ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Справа № 911/3311/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Демидової А.М.,
Шевчук С.Р.,

розглянувши матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 16.11.2016
у справі№ 911/3311/15
господарського судуКиївської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Енергобанк"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд", 2. Приватного акціонерного товариства "Сільпо Рітейл", 3. Приватного акціонерного товариства "Фоззі Рітейл"
простягнення 33 773 029 грн. 84 коп.,
за участю представників:
від позивача: Федоренко О.В.,від відповідача-1: Мишакова Ю.А.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.01.2017 касаційну скаргу ПАТ "Енергобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Демидова А.М., Шевчук С.Р. у відповідності із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2017.

1. Обставини, що передували прийняттю оскаржуваних рішень

ПАТ "Енергобанк" звернулося до господарського суду із позовом до ТОВ "Фоззі-Фуд", ПрАТ "Сільпо Рітейл" та ПрАТ "Фоззі Рітейл" про солідарне стягнення за кредитним договором 33773029,84 грн. заборгованості, у тому числі - 27408000 грн. основної заборгованості за кредитом, 3590072,55 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 408624,00 грн. пені за несвоєчасну сплату основного боргу кредиту, 398964,61 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 1926981,47 грн. інфляційних втрат, 40387,21 грн. 3% річних.

07.07.2016 ТОВ "Фоззі-Фуд" подано заяву про відстрочення виконання рішення суду до 01.06.2018 на підставі ст.121 ГПК України, мотивовану перебуванням заявника на даний час у скрутному фінансовому становищі. У заяві відповідач-1 посилається на те, що підприємство сильно постраждало через анексію Криму та АТО на сході України, оскільки здійснювало свою діяльність в магазинах під ТМ "Сільпо" в м. Харцизьк Донецької області та в деяких містах АР Крим.

Рішенням господарського суду Київської області від 02.08.2016 у справі №911/3311/15 позовні вимоги ПАТ "Енергобанк" до ТОВ "Фоззі-Фуд", ПрАТ "Сільпо Рітейл" та ПрАТ "Фоззі Рітейл" задоволено частково; стягнуто солідарно з ТОВ "Фоззі-Фуд" та ПрАТ "Фоззі Рітейл" заборгованість за кредитним договором в сумі 32 377 963,53 грн., з яких - 27 408 000,00 грн. основної заборгованості за кредитом, 3 590 072,55 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 408 624,00 грн. пені за несвоєчасну сплату основного боргу кредиту, 398 964,61 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 531915,16 грн. інфляційних втрат, 40 387,21 грн. 3% річних; стягнуто солідарно з ТОВ "Фоззі-Фуд" та ПрАТ "Сільпо Рітейл" заборгованість за кредитним договором в сумі 32 377 963, грн., у тому числі - 27408000,00 грн. основної заборгованості за кредитом, 3 590 072,55 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 408 624,00 грн. пені за несвоєчасну сплату основного боргу кредиту, 398 964,61 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 531 915,16 грн. інфляційних втрат, 40 387,2 грн. 3% річних.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У мотивувальній частині рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача-1 про відстрочку виконання рішення.

Суд вказав, що заявником не надано доказів неможливості або складності виконання рішення суду у даній справі та не доведено наявності обставин виняткового характеру, які могли б слугувати підставою для відстрочки виконання рішення господарського суду, зокрема, не подано доказів, які б свідчили про відсутність у відповідача-1 майна та коштів на банківських рахунках, а також не обґрунтовано і не подано доказів на підтвердження реальної можливості проведення розрахунків із стягувачем у майбутньому, оскільки відстрочка виконання рішення суду повинна забезпечити його виконання у межах строку відстрочення. Водночас, наведені відповідачем-1 підстави для відстрочення виконання судового рішення не належать до виключних обставин, які могли б розглядатися в якості підстави для відстрочення виконання даного судового рішення.

ТОВ "Фоззі-Фуд", ПрАТ "Фоззі Рітейл" та ПрАТ "Сільпо Рітейл" звернулися до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на вказане рішення суду та просили відстрочити виконання рішення суду до 01.06.2018.

Відповідачі в обґрунтування заяви про відстрочення рішення суду зазначили, що на сьогоднішній день на підприємствах виникла складна ситуація, пов`язана із загальною економічною і політичною ситуацією в Україні, що вплинуло на зниження доходів від реалізації продукції і рентабельності, а також на значне збільшення фінансового навантаження.

Компанії змушені застосовувати різні методи для утримання діючих клієнтів і залучення нових, оскільки значно зменшилася купівельна спроможність населення.

Відповідачами наголошено, що підприємства постраждали через анексію Криму та АТО на сході України, пережили економічну кризу і зараз досягли найнижчої точки рецесії.

Всі ці обставини роблять практично неможливим виконання рішення суду без заподіяння незворотної шкоди підприємствам без відстрочки виконання рішення суду.

2. Стислий виклад суті постанови апеляційного господарського суду та мотиви її прийняття

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 (судді: Майданевич А.Г. - головуючий, Сулім В.В., Гаврилюк О.М.), рішення господарського суду Київської області від 02.08.2016 у справі №911/3311/15 залишено без змін, заяву відповідачів про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 02.08.2016 у справі №911/3311/15 задоволено частково; відстрочено виконання рішення господарського суду від 02.08.2016 до 31.12.2017.

Апеляційний господарський суд послався, зокрема, на норми ст.83 ГПК України та дійшов висновку, що відсутність відстрочки рішення призведе до того, що підприємства не зможуть зупинити економічний спад своєї діяльності, значне скорочення продуктивності, торгової активності і рівня зайнятості, що в кінцевому підсумку призведе до ліквідації підприємства.

3. Підстави, з яких оскаржено судові рішення господарських судів

ПАТ "Енергобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного господарського суду в частині задоволення заяви відповідачів про надання відстрочки та відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення.

У скарзі вказується, що згідно ст.121 ГПК України в редакції, чинній на момент прийняття апеляційною інстанцією постанови, звернутись із заявою про відстрочку рішення може лише сторона виконавчого провадження і лише до господарського суду, який видав виконавчий документ. В даному випадку відсутнє виконавче провадження.

4. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Фоззі-Фуд" вважає оскаржувану постанову такою, що прийнята у відповідності до законодавства.

5. Норми права, роз`яснення Пленуму Вищого господарського суду України та мотиви, з яких виходить касаційна інстанція при прийнятті постанови

Згідно вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Законодавець пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Переглядаючи рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції дослідив подані відповідачами докази на підтвердження скрутного фінансового становища, зокрема, звіти про фінансові результати за 2015 рік та за дев`ять місяців 2016 року, а також прогноз звіту про фінансові результати та макроекономічний прогноз НБУ.

Апеляційним господарським судом встановлено, що ТОВ "Фоззі-Фуд" має збиток за 2015 рік у сумі ,00 грн., а за 2016 рік 420393000,00 грн.

Також суд дійшов висновку, що протиправне позбавлення відповідача майна, яке знаходиться на території АРК та АТО, є також обставиною, що ускладнює виконання рішення суду.

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано взято до уваги доводи відповідача про те, що відсутність відстрочки рішення фактично призведе до повної зупинки господарської діяльності ПрАТ "Сільпо Рітейл" і всіх магазинів, а як наслідок - до зростання збитків, припинення податкових надходжень до Державного бюджету України, невиплати заробітної плати великій кількості співробітників, до припинення постачання в магазини продуктів харчування, які закуповуються підприємством щодня, до незворотних наслідків і банкрутства.

З метою задоволення господарських інтересів позивача та відповідачів, недопущення можливих негативних наслідків примусового виконання рішення суду у встановлені законодавством строки, враховуючи скрутне фінансове становище відповідачів, скорочення обсягів виробництва, недоотримання доходів у запланованих обсягах та вжиття заходів для погашення заборгованості, суд апеляційної інстанції обгрунтовано частково задовольнив заяву про відстрочку виконання рішення у цій справі.

Господарський суд апеляційної інстанції визначив і врахував, що одночасне стягнення всієї грошової суми без відстрочення рішення суду призведе до ліквідації підприємств, що може зробити взагалі неможливим саме виконання рішення суду.

За ч.2 ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача-1, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права апеляційним господарським судом, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки господарського суду апеляційної інстанції ґрунтуються на доказах, наведених в оскаржуваній постанові, і відповідають положенням законодавства.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених апеляційним господарським судом обставин.

Посилання в касаційній скарзі на статтю 121 ГПК України відхиляються касаційною інстанцією як безпідставні.

У п.6 ч.1 ст.83 ГПК України передбачено право суду, постановляючи рішення, відстрочити або розстрочити його виконання. Саме при прийнятті рішення, а не після вступу його в силу, місцевий господарський суд розглядав заяву про відстрочку виконання цього рішення та відмовив у її задоволенні.

Тому в цьому випадку незалежно від редакції стаття 121 ГПК України взагалі не підлягала застосуванню.

Апеляційним господарським судом приймалося рішення про надання відстрочки за наслідками перегляду рішення місцевого господарського суду згідно п.6 ч.1 ст.83 ГПК України.

Відповідно до встановлених обставин касаційна інстанція не вбачає порушень в застосуванні апеляційним господарським судом ст.ст. 83, 121 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Енергобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 у справі № 911/3311/15 залишити без змін.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: А. Демидова

С. Шевчук