РІШЕННЯ

"18" січня 2017 р.Справа № 921/137/16-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

розглянув справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріматко-Вест", вул. Київська, 104-д, м. Рівне, 33027

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр - Галичина", вул. Кривоноса, 2, корп. б, м. Тернопіль, 46027

2. Приватного підприємства "Продекспорт", вул. Кривоноса, 2, корп. б, м. Тернопіль, 46027

про cтягнення солідарно заборгованості в загальній сумі 1 462 545 грн 67 коп.

за зустрічним позовом: Приватного підприємства "Продекспорт", вул. Кривоноса, 2, корп. б, м. Тернопіль, 46027

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріматко-Вест", вул. Київська, 104-д, м. Рівне, 33027

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр - Галичина", вул. Кривоноса, 2, корп. б, м. Тернопіль, 46027

про визнання поруки за Договором поруки №2 від 28.05.2013 р. припиненою

За участі представників:

Позивача за первісним позовом/відповідача 1 за зустрічним позовом: Мітченко Т.В. - уповноважена, довіреність №1 від 03.01.2017 р.; Семеняка В.В. - уповноваженого, довіреність №2 від 03.01.2017 р.

Відповідача 1 за первісним позовом (відповідача 2 за зустрічним позовом): Перепелюка П.З. - представника, довіреність №03/16-1 від 16.03.2016 р.

Відповідача 2 за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом: Демчука С.С. - повіреного, довіреність б/н від 30.12.2016 р.

В попередніх судових засіданнях представникам сторін роз'яснювались процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріматко-Вест", м. Рівне, надалі - позивач за первісним позовом, звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр - Галичина", м. Тернопіль, надалі - відповідач 1 за первісним позовом, та Приватного підприємства "Продекспорт", м. Тернопіль, надалі - відповідач 2 за первісним позовом, про стягнення солідарно заборгованості в загальній сумі 1 462 545 грн 67 коп., з яких: 1 182 896,08 грн - сума вартості товару з врахуванням коригування, 244 162,71 грн - пеня та 35 486,88 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання ТзОВ "Агроцентр-Галичина", як Покупцем за Договором поставки №СЗР-035000002 від 26.04.2013 р., та ТзОВ "Продекспорт", як Поручителем ТзОВ "Агроцентр-Галичина" за Договором поруки №2 від 28.05.2013 р., взятих на себе зобов'язань в частині строків проведення розрахунків та оплати коригування вартості товару.

В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Договору поставки №СЗР-035000002 від 26.04.2013 р., специфікацій №00001 від 26.04.2013р. на суму 138 462,80 грн, №00002 від 08.05.2012 р. на суму 406 731,35 грн, №00003 від 18.05.2013 р. на суму 413 386,16 грн, №00004 від 28.05.2012 р. на суму 124 451 грн, №00005 від 28.05.2012 р. на суму 77 388 грн, №00006 від 01.06.2013 р. на суму 136 200 грн, №00007 від 06.06.2013 р. на суму 380 077 грн, №00008 від 18.06.2013 р. на суму 274 002,20 грн, №00009 від 21.06.2012 р. на суму 6 340,60 грн, №00010 від 27.06.2013 р. на суму 7 794,60 грн, №00011 від 17.07.2013 р. на суму 23 550 грн, №00012 від 30.07.2013 р. на суму 56 496 грн, №00013 від 20.08.2013 р. на суму 4 716 грн, видаткових накладних за період з травня місяця 2013 р. по серпень місяць 2013 р., довіреностей, банківських виписок за період з квітня місяця 2013 р. по серпень місяць 2014 р., договору поруки №2 від 28.05.2013р., листів вимог №45 від 21.11.2013 р., №40 від 12.08.2014 р., №23 від 02.02.2015 р. та №33 від 01.12.2015 р., розрахунок коригування вартості товару, а також інші документи.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 04.03.2016 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 14:45 год. 21.03.2016р.

Поряд із цим, 21.03.2016 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява Приватного підприємства "Продекспорт", м. Тернопіль за №21/03/16-1 від 21.03.2016 р. (вх. № 173) до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріматко-Вест", м. Рівне, відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина", м. Тернопіль, про визнання поруки за Договором поруки №2 від 28.05.2013 р. припиненою.

Ухвалою суду від 21.03.2016 р. зустрічну позовну заяву ПП "Продекспорт" №21/03/16-1 від 21.03.2016 р. (вх. № 173) прийнято до розгляду з первісним позовом у справі №921/137/16-г/8.

Ухвалами від 21.03.2016 р., від 11.04.2016 р. та від 25.04.2016 р., в порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено до 15:30 год. 04.04.2016 р., до 10:00 год. 20.04.2016 р. та, відповідно, до 12:10 год. 11.05.2016 р., з викладених у них підстав. В судових засіданнях 04.04.2016 р., 20.04.2016 р. та 11.05.2016 р., в порядку ч. 3 ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 15:40 год. 11.04.2016 р., до 10:55 год. 20.04.2016 р., до 15:20 год. 25.04.2016 р. та, відповідно, до 16:00 год. 11.05.2016 р., з викладених у відповідних формулярах (протоколах) судових засідань підстав, про що повноважних представників сторін повідомлено під розписки (в матеріалах справи).

Строк вирішення спору було продовжено в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 69 ГПК України, про що судом винесено відповідну ухвалу від 25.04.2016 р.

Ухвалами суду від 11.05.2016 р. у даній справі призначено судову технічну експертизу, проведення якої було доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, м. Тернопіль, вул. Січових Стрільців, 4, та, відповідно, на підставі ч. 2 п. 1 ст. 79 ГПК України, провадження по справі зупинено. Окрім того, суд зобов'язав експертну установу, відповідно до ст. 42 ГПК України, надіслати копії експертного висновку сторонам по справі; докази направлення - надати до суду разом з експертним висновком.

17.05.2016 р. супровідним листом за №737/16 матеріали справи було направлено на адресу Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

07.12.2016 р., згідно супровідного листа за №400/16-22 від 30.11.16 р. (отримано та зареєстровано канцелярією суду за вх. №21228), матеріали судової справи №921/137/16-г/8, із долученням висновку експерта №400/16-22 від 31.10.2016р., повернуто на адресу господарського суду Тернопільської області. Поряд із цим, витребовуваних судом в ухвалі від 11.05.2016 р. доказів направлення копії експертного висновку сторонам по справі суду не надано.

