КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р. Справа№ 910/13431/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Калатай Н.Ф.

при секретарі судового засідання Степанці О.В.,

від позивача - Сайко Ю.В. довіреність № б/н від 15.07.16

від відповідача Шуман С.І. довіреність № 01/21-44/71 від 10.01.17

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 року

у справі №910/13431/16 (суддя А.І. Привалов)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс"

до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 348 040,76 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 року по справі № 910/13431/16 задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс" 199158,00 грн. боргу, 135 427,42 грн. інфляційних витрат, 13 447,31 грн. 3% річних, 5220,49 грн. витрати по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 року по справі № 910/13431/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, при неповному дослідженні доказів, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, невірному застосуванні норм як матеріального, так і процесуального права, внаслідок чого оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2016 року колегією суддів у складі головуючий суддя ОСОБА_4, судді Зеленін В.О., Ткаченко Б.О. апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації прийнято до провадження.

12.12.2016 року через загальний відділ канцелярії Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки управління освіти від 12.12.2016 року.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду Пасічник О.Ю. від 12.12.2016 року №09-52/6458/16, у зв`язку з припиненням повноважень головуючого судді ОСОБА_4, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/13431/16.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2016 року, відповідно до абзацу 1 підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду апеляційної скарги Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №910/13431/16 сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Агрикова О.В., судді Калатай Н.Ф., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року у справі №910/13431/16 апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2016 року у справі №910/13431/16 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Калатай Н.Ф., Чорногуз М.Г.

16.01.2017 року через загальний відділ канцелярії Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 25.01.2017 року представники сторін надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду. Представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу, позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.09.2013 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №135 на закупівлю товарів за державні кошти код 27.51.2 за ДКПП ДК 016-2010 - прилади електричні побутові, інші, н.в.і.у. (плита електрична, типу ПЕ-6Ш, 6-ти комфорочна, з нержавіючої сталі, з духовою шафою, 380В; плита електрична, типу ПЕ-4Ш, 4-х комфорочна, з нержавіючої сталі, з духовою шафою, 380В) з додатками. (том 1, а.с. 13-17).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується у грудні 2013 році поставити замовнику товар: код 27.51.2 за ДКПП ДК 016-2010 - прилади електричні побутові, інші, н.в.і.у. (плита електрична, типу ПЕ-6Ш, 6-ти комфорочна, з нержавіючої сталі, з духовою шафою, 380В; плита електрична, типу ПЕ-4Ш, 4-х комфорочна, з нержавіючої сталі, з духовою шафою, 380В), а замовник - прийняти і оплатити товар.

Відповідно до п.1.4 договору найменування, номенклатура, асортимент товару визначається в специфікації (додаток 1), що є невід'ємною частиною договору.

Умовами п. 4.2. договору передбачено, що оплата здійснюється на умовах відтермінування платежу за поставлений товар на строк до 90 календарних днів, після пред'явлення постачальником рахунку на оплату товару та видаткової накладної, підписаної уповноваженою особою замовника.

Відповідно до додатку №1, підписаному сторонами до договору Позивач зобов'язався поставити Відповідачу товару на загальну суму 199 158, 00 грн. (том 1, а.с. 18).

На виконання умов вказаного договору Позивач за видатковою накладною №57 від 27.12.2013 року поставив Відповідачу товар вартістю 199 458, 00 грн. (том 1, а.с. 22). Вказана накладна містить відтиски печаток підприємств та підписи посадових осіб.

В матеріалах справи наявний лист №421 від 27.12.2013 року, яким позивач направив відповідачу рахунок №35 від 27.12.2013 року та копію видаткової накладної №57 від 27.12.2013 року. (том 1, а.с. 57-58).

Також в матеріалах справи наявний договір №10-2013 від 27.12.2013 року (том 1, а.с. 105-107) відповідно до умов якого відповідач передав Позивачу товар на відповідне зберігання, що підтверджується актом приймання-передачі товару від 27.12.2013 року. (том 1, а.с. 109). Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Пунктом 1.2. договору відповідального зберігання встановлено, що товар вважається переданим на зберігання з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару. При цьому, право власності не товар до зберігача не переходить.

Крім того, факти отримання Відповідачем даного товару та передачі його Позивачу на зберігання підтверджуються актом Державної фінансової інспекції в місті Києві №031-30/868 від 26.05.2015 року. (том 1, а.с. 74-83).

17.03.2015 року Господарським судом міста Києва прийняте рішення у справі №910/137/15-г, яким зобов'язано товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс" повернути Управлінню освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з відповідального зберігання товар вартістю 199 158, 00 грн.

Як встановлено вищевказаним рішення, даний товар передавався на зберігання товариству з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс", який на вимогу управління освіти товариство не повернуло.

Згідно з ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Колегія суддів також зазначає, що відсутність довіреності за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію. Такої ж позиції дотримується Вищий господарський суд у своїй постанові по справі №903/679/14 від 29.04.2015 року.

Як зазначено вище в матеріалах справи наявний лист №421 від 27.12.2013 року про направлення відповідачу рахунка №35 від 27.12.2013 року та копії видаткової накладної №57 від 27.12.2013 року, що спростовує доводи скаржника про те, що позивач не направляв відповідачу документи, передбачені п.4.2 Договору.

Згідно з ч.2 п.78 Правил надання послуг поштового зв'язку бланк опису вкладення заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об'єкта поштового зв'язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Отже, опис вкладення, який знаходиться у матеріалах справи (том 1, а.с.58), складений у відповідності до Правил надання послуг поштового зв'язку, та є належним та допустимим доказом, що підтверджує направлення Позивачем Відповідачеві документів, визначених п.4.2 договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надана відповідачем зворотна накладна від покупця № б/н від 27.12.2013 року (том 1, а.с. 55) не є доказом повернення товару отриманого відповідачем по договору №135, по накладній №57 та переданого позивачеві на відповідальне зберігання на підставі акту-приймання, з наступних підстав.

Відповідно до вимог чинного законодавства для оформлення повернення постачальнику придбаних раніше ТМЦ оформлюється поворотна накладна, яка повинна містити підстави повернення товару. Відповідачем не надано жодного пояснення підстав повернення товару, який ним був раніше переданий на відповідальне зберігання та який був предметом позову по справі №910/137/15-г про повернення товару, прийнятого на зберігання за договором зберігання №10-2013 від 27.12.2013 року.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції вірно встановлено, що сума заборгованості Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації перед товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомрайс" за Договором №135 від 24.12.2013 року складає 199 158, 00 грн. і є простроченою у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду для захисту свої прав.

Згідно з ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу України за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що розрахунок інфляційних втрат, поданий Позивачем є арифметично вірним, а тому вимога про стягнення з Відповідача інфляційних втрат у розмірі 135 427, 42 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо вимог про стягнення 3% річних, то вказані вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 13 447, 31 грн.

Твердження скаржника про те, що під час прийняття оскаржуваного рішення суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального закону, щодо повного та всебічного дослідження обставин справи, судова колегія вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки суд першої інстанції надав правову оцінку наявними у матеріалах справи доказами.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про часткове задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2016 року у справі №910/13431/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2016 року у справі №910/13431/16 залишити без змін.

3. Справу №910/13431/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

Н.Ф. Калатай