справі № 905/1161/16.

Отже, додані до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" копія фіскального чеку № 8676 від 04.04.2016 та копія опису вкладення до цінного листа не можуть вважатися належними та допустимими доказами, які б підтверджували надіслання примірника касаційної скарги Публічному акціонерному товариству "ВТБ Банк" саме на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12.05.2016 у справі № 905/1161/16, а тому, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що скаржником належним чином не дотримані вимоги ст. 1111 ГПК України щодо надсилання стороні у справі копії касаційної скарги та представлення відповідних доказів до суду касаційної інстанції, що є підставою для повернення касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 статті 1113 ГПК України.

Крім того, в доданих до касаційної скарги матеріалах взагалі відсутні докази надіслання даної скарги іншому відповідачу у справі - Публічному акціонерному товариству "Донецький металопрокатний завод", а додана ксерокопія листа Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" Київська міська дирекція від 12.03.2015 №30-275, є, по-перше, неналежним письмовим доказом в розумінні ст. 36 ГПК України, по-друге, відносно вказаного листа скаржник в касаційній скарзі не наводить жодного слова стосовно того, на підтвердження яких обставин він його додав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Дослідивши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Електросталь" касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що до неї додано копію квитанції № 15841642 від 28.03.2016, якою сплачено судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Згідно з п. 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (далі - постанова пленуму ВГСУ) платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як роз'яснено у п. 2.22 вказаної постанови пленуму ВГСУ судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Проте, додана до касаційної скарги копія квитанції № 15841642 від 28.03.2016, не може слугувати належним доказом сплати скаржником судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12.05.2016 у справі № 905/1161/16, оскільки, по-перше, судовий збір перерахований за неналежними реквізитами, а саме: у вищезазначеному платіжному дорученні вказано отримувач ГУ ДСКУ в м. Харкові 22030001, код отримувача 37999649, банк отримувача ГУ ДСКУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, код банку оримувача 851011, по - друге, в графі "Призначення платежу" зазначено: "101; 32582387; Судовий збір, за ап. скарг., ТОВ "Електросталь" на ухв. 25.03.2016 № 905/1162/16 Донецький апеляц. господарський суд"; по - третє скаржником в порушення вимог п. 2.21 постанови пленуму ВГСУ додано копію квитанції про сплату судового збору.

Таким чином, скаржником додано до касаційної скарги копію квитанції № 15841642 від 28.03.2016, яка підтверджує сплату судового збору за подання скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 25.03.2016 у справі № 905/1162/16, тоді як вбачається зі змісту касаційної скарги предметом оскарження є ухвала Донецького апеляційного господарського суду від 12.05.2016 у справі № 905/1161/16.

Крім того, слід зазначити, що оскаржувана ухвала Донецького апеляційного господарського суду прийнята 12.05.2016, подана ж копія квитанції датована 28.03.2016, тобто дата квитанції передує даті прийняття оскаржуваного судового акта.

Отже, копія квитанції № 15841642 від 28.03.2016 не може вважатись належним доказом сплати судового збору, який підтверджує сплату судового збору в установленому порядку та розмірі саме за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12.05.2016 у даній справі, що є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наведені вище порушення подання касаційної скарги, що призводять до повернення її без розгляду, вже допускалися скаржником, про що Вищим господарським судом України було винесено ухвалу від 17.11.2016, від 23.09.2016, проте, при даному (третьому) зверненні скаржника до суду із аналогічною касаційною скаргою, вони так і не були усунуті скаржником, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами, передбаченими в ст. 22 ГПК України, та призводить до навмисного затягування розгляду даної справи. Колегія суддів зазначає, що у разі наступного звернення скаржника із аналогічною касаційною скаргою, без усунення відповідних недоліків, скаржнику буде відмовлено у відновленні процесуального строку на касаційне оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 12.05.2016 у даній справі.

З огляду на те, що касаційна скарга повертається скаржникові на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, клопотання заявника про відновлення процесуального строку на оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 12.05.2016 у справі № 905/1161/16, колегією суддів не розглядається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12.05.2016 у справі № 905/1161/16 повернути скаржнику без розгляду.

2. Справу № 905/1161/16 повернути до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Л.А. Гольцова

Н.М. Губенко