Ухвалою від 07.12.2016 р., зважаючи на відсутність у суду відомостей про надіслання експертною установою на адресу сторін у справі копії експертного висновку, з метою надання їм можливості ознайомитись із висновком експертизи та надати суду результати такого ознайомлення (погодження, заперечення, клопотання про проведення судового засідання за участю експерта, при наявності до нього запитань), без поновлення провадження у справі, було призначено судове засідання на 11:00 год. 19.12.2016 р., яке, в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 10:00 год. 11.01.2017 р., з викладених у відповідній ухвалі суду підстав.

Ухвалою суду від 11.01.2017 р. провадження у справі №921/134/16-г/8 поновлено та розгляд справи в судовому засіданні призначено на 09:10 год. 18.01.2017 р.

Повноважні представники позивача в судове засідання 18.01.2017 р. прибули, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та посилаючись на долучені до матеріалів справи документи. Зазначили, що із висновком судово-технічної експертизи погоджуються в повному обсязі та підтримали усе наведене ними в судовому засіданні 11.01.2017 р. Окрім того, стверджують, що виконання зобов'язань та, відповідно, коригування (донарахування) вартості Товару мало місце саме на підставі долученого до матеріалів справи ТзОВ "Агріматко-Вест" Договору поставки №СЗР-035000002 від 26.04.2013 р. Наголошують на тому, що позовні вимоги обґрунтовані саме положеннями даного договору. Просять суд врахувати, що згідно наданого за результатами проведення судової-технічної експертизи документів висновку експерта від 31.10.2016 р. за №400/16-22, ознак фальсифікації наданого ТзОВ "Агріматко-Вест" примірнику Договору поставки № СЗР-035000002 від 24.06.2013 р. не виявлено. Наведені ними у попередніх судових засіданнях твердження про те, що мало місце укладення двох різних (на умовах попередньої оплати та на умовах товарного кредиту) договорів підтримали в повному обсязі. Окрім того, на виконання вимог ухвали від 11.01.2017 р. надали суду додаткові письмові пояснення (вх. №3772 від 16.01.2017 р.), згідно яких зазначили, що визначений Товариством у розрахунку єдиний договірний курс долара США 10 грн за 1 дол. США, а не як визначено у деяких специфікаціях (8,16600; 8,15100; 8,15900), суттєво зменшує заявлену до стягнення суму заборгованості відповідача по коригуванню вартості товару. Просять суд врахувати, що коригування вартості товару передбачено як умовами договору в наданій ТзОВ "Агріматко-Вест" редакції, так і умовами договору в наданій ПП "Агроцентр-Галичина" редакції. У зв'язку із наведеним, доводи останнього про безпідставність позовних вимог та його посилання на приписи ст. 632 ЦК України вважають такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо визначеного у позовній заяві періоду нарахування пені зазначають, що оскільки строк виконання зобов'язання відповідачів не встановлений, період нарахування пені позивачем визначений з дня, коли відповідач-1 повністю розрахувався за отриманий товар. Також, повідомили, що заявлена до стягнення сума 3% річних нарахована позивачем за період з 13.11.2014 р. по 13.11.2015 р. З огляду на наведене, просять суд позовні вимоги за первісним позовом задовольнити в повному обсязі. В задоволенні зустрічного позову просять відмовити з підстав, наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву за №22 від 06.05.2016 р. (вх. №9832 від 10.05.2016 р.). Зокрема, вважають, що гарантійним листом-клопотанням, підписаним повноважними представниками ТзОВ "Агроцентр-Галичина" та ПП "Продекспорт", саме позивач за зустрічним позовом гарантував погашення заборгованості відповідача 1 за первісним позовом до 15.09.2014 р. Наведене, на думку представників ТзОВ "Агріматко-Вест", свідчить про продовження строку дії поруки, а отже і безпідставність доводів ПП "Продекспорт" про її припинення на підставі п. 4 ст. 559 ЦК України.

Повноважний представник ТзОВ "Агроцентр-Галичина" (відповідача 1 за первісним позовом/відповідача 2 за зустрічним позовом) в судове засідання 18.01.2017 р. прибув, факт отримання Товару на підставі долучених до матеріалів справи специфікацій не заперечив. Повторно зазначив, що Товариство погоджується із результатами проведеної судово-технічної експертизи. Поряд із цим, вважає, що ТзОВ "Агріматко-Вест" не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх позовних вимог саме на підставі Договору поставки № СЗР-035000002 від 24.06.2013 р. у наданій ним редакції, оскільки при проведенні дослідження експерт не зміг встановити чи становлять одне ціле (3 аркуші) наданого на експертизу документу. Неможливість встановлення даного факту, на думку представника ТзОВ "Агроцентр-Галичина", свідчить про можливу підробку документу. Окрім того, вважає, що коригування вартості товару може мати місце лише під час виконання договору, а не після проведення розрахунку за отриманий товар, оскільки, в силу приписів ст. 632 ЦК України, зміна ціни товару після його виконання не допускається. З огляду на наведене вище, просить суд у задоволенні первісного позову відмовити повністю. Зустрічні позовні вимоги ПП "Продекспорт" вважає правомірними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Повноважний представник ПП "Продекспорт" (відповідач 2 за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом) в судове засідання 18.01.2017 р. прибув. Зазначив, що підприємство погоджується із результатами проведеної судово-технічної експертизи. Зустрічну позовну заяву підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ній. Повторно наголосив на тому, що оскільки в Договорі поруки строк його дії не визначений, тому останній визначається строком виконання основного зобов'язання, який встановлений у Договорі поставки. Зі змісту специфікацій вбачається, що остаточним терміном виконання зобов'язань за Договором поставки є 31.10.2013 р. Таким чином, остаточним терміном для пред'явлення вимог ТзОВ "Агріматко-Вест" до ПП "Продекспорт", як поручителя, є 30.04.2014 р., проте із відповідним позовом позивач звернувся лише 24.02.2016 р., тобто за межами встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку. Доводи позивача за первісним позовом щодо перенесення строків сплати за Договором згідно гарантійного листа-клопотання вважає безпідставними, оскільки, на його думку, жодний додатковий правочин, яким би сторони погодили нові терміни оплати, змінивши тим самим умови первісного договору поруки, не укладався, а вказаний лист не є правочином в розумінні приписів чинного законодавства. Враховуючи наведене, просить суд зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, в задоволенні первісних позовних вимог щодо стягнення з ПП "Продекспорт", як солідарного боржника, визначених у позовній заяві сум просить відмовити; в іншій частині первісного позову покладається на думку суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення повноважних представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Предметом судового розгляду у даній справи за первісним позовом є вимога позивача про стягнення з відповідачів 1 та 2 солідарно заборгованості в загальній сумі 1 462 545 грн 67 коп., з яких: 1 182 896,08 грн - сума вартості товару з врахуванням коригування, 244 162,71 грн - пеня та 35 486,88 грн - 3% річних. Підставою позовних вимог ТзОВ "Агріматко-Вест" визначає порушення ТзОВ "Агроцентр-Галичина" умов Договору поставки № СЗР-035000002 від 26.04.2013 р. та невиконанням ПП "Продекспорт" взятих на себе згідно Договору поруки №2 від 28.05.2013 р. зобов'язань. При цьому, нарахування заявленої до стягнення суми вартості товару з урахуванням коригування здійснено позивачем на підставі п. 4.5 Договору поставки № СЗР-035000002 від 26.04.2013 р.

В підтвердження факту поставки відповідачу 1 за первісним позовом товару на виконання умов Договору поставки № СЗР-035000002 від 26.04.2013 р. позивачемза первісним позовом до матеріалів справи долучено: видаткові накладні №517005 від 17.05.2013 р. на суму 138 462,80 грн, №601003 від 01.06.2013 р. на суму 406 731,35 грн, №601004 від 01.06.2013 р. на суму 413 386,16 грн, №601005 від 01.06.2013 р. на суму 124 451 грн, №601006 від 01.06.2013 р. на суму 77 388 грн, №601007 від 01.06.2013 р. на суму 115 200 грн, №625007 від 26.06.2013 р. на суму 681 419,80 грн, №627010 від 27.06.2013 р. на суму 7 794,60 грн, №802005 від 02.08.2013 р. на суму 56 496 грн, №813006 від 13.08.2013 р. на суму 23 550 грн та №823004 від 23.08.2013 р. на суму 4 716 грн; довіреності №31 від 25.04.2013 р., б/н від 01.06.2013 р., №63 від 25.06.2013 р., №65 від 27.06.2013 р., №91 від 02.08.2013 р., №97 від 13.08.2013 р. та №98 від 19.08.2013 р., видані ТзОВ "Агроцентр-Галичина" на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на отримання товару від ТзОВ "Агріматко-Вест", а також узгоджені та підписані сторонами наступні специфікації:

- №00001 від 26.04.2013 р. на суму 138 462,80 грн, згідно якої Покупець сплачує 27 692,56 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 05.06.2013 р., на решту суми - 110 770,24 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 27 692,56 грн - 25.08.2013 р., 27 692,56 грн - 30.09.2013 р. та 55 385,12 грн - 31.10.2013 р.;

- №00002 від 08.05.2013 р. на суму 406 731,35 грн, згідно якої Покупець сплачує 81 346,43 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 05.06.2013 р., на решту суми - 325 384,92 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 81 346,23 грн - 25.08.2013 р., 81 346,23 грн - 30.09.2013 р. та 162 692,46 грн - 31.10.2013 р.;

- №00003 від 18.05.2013 р. на суму 413 386,16 грн, згідно якої Покупець сплачує 82 677,97 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 05.06.2013 р., на решту суми - 330 708,19 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 82 677,05 грн - 25.08.2013 р., 82 677,05 грн - 30.09.2013 р. та 165 354,09 грн - 31.10.2013 р.;

- №00004 від 28.05.2013 р. на суму 124 451,00 грн, згідно якої Покупець сплачує 24 889,96 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 05.06.2013 р., на решту суми - 99 561,04 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 24 890,26 грн - 25.08.2013 р., 24 890,26 грн - 30.09.2013 р. та 49 780,52 грн - 31.10.2013 р.;

- №00005 від 28.05.2013 р. на суму 77 388 грн, згідно якої Покупець сплачує 15 477,84 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 05.06.2013 р., на решту суми - 61 910,16 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 15 477,54 грн - 25.08.2013 р., 15 477,54 грн - 30.09.2013 р. та 30 955,08 грн - 31.10.2013 р.;

- №00006 від 01.06.2013 р. на суму 136 200 грн, згідно якої Покупець сплачує 27 236,08 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 01.06.2013 р., на решту суми - 108 963,92 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 27 240,98 грн - 25.08.2013 р., 27 240,98 грн - 30.09.2013 р. та 54 481,96 грн - 31.10.2013 р.;

- №00007 від 06.06.2013 р. на суму 380 077 грн, згідно якої Покупець сплачує 76 016,58 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 15.06.2013 р., на решту суми - 304 060,42 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 76 015,11 грн - 25.08.2013 р., 76 015,11 грн - 30.09.2013 р. та 152 030,20 грн - 31.10.2013 р.;

- №00008 від 18.06.2013 р. на суму 274 002,20 грн, згідно якої Покупець сплачує 46 426,40 грн (16,94 % вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 18.06.2013 р., на решту суми - 227 575,80 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.;

- №00009 від 21.06.2013 р. на суму 6 340,60 грн, згідно якої Покупець сплачує 1 074,97 грн (16,95% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 21.06.2013 р., на решту суми - 5 265,63 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.;

- №00010 від 27.06.2013 р. на суму 7 794,60 грн, згідно якої Покупець сплачує 1 319,16 грн (16,92% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 27.06.2013 р., на решту суми - 6 475,44 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.;

- №00011 від 17.07.2013 р. на суму 23 550 грн, згідно якої Покупець сплачує 3 989,75 грн (16,94% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 30.07.2013 р., на решту суми - 19 560,25 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.;

- №00012 від 30.07.2013 р. на суму 56 496 грн, згідно якої Покупець сплачує 9 549,58 грн (16,90% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 30.07.2013 р., на решту суми - 46 946,42 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.;

- №00013 від 20.08.2013 р. на суму 4 716,00 грн, згідно якої Покупець сплачує 796,45 грн (16,89% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 20.08.2013 р., на решту суми - 3 919,55 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.

Поряд із цим, відповідач 1 за первісним позовом факт існування Договору поставки № СЗР-035000002 від 26.04.2013 р. в наданій позивачем редакції заперечував. Стверджував, що наявний у ТзОВ "Агроцентр-Галичина" примірник Договору поставки № СЗР-035000002 від 26.04.2013 р. не містить п. 4.5, а п. 4.2 викладено у іншій редакції (в матеріалах справи). Звертав увагу суду на твердження особи, яка підписала договір від імені Товариства, викладені у наданих суду поясненнях, зокрема, щодо можливої фальсифікації даного Договору.

Окрім того, в обґрунтування правомірності своїх тверджень надав суду наявні у ТзОВ "Агроцентр-Галичина" специфікації до Договору №СЗР-000002 від 26.04.2013 р. в кількості 12 шт.:

- №00001 від 26.04.2013 р. на суму 138 462,80 грн, згідно якої Покупець сплачує 41 538,84 (30% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 30.04.2013 р. та 96 923,96 грн (70% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 31.10.2013 р.;

- №00003 від 18.05.2013 р. на суму 413 185,60 грн, згідно якої Покупець сплачує 413 185,60 грн (100% вартості товару) на умовах попередньої оплати, строк сплати якої 18.05.2013 р.;

- №00004 від 28.05.2013 р. на суму 124 451,00 грн, згідно якої Покупець сплачує 24 889,96 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 05.06.2013 р., на решту суми - 99 561,04 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 24 890,26 грн - 25.08.2013 р., 24 890,26 грн - 30.09.2013 р. та 49 780,52 грн - 31.10.2013 р.;

- №00005 від 28.05.2013 р. на суму 77 388 грн, згідно якої Покупець сплачує 15 477,84 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 05.06.2013 р., на решту суми - 61 910,16 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 15 477,54 грн - 25.08.2013 р., 15 477,54 грн - 30.09.2013 р. та 30 955,08 грн - 31.10.2013 р.;

- №00006 від 01.06.2013 р. на суму 136 200 грн, згідно якої Покупець сплачує 27 236,08 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 01.06.2013 р., на решту суми - 108 963,92 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 27 240,98 грн - 25.08.2013 р., 27 240,98 грн - 30.09.2013 р. та 54 481,96 грн - 31.10.2013 р.;

- №00007 від 06.06.2013 р. на суму 380 077 грн, згідно якої Покупець сплачує 76 016,58 грн (20% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 15.06.2013 р., на решту суми - 304 060,42 грн надано товарний кредит з наступним строком погашення: 76 015,11 грн - 25.08.2013 р., 76 015,11 грн - 30.09.2013 р. та 152 030,20 грн - 31.10.2013 р.;

- №00008 від 18.06.2013 р. на суму 274 002,20 грн, згідно якої Покупець сплачує 46 426,40 грн (16,94% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 18.06.2013 р., на решту суми - 227 575,80 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.;

- №00009 від 21.06.2013 р. на суму 6 340,60 грн, згідно якої Покупець сплачує 1 074,97 грн (16,95% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 21.06.2013 р., на решту суми - 5 265,63 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.;

- №00010 від 27.06.2013 р. на суму 7 794,60 грн, згідно якої Покупець сплачує 1 319,16 грн (16,92% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 27.06.2013 р., на решту суми - 6 475,44 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.;

- №00011 від 17.07.2013 р. на суму 23 550 грн, згідно якої Покупець сплачує 3 989,75 грн (16,94% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 30.07.2013 р., на решту суми - 19 560,25 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.;

- №00012 від 30.07.2013 р. на суму 56 496 грн, згідно якої Покупець сплачує 9 549,58 грн (16,90% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 30.07.2013 р., на решту суми - 46 946,42 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.;

- №00013 від 20.08.2013 р. на суму 4 716,00 грн, згідно якої Покупець сплачує 796,45 грн (16,89% вартості товару) - попередня оплата, строк сплати якої 20.08.2013 р., на решту суми - 3 919,55 грн надано товарний кредит строком погашення - 31.10.2013 р.

Під час розгляду даного спору судом встановлено, що в матеріалах справи наявні два примірники Договорів поставки №СЗР-035000002 від 24.06.2013 р., один з яких наданий позивачем за первісним позовом та, відповідно, на підставі якого обґрунтовані первісні позовні вимоги, інший - відповідачем 1 за первісним позовом. Обидва примірники Договорів підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Зокрема, за умовами Договору поставки №СЗР-035000002 від 26.04.2013 р., в редакції відповідача 1 за первісним позовом (надалі - Договір поставки №1), Постачальник - ТзОВ "Агріматко-Вест" зобов'язався передати у власність Покупцеві - ТзОВ "Агроцентр-Галичина" на умовах СРТ м. Тернопіль, вул. Кривоноса, 2 Б (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р.) товари (надалі іменуються "товари") за номенклатурою та в строки відповідно до специфікацій (надалі іменуються "специфікації"), які є додатками до цього Договору та його невід'ємними частинами, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та сплатити за нього визначену в специфікаціях до Договору вартість в строки та в порядку, передбаченому Договором та специфікаціями до нього (п. 1.1 ст. 1 Договору №1).

П. п. 2.1 - 2.2 ст. 2 Договору №1 передбачено, що ціни товарів визначаються Сторонами як договірні. Кількість та ціни товарів указуються в специфікаціях до Договору, які є його невід'ємними частинами. Загальна сума договору визначається шляхом складання підсумкових сум по специфікаціям до цього Договору. Строки поставки товару погоджуються Сторонами та відображаються в специфікаціях.

У відповідності до п. п. 3.1, 3.4 ст. 3 Договору №1, Постачальник зобов'язався передати Покупцю товар у строки, визначенні п. 1.1. Договору. Товар постачається централізовано - кільцевими завезеннями повністю або частинами за попередніми заявками Покупця, узгодженими з Постачальником в будь якій формі (в т.ч. усно); надати Покупцеві необхідний розрахунок коригування вартості товару у випадку, передбаченому п. 4.2 даного Договору.

Згідно п. п. 3.5- 3.7, 3.9 ст. 3 Договору №1, Покупець зобов'язаний прийняти товар, вказаний у п. 1.1. цього Договору, в погоджені сторонами строки; здійснити оплату за придбаний товар згідно умов статті 4 даного Договору; здійснити оплату коригування вартості товару відповідно до розрахунку Продавця згідно п. п. 3.4, 4.2 Договору; при зазначені призначення платежу у платіжному дорученні посилатись на номер та дату Договору. В іншому випадку Постачальник самостійно визначає порядок, суми та напрями зарахування отриманих коштів в рахунок погашення існуючих зобов'язань.

Положеннями п. п. 4.1 - 4.2 ст. 4 Договору №1 сторони визначили, що Покупець здійснює попередню оплату в розмірі 100% від суми договору, яка розраховується згідно п. 2.1. Строки здійснення попередньої оплати зазначаються в специфікаціях. Вартість товару підлягає коригуванню Постачальником, якщо з моменту укладення даного договору до моменту остаточного розрахунку курс на міжбанку заявлений АТ "ОТП Банк" (гривні до долара США чи ЄВРО, в залежності від валюти, за якою Постачальник придбав товар за зовнішньоекономічним контрактом) збільшився або зменшився більш як на 2 %.

Відповідно до п. п. 5.1- 5.2 ст. 5 Договору №1, відвантаження товару Постачальником здійснюється виключно за умови виконання п. 4.1. Передача товару Постачальником представнику Покупця здійснюється виключно за умови надання представником Покупця документу, що підтверджує його повноваження на отримання товару (довіреності).

П. 7.1. р. 7 Договору №1 сторони погодили, що право власності на товар Покупець набуває з моменту передачі товару.

Згідно п. п. 10.1, 10.3 ст. 10 Договору №1, останній укладений в 2-х примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику кожній стороні. Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

Поряд із цим, за умовами Договору поставки №СЗР-035000002 від 26.04.2013 р., в редакції позивача за первісним позовом (надалі - Договір поставки №2), Постачальник - ТзОВ "Агріматко-Вест" зобов'язався передати у власність Покупцеві - ТзОВ "Агроцентр-Галичина" на умовах СРТ м. Тернопіль, вул. Кривоноса, 2 Б (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р.) товари (надалі іменуються "товари") за номенклатурою та в строки відповідно до специфікацій (надалі іменуються "специфікації"), які є додатками до цього Договору та його невід'ємними частинами, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та сплатити за нього визначену в специфікаціях до Договору вартість в строки та в порядку, передбаченому Договором та специфікаціями до нього (п. 1.1 ст. 1 Договору №2).

Відповідно до п.п. 2.1- 2.2 ст. 2 Договору №2, ціни товарів визначаються Сторонами як договірні. Кількість та ціни товарів указуються в специфікаціях до Договору, які є його невід'ємними частинами. Загальна сума Договору визначається шляхом складання підсумкових сум по специфікаціям до цього Договору. Строки поставки товару погоджуються Сторонами та відображаються в специфікаціях.

Згідно п. 3.1. ст. 3 Договору №2, Постачальник зобов'язаний передати Покупцю товар у строки, визначені п.1.1. Договору. Товар постачається централізовано - кільцевими завезеннями повністю або частинами за попередніми заявками Покупця, узгодженими з Постачальником в будь який формі (в т.ч. усно).

П. 3.4. р. 3 Договору №2 передбачено обов'язок Постачальника надати Покупцеві необхідний розрахунок коригування вартості товару у випадку, передбаченому п. 4.5 даного Договору.

Згідно п. п. 3.5-3.7, 3.9 ст. 3 Договору №2, Покупець зобов'язаний прийняти товар, вказаний у п.1.1 цього Договору, в погоджені Сторонами строки; здійснити оплату за придбаний товар згідно умов статті 4 даного Договору; здійснити оплату коригування вартості товару відповідно до розрахунку Продавця згідно п. п. 3.4, 4.5 Договору; при зазначені призначення платежу у платіжному дорученні посилатись на номер та дату Договору. В іншому випадку Постачальник самостійно визначає порядок, суми та напрями зарахування/отриманих коштів в рахунок погашення існуючих зобов'язань.

Положеннями п. п. 4.1 - 4.5 ст. 4 Договору №2, сторони погодили, що Покупець здійснює обов'язкову часткову попередню оплату у розмірі 20% від суми договору, яка розраховується згідно п. 2.1. Сума та строки попередньої оплати указуються у специфікації. На решту суми Постачальник надає Покупцеві відстрочку по оплаті. Покупець сплачує заборгованість згідно строків, які відображено в специфікації. Ціни на товари є договірними і вказані у специфікаціях. Ціни на товари, які Постачальник придбав за зовнішньоекономічними контрактами, розраховуються за формулою: Ц = (Цвз * Пп * Ко) + (Цвз * Пк * Кд), де:

Ц - ціна товару;

Цвз - відпускна ціна товару;

Пп - відсоток попередньої оплати згідно п. 4.1.;

Ко - курс валюти закупівлі імпортного товару до гривні, встановлений АТ "ОТП Банк" (м. Київ) для безготівкових операцій на день укладення Договору;

Пк - відсоток вартості товару, на який надається товарний кредит;

Кд - узгоджений сторонами курс валюти закупівлі імпортного товару до гривні (надалі - "договірний курс",) який указується у специфікації.

На момент проведення остаточного розрахунку, сума, що підлягає сплаті відповідно до пункту 4.2. Договору, підлягає коригуванню у наступних випадках:

а) у бік збільшення, якщо курс встановлений АТ "ОТП Банк" (м. Київ) для безготівкових операцій для валюти придбання товару, що зазначена у специфікації, збільшився більш ніж на два відсотки по відношенню до договірного курсу,визначеного Сторонами в специфікації. При настанні наведеної вище обставини, сума, що підлягає сплаті відповідно до пункту 2.1. Договору, в українській гривні розраховується Покупцем за формулою:

С = Сп * (Ко / Кд), де:

Сп - узгоджена сторонами сума в гривнях, розрахована за договірним курсом, яка підлягає сплаті згідно специфікації;

Кд - договірний курс;

Ко - курс валюти закупівлі імпортного товару до гривні, встановлений АТ "ОТП Банк" (м. Київ) для безготівкових операцій на день розрахунку. У разі затримання остаточного розрахунку більше ніж узгоджено сторонами, цей курс не може бути нижчий, ніж курс встановлений Ат "ОТП Банк" (м. Київ) для безготівкових операцій на дату остаточного розрахунку визначену в Договорі;

б) у бік зменшення, якщо курс встановлений AT "ОТП Банк" (м. Київ) для безготівкових операцій для валюти придбання товару, що зазначена у специфікації, зменшився більш ніж на два відсотки по відношенню до договірного курсу, визначеного Сторонами в специфікації. Постачальник надає Покупцю знижку на ціну товару, яка розраховується Покупцем за формулою:

З = Сп - Сп * (Ко / Кд), де:

Сп - узгоджена сторонами сума в гривнях, розрахована за договірним курсом, яка підлягає сплаті згідно специфікації;

Кд - договірний курс;

Ко - курс валюти закупівлі імпортного товару до гривні, встановлений AT "ОТП Банк" (м. Київ) для безготівкових операцій на день розрахунку. У разі затримання остаточного розрахунку більше ніж узгоджено сторонами, цей курс не може бути нижчий, ніж курс встановлений AT "ОТП Банк" (м. Київ) для безготівкових операцій на дату остаточного розрахунку визначену в Договорі;

У випадку порушення строків остаточного розрахунку більше ніж на 15 календарних днів, сума знижки зменшується на 1 % за кожен день прострочки.

Згідно п. п. 5.1 - 5.2 ст. 5 Договору №2, відвантаження товару Постачальником здійснюється виключно за умови виконання п. 4.1. Передача товару Постачальником представнику Покупця здійснюється виключно за умови надання представником Покупця документу, що підтверджує його повноваження на отримання товару (довіреності).

П. 7.1 ст. 7 Договору №2 сторони погодили, що право власності на товар Покупець набуває з моменту передачі товару.

У відповідності п. п. 10.1, 10.3 ст. 10 Договору №2, останній укладений в 2-х примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику кожній стороні. Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

При дослідженні в судових засіданнях примірнику Договору поставки № СЗР-035000002 від 26.04.2013 р., наданого ТзОВ "Агріматко-Вест", та примірнику Договору поставки № СЗР-035000002 від 26.04.2013 р., наданого ТзОВ "Агроцентр-Галичина", судом було встановлено, що умови останніх щодо порядку оплати вартості товару та коригування його вартості (ст. 4 Договорів) різняться між собою.

Зокрема, в наданому позивачем за первісним позовом примірнику Договору передбачено обов'язок Покупця здійснити часткову попередню оплату - 20% від суми Договору, розміри та строки якої, визначені у Специфікаціях (п. 4.1 ст. 4). На решту суми Покупцеві надано відстрочку по оплаті та вказано про обов'язок сплати такої суми у строки визначені в специфікаціях (п. 4.2 ст. 4). П. 4.5 ст. 4 Договору поставки №2 встановлено порядок здійснення коригування вартості товару.

Натомість примірник Договору, в наданій відповідачем 1 за первісним позовом редакції, передбачає обов'язок Покупця здійснити попередню оплату в розмірі 100% від суми Договору, у строки зазначені у специфікаціях (п. 4.1 ст. 4). Коригування вартості товару передбачено п. 4.2 ст. 4 Договору №1.

З метою встановлення дійсних обставин справи та з'ясування факту правомірності/безпідставності доводів ТзОВ "Агроцентр-Галичина" (відповідача 1 за первісним позовом) щодо укладення Договору поставки за №СЗР-35000002 від 26.04.2013 р. у редакції позивача, факту його можливої фальсифікації (сфабрикованості), враховуючи твердження представників позивача за первісним позовом про наявність укладених між сторонами двох Договорів поставки за №СЗР-35000002 від 26.04.2013 р., в т. ч. і в редакції відповідача 1 за первісним позовом, ухвалою суду від 11.05.2016 р. у справі №921/137/16-г/8 було призначено судову технічну експертизу Договору поставки №СЗР-035000002 від 24.06.2013 р. в наданій позивачем редакції; проведення останньої було доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, м. Тернопіль, вул. Січових Стрільців, 4; на вирішення експерта поставлено наступні запитання:

- чи виготовлений Договір поставки №СЗР-035000002 від 24.06.2013 р. шляхом монтажу, за допомогою комп'ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

- в якій послідовності виконувались реквізити наданого на дослідження документу: текст, підписи, відтиски печаток?

- чи здійснений підпис та нанесений відтиск печатки ТзОВ "Агроцентр-Галичина" у досліджуваному документів у той час, яким датовано документ?

- чи становлять одне ціле частини (3 аркуші) наданого на експертизу документу?

З висновку судового експерта Тернопільського відділення Київського НДІСЕ за №400/16-22 від 31.10.2016 р. вбачається, що:

- ознак того, що Договір поставки СЗР-035000002 від 24.06.2013 р. виготовлено шляхом монтажу за допомогою комп'ютерної або копіювально-розмножувальної техніки не виявлено;

- у досліджувальному договорі поставки спершу було нанесено друкований текст на третьому аркуші, а поверх нього виконано підписи від імені сторін та нанесено відтиски обох печаток.

При цьому, встановити, чи нанесено відтиск печатки ТзОВ "Агроцентр-Галичина" у досліджуваному документі у той час, яким датовано документ та чи становлять одне ціле частини (3 аркуші) наданого на експертизу документу експерту встановити не вдалось.

Поряд із цим, у дослідницькій частині висновку №400/16-22 від 31.10.2016 р. до питань 1 та 4 експертом вказано, що дослідженням виправлень, дописок чи дорисовок знаків тексту, їх штрихів, порушення паралельності рядків, відстані між ними, знаків тексту іншої форми або структури, інших розбіжностей, що могли б свідчити про додрукування фрагментів тексту, або вказувати на неодночасність виконання цих фрагментів тексту чи аркушів документу не виявлено.

В силу положень ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Висновок судового експерта оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу (ст. 42 ГПК України).

Таким чином, зважаючи на те, що: за результатами проведеного експертного дослідження та наданого судовим експертом висновку, доводи відповідача 1 за первісним позовом - ТзОВ "Агроцентр-Галичина" щодо факту можливої фальсифікації (сфабрикованості) Договору поставки за №СЗР-35000002 від 26.04.2013 р. у редакції позивача не підтверджено; позивачем факт підписання між ТзОВ "Агріматко-Вест" та ТзОВ "Агроцентр-Галичина" договору поставки №СЗР-035000002 від 24.06.2013 р., як на умовах попередньої оплати (в редакції відповідача 1 за первісним позовом), так і на поставку товарів на умовах надання товарного кредиту (в редакції ТзОВ "Агріматко-Вест") не заперечується; що згідно наявних в матеріалах справи пояснень особи (ОСОБА_6Ф.), яка підписала договір поставки №СЗР-035000002 від 24.06.2013р. від імені ТзОВ "Агроцентр-Галичина" останнім підтверджено факт підписання (справжність підпису та печатки останньої сторінки) даного правочину; беручи до уваги, що обидва примірники договорів підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб, суд вважає за доцільне погодитись із твердженнями позивача за первісним позовом про наявність укладених між сторонами двох Договорів поставки №СЗР-035000002 від 24.06.2013 р., - поставки товару на умовах попередньої оплати та на умовах надання товарного кредиту.

Окрім того, дослідивши долучені сторонами до матеріалів справи Специфікації на поставку товару згідно Договору поставки №СЗР-035000002 від 24.06.2013 р., які долучені до матеріалів справи як позивачем за первісним позовом, так і відповідачем 1 за первісним позовом та описані вище судом, суд встановив, що специфікації за №№00004-00013 є абсолютно ідентичними: найменування товару, його кількість, суми поставок, договірний курс валюти еквіваленту, строки і розміри внесення платежів тощо.

Щодо специфікації №00002 від 08.05.2013 р., слід зазначити, що остання відповідачем 1 за первісним позовом до матеріалів справи не долучена. Поряд із цим, факт отримання товару на суму 406 731,35 грн ТзОВ "Агроцентр-Галичина" не заперечено.

Наведене вище, на думку суду, свідчить про те, що поставка товарів згідно специфікацій №00002 від 08.05.2013 р. на суму 406 731,35 грн, №00004 від 28.05.2013 р. на суму 124 451,00 грн; №00005 від 28.05.2013 р. на суму 77 388 грн; №00006 від 01.06.2013 р. на суму 136 200 грн; №00007 від 06.06.2013 р. на суму 380 077 грн; №00008 від 18.06.2013 р. на суму 274 002,20 грн; №00009 від 21.06.2013 р. на суму 6 340,60 грн; №00010 від 27.06.2013 р. на суму 7 794,60 грн; №00011від 17.07.2013 р. на суму 23 550 грн; №00012 від 30.07.2013 р. на суму 56 496 грн та №00013 від 20.08.2013 р. на суму 4 716,00 грн відбулась на умовах товарного кредиту, тобто згідно умов Договору поставки в наданій позивачем за первісним позовом редакції.

Зі змісту долучених відповідачем 1 за первісним позовом до матеріалів справи специфікацій №00001 від 26.04.2013 р. та №00003 від 18.05.2013 р. вбачається, що оплата вартості поставленого товару повинна була здійснюватись на умовах попередньої оплати. Зокрема: 41 538,44 грн - 30.04.2013 р., 96 923,96 грн - 31.10.2013 р. згідно специфікації №00001 від 26.04.2013 р. та 413 185,60 грн - 18.05.2013 р. згідно специфікації №00003 від 18.05.2013 р.

Натомість, як вже зазначалось вище, згідно долучених до матеріалів справи ТзОВ "Агріматко -Вест" специфікацій №00001 від 26.04.2013 р. та №00003 від 18.05.2013 р. вбачається, що оплата вартості поставленого товару повинна була здійснюватись на умовах товарного кредиту. Зокрема, згідно специфікації №00001 від 26.04.2013 р. на суму 138 462,80 грн Покупець сплачує 27 692,56 грн (20% вартості товару) на умовах попередньої оплати - 05.06.2013 р., на решту суми - 110 770,24 грн надано товарний кредит: 27 692,56 грн - 25.08.2013 р., 27 692,56 грн - 30.09.2013 р. та 55 385,12 грн - 31.10.2013 р.; згідно специфікації №00003 від 18.05.2013 р. на суму 413 386,16 грн, Покупець сплачує 82 677,97 грн (20% вартості товару) на умовах попередньої оплати - 05.06.2013 р., на решту суми - 330 708,19 грн надано товарний кредит: 82 677,05 грн - 25.08.2013 р., 82 677,05 грн - 30.09.2013 р. та 165 354,09 грн - 31.10.2013 р.

Поряд із цим, аналізуючи здійснені ТзОВ "Агріматко-Вест" поставки, проведені ТзОВ "Агроцентр-Галинича" оплати (належним чином засвідчені копії видаткових накладних та банківських виписок - в матеріалах справи), суд прийшов до висновку, що поставка товарів і згідно специфікацій №00001 від 26.04.2013 р. та №00003 від 18.05.2013 р. відбувалась також на умовах товарного кредиту, тобто згідно умов Договору поставки в редакції, наданій ТзОВ "Агріматко-Вест".

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що поставка товарів згідно усіх специфікацій здійснювалась саме на виконання умов Договору поставки №СЗР-035000002 від 24.06.2013 р. в редакції наданій ТзОВ "Агріматко-Вест".

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу приписів ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, укладений між сторонами по справі договір поставки є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов'язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України та в силу приписів ст. 629 ЦК України є обов'язковими для виконання його сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В свою чергу відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності з ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Факт належного виконання позивачем за первісним позовом своїх зобов'язань за Договором поставки №2 та, відповідно, поставки відповідачу 1 за первісним позовом вказаного у зазначених вище специфікаціях товару на загальну суму 2 049 595 грн 71 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями перелічених вище судом видаткових накладних, виданих ТзОВ "Агроцентр-Галичина" довіреностей на отримання товару від ТзОВ "Агріматко-Вест" та не заперечено в судовому засіданні повноважним представником ТзОВ "Агроцентр-Галичина".

За ст. 538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, прийняття відповідачем товару від позивача є підставою виникнення у відповідача зобов'язання оплатити такий товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п.п. 3.5 - 3.6 ст. 3 Договору поставки №2, Покупець зобов'язаний прийняти товар, вказаний у п. 1.1. цього Договору, в погоджені сторонами строки та здійснити оплату за придбаний товар згідно умов статті 4 даного Договору.

Відповідно до передбачених специфікаціями умов оплати вартості товару, остаточним терміном сплати відповідачем вартості товару визначено 31.10.2013 р. Поряд із цим, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що станом на 01.11.2013 р. відповідачем перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 433 340 грн 87 коп. (банківські виписки - в матеріалах справи). Таким чином, станом на 01.11.2013 р. його заборгованість перед позивачем за первісним позовом за отриманий товар становила 1 616 254 грн 84 коп.

Як стверджує позивач, вбачається з матеріалів справи та не заперечує даний факт і сам відповідач 1 за первісним позовом, остаточний розрахунок за отриманий на підставі наведених вище Специфікацій та видаткових накладних товар ТзОВ "Агроцентр-Галичина" здійснило лише 12.11.2014 р.

