номер провадження справи 35/122/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 Справа № 908/3099/16

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

Від позивача - Літвінова В.Ю., довіреність № 22/172 від 23.02.2016р.

Від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Запорізька область, Бердянський район, с. Шевченка

про стягнення заборгованості з орендної плати та пені на загальну суму 1957,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

22.11.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулося Регіональне відділення фонду державного майна України по Запорізькій області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення в доход Державного бюджету України заборгованості з орендної плати в сумі 1920,46 та пені в сумі 37,30 грн. за Договором оренди № 3233/д від 12.03.2014р. та Договором про розірвання № 714/3233/д від 28.11.2014р.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що 12.03.2014р. між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Запорізькій області (надалі - Орендавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (надалі - орендар) був укладений Договір оренди нерухомого майна № 3233/д, що належить до державної власності та перебуває на балансі Запорізького національного технічного університету (балансоутримувач).

Відповідно до умов п.1.1 Договору № 3233/д, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення № 141, № 142, № 143, № 144, № 145, загальною площею 159,6 кв.м., першого поверху будівлі Літ. А1А, реєстровий номер 02070849.15КМФХЧХ071 (Майно), розміщеної за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 10.1 Договору № 3233/д встановлено, що Договір укладено строком на 1(один) рік, що діє з 12.03.2014р. по 11.03.2015р. включно.

28.11.2014р. сторони підписали Договір про розірвання договору № 714/3233/д.

05.12.2014р. майно було повернуто балансоутримувачу актом приймання-передавання державного майна.

За умовами п. 2 Договору про розірвання № 714/3233/д, Орендар зобов'язався сплатити орендну плату, пеню та штраф по Договору.

Відповідно до п. 3.6 Договору № 3233/д, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу, щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розділу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати орендованого майна, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період вересень - листопад 2014р. в сумі 1920,46 грн.

У відповідності до п. 3.6 Договору № 3233/д, орендарю нарахована пеня за період з 16.10.2014р. по 05.12.2014р. в сумі 37,30 грн.

З огляду на вищезазначене позивач просить суд стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України заборгованість з орендної плати в сумі 1920,46 та пені в сумі 37,30 грн.

22.11.2016 року автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.11.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 35/122/16 та призначено розгляд справи на 08.12.2016р. об 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні 08.12.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

В судове засідання 08.12.2016р. представник відповідача не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, вимоги ухвали суду від 23.11.2016р. не виконав, про причини неможливості з'явитись у судове засідання суд не повідомив.

Позивачем, через канцелярію суду 06.12.2016 року, супровідним листом від 06.12.2016р. наданий супровідний лист з доказами направлення на адресу відповідача листа про підписання акта звірки № 13-13-06586 від 30.11.2016р.

Документи надані позивачем залучені до матеріалів справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, враховуючи неприбуття в судове засідання представника відповідача, невиконання останнім вимог ухвали суду від 23.11.2016р., а також те, що згідно ст. 22 ГПК України сторони мають право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази та брати учать в їх дослідженні, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу та з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, дійшов висновку розгляд справи відкласти.

Ухвалою суду від 08.12.2016 р. розгляд справи № 908/3099/16 відкладено на 12.01.2017 р.

В судових засіданнях 12.01.2017 р. та 17.01.2017 р. було оголошено перерву до 17.01.2017 р. та 23.01.2017 р. відповідно.

Через Відділ документального забезпечення господарського суду 17.01.2017 р. від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначено, що акт приймання-передавання з боку Орендаря підписано 01.11.2014 р., а Орендодавцем - 05.12.2014 р., таким чином, позивач посилається на те, що в силу п. 10.10 Договору оренди, майно за Договором повернуто 05.12.2014 р., а отже, Орендар зобов'язаний сплатити заборгованість за Договором оренди до моменту підписання акту приймання-передачі сторонами за Договором оренди.

Представник позивача в судовому засідання 23.01.2017 р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання 23.01.2017 р. не з'явився, в судовому засіданні 12.01.2017 р. заявляв усне клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд розглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи та неявка відповідача не перешкоджає вирішенню даного спору.

В судовому засіданні 23.01.2017 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані позивачем додатково, судом встановлено наступне.

12.03.2014р. між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Запорізькій області (надалі - Орендавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (надалі - Орендар) був укладений Договір оренди нерухомого майна № 3233/д, що належить до державної власності та перебуває на балансі Запорізького національного технічного університету (Балансоутримувач).

Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення № 141, № 142, № 143, № 144, № 145, загальною площею 159,6 кв.м., першого поверху будівлі Літ. А1А, реєстровий номер 02070849.15.КМФХЧХ071 (Майно), розміщеної за адресою: АДРЕСА_1. Орендоване майно перебуває на балансі Запорізького національного технічного університету (Балансоутримувач) (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору встановлено, що Орендар вступає у користування майном одночасно з підписанням сторонами Договору та Акта прийому-передачі орендованого майна (Додаток 2).

Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на Орендодавця (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору встановлено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку лютий 2014 р., 2426,63 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно розрахунку заборгованості по орендній платі та пені у ФОП ОСОБА_2 міститься заборгованість по орендній платі за період з вересня 2014 р. по листопад 2014 р. у розмірі 1920,46 грн. та пені в розмірі 37,30 грн. за період з 16.10.2014 р. по 05.12.2014 р.

Предмет оренди було передано відповідачу 12.03.2014 р., про що свідчить акт приймання-передавання, копія якого міститься в матеріалах справи.

Пунктом 10.1 Договору № 3233/д встановлено, що Договір укладено строком на 1(один) рік, що діє з 12.03.2014р. по 11.03.2015р. включно.

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2014 р. Орендарем було подано заяву Орендодавцю про дострокове розірвання Договору оренди від 12.03.2014 р. № 3233/Д.

28.11.2014р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 підписано Договір про розірвання № 714/3233/д Договору оренди від 12.03.2014 р. № 3233/д державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Запорізького національного технічного університету (Договір про розірвання).

За умовами п. 2 Договору про розірвання, Орендар зобов'язався сплатити орендну плату, пеню та штраф по Договору; згідно з п.п. 5.10, 10.10 Договору повернути орендоване Майно Балансоутримувачу, відповідно до акта приймання-передавання за участю регіонального відділення.

01.11.2014р. майно було повернуто Балансоутримувачу за актом приймання-передавання державного нерухомого майна, належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію № 13-01-00772 від 09.02.2015 р. та № 13-22-02867 від 24.05.2016 р. про сплату заборгованості з орендної плати та пені. Матеріали справи не містять відповіді відповідача на вказану вище претензію.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази та вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 вказаного Закону орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частинами 1, 3 ст. 19 Закону визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що Орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Орендодавець свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши в оренду приміщення, натомість Орендар свої зобов'язання, у встановлені Договором строки виконав частково, орендну плату сплатив не в повному обсязі та не своєчасно, про що свідчить розрахунок заборгованості наданий позивачем.

Однак, позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за період вересень - листопад 2014р. в сумі 1920,46 грн. підлягають частковому задоволенню в розмірі 218,86 грн. за період з вересня по жовтень 2014 р., з урахуванням внесеного Орендарем 14.04.2014 р. авансу в розмірі 1213,32 грн., враховуючи наступне.

Слід зазначити, що про внесений відповідачем аванс в розмірі 1213,32 грн. було зазначено представником позивача в судових засіданнях та вбачається з його розрахунку, якій міститься в матеріалах справи.

Пунктом 5.10 Договору передбачено, що в разі припинення або розірвання Договору Орендар зобов'язується повернути Балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

Згідно з п. 10.10 Договору встановлено, що в разі припинення або розірвання цього договору Майно протягом трьох робочих днів, з дати розірвання (припинення) повертається Орендарем Балансоутримувачу. Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами відповідного акту приймання-передавання Обов'язок по складанню Акту приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

З наведеного вище вбачається, що майно вважається повернутим саме Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту прийому-передавання.

З даного акту вбачається, що Орендарем повернуто саме Балансоутримувачу майно 01.11.2014 р.

А отже, починаючи з 01.11.2014 р. Орендар припинив користування орендованим майном, в зв'язку з чим нарахування орендної плати за листопада 2014 р. в розмірі 1459,25 грн. є безпідставним.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 37,30 грн. за період з 16.10.2014 р. по 05.12.2014 р.

Відповідно до п. 3.6 Договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному в п. 3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, на дату нарахування пені, від суми заборгованості, за кожний день прострочення, укладаючи день оплати.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з вимогами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 р. передбачено, що за приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки..

Оскільки відповідачем порушено умови Договору щодо своєчасної та повної оплати за орендоване майно позивачем розрахована пеня, згідно умов Договору за період з 16.10.2014 р. по 05.12.2014 р.

Згідно розрахунку позивач просить суд стягнути з відповідача 37,30 грн. пені.

Здійснивши перерахунок суми пені за допомогою інформаційної системи «Законодавство», судом встановлено, що пеня враховуючи наданий позивачем розрахунок становить суму 18,69 грн., оскільки за період 16.10.2014 р. по 31.10.2014 р. позивачем вірно нараховані суми пені в розмірі 15,53 грн., натомість пеня, що підлягає стягненню за період з 16.11.2014 р. по 05.12.2014 р. становить 3,36 грн., оскільки нараховується на суму боргу за жовтень 2014 р. в розмірі 218,79 грн. (враховуючи авансовий платіж, що зарахований за останній місяць заборгованості).

Враховуючи вищевикладене загальна сума пені, яка підлягає стягненню становить 18,69 грн.

Таким чином, враховуючи порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів, відсутність доказів повної оплати боргу, позов є обґрунтованим та задовольняється частково.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50, ) заборгованість з орендної плати в розмірі 218 (двісті вісімнадцять) грн. 86 коп., пеню в розмірі 18 (вісімнадцять) грн. 69 коп. та суму судового збору в розмірі 167 (сто шістдесят сім) грн. 20 коп. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 30.01.2017 р.

Суддя О.А. Топчій