П. 4.5 ст. 4 Договору поставки №2 сторони погодили, що на момент проведення остаточного розрахунку, сума, що підлягає сплаті відповідно до пункту 4.2. Договору, підлягає коригуванню у наступних випадках:

а) у бік збільшення, якщо курс встановлений АТ "ОТП Банк" (м. Київ) для безготівкових операцій для валюти придбання товару, що зазначена у специфікації, збільшився більш ніж на два відсотки по відношенню до договірного курсу, визначеного Сторонами в специфікації. При настанні наведеної вище обставини, сума, що підлягає сплаті відповідно до пункту 2.1. Договору, в українській гривні розраховується Покупцем за формулою:

С = Сп * (Ко / Кд), де:

Сп - узгоджена сторонами сума в гривнях, розрахована за договірним курсом, яка підлягає сплаті згідно специфікації;

Кд - договірний курс;

Ко - курс валюти закупівлі імпортного товару до гривні, встановлений АТ "ОТП Банк" (м. Київ) для безготівкових операцій на день розрахунку. У разі затримання остаточного розрахунку більше ніж узгоджено сторонами, цей курс не може бути нижчий, ніж курс встановлений АТ "ОТП Банк" (м. Київ) для безготівкових операцій на дату остаточного розрахунку визначену в Договорі.

При цьому, згідно п. п. 3.4, 3.7 ст. 3 Договору, обов'язку Покупця здійснити оплату коригування вартості товару, передує обов'язок Продавця надати Покупцеві необхідний розрахунок коригування вартості товару у випадку, передбаченому п. 4.5 даного Договору.

Так, 01.12.2015 р. позивач, враховуючи умови п. 4.5 ст. 4 Договору поставки №2, зважаючи на те, що повну оплату вартості поставленого за даним правочином товару здійснено відповідачем 1 за первісним позовом лише 12.11.2014 р., звернувся, зокрема, до ТзОВ "Агроцентр-Галичина" із вимогою за №33 від 01.12.2015 р., згідно якої повідомив, що станом на день повного погашення заборгованості - 12.11.2014 р. сума коригування вартості товару становить 1 182 896 грн 08 коп. та просив його виконати свої зобов'язання за Договором поставки №СЗР-035000002, відповідно до п. 4.5 р. 4 Договору - перерахувати вказані кошти на рахунок підприємства.

Дана вимога залишена без задоволення. Поряд із цим, у відповідь на вимогу №33 від 01.12.2015 р. (лист за вих. №507 від 02.12.2015 р.) ТзОВ "Агроцентр-Галичина" принесло свої вибачення за допущену прострочку платежу. Повідомило, що вимоги ТзОВ "Агріматко-Вест" задоволенню не підлягають, оскільки п. 4.5 Договору, на який посилається заявник, відсутній, п. 4.2 існує в іншій редакції, підприємством порушено передбачений п. 9.2 Договору та п. 1 ст. 188 ГК України порядок врегулювання спорів, а в силу приписів ст. 632 ЦК України зміна ціни договору після його виконання не допускається.

Наведене і зумовило позивача за первісним позовом звернутись із даним позовом до суду.

В силу приписів ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч. 4 ст.179 ГК України).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.189 ГК України, ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Суб'єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні та державні регульовані ціни.

Згідно з ст.190 ГК України, вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Ст. 524 ЦК України визначено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті

Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно наказу Міністерства фінансів України від 10.08.2000 р. №193 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку " Вплив змін валютних курсів", з наступними змінами та доповненнями, валютний курс - це встановлений Національним банком України курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни; курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах (п. 4 Наказу).

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти (аналогічна правова позиція викладена у постановах ВС України, зокрема, у справах №12/149 від 04.07.2011 р., №55/440 від 27.03.2012 р. та №3-133гс-14 від 07.10.2014 р.).

Як вже зазначалось вище, умовами укладеного Договору поставки №2 сторони передбачили можливість коригування вартості товару на момент проведення покупцем (відповідачем 1 за первісним позовом) остаточного розрахунку за отриманий товар, зокрема, у бік збільшення, якщо курс встановлений АТ "ОТП Банк" для безготівкових операцій для валюти придбання товару, що зазначена у специфікації, збільшився більш ніж на два відсотки по відношенню до договірного курсу, визначеного Сторонами в специфікації.

Зі змісту специфікацій №№00002-00013 вбачається, що сторони при їх узгодженні визначили, зокрема, валюту закупівлі товару, вартість товару в гривневому еквіваленті та договірний курс валюти еквіваленту, а саме:

- згідно специфікацій №00002 від 08.05.2013 р., № 00003 від 18.05.2013 р., №00004 від 28.05.2013 р. та № 00005 від 28.05.2013 р., валютою закупівлі товару є долар США, договірний курс валюти еквіваленту за 1 долар США станом на дату відповідної специфікації - 8,16600 грн;

- згідно специфікації №00006 від 01.06.2013 р., валютою закупівлі товару є долар США, договірний курс валюти еквіваленту за 1 долар США станом на дату даної специфікації - 8,15100 грн;

- згідно специфікації №00007 від 06.06.2013 р., валютою закупівлі товару є долар США, договірний курс валюти еквіваленту за 1 долар США станом на дату даної специфікації - 8,15900 грн;

- згідно специфікацій №00008 від 18.06.2013 р., №00009 від 21.06.2013 р., №00010 від 27.06.2013 р., №00011 від 17.07.2013 р., №00012 від 30.07.2013 р. та №00013 від 20.08.2013 р., валютою закупівлі товару є долар США, договірний курс валюти еквіваленту за 1 долар США станом на дату відповідної специфікації - 10,00000 грн.

Поряд із цим, згідно специфікації №00001 від 26.04.2013 р. на суму 138 462,80 грн валютою закупівлі товару є гривня.

Згідно довідки ПАТ "ОТП Банк" за вих. №003-01-3/133 від 22.03.2016 р., станом на 12.11.2014 р. (дата проведення ТзОВ "Агроцентр-Галичина" (відповідачем 1 за первісним позовом) остаточного розрахунку за отриманий товар), курс для безготівкових операцій з купівлі/продажу іноземної валюти - долара США становив 15,6500/купівля та 15,7350/продаж.

Зважаючи на те, що визначений Сторонами у специфікаціях договірний курс валюти станом на момент їх складення встановлений на рівні: 8,16600 грн за 1 дол. США: 8,15100 грн за 1 дол. США; 8,15900 грн за 1 дол. США та 10,00000 грн за 1 дол. США, суд прийшов до висновку про правомірність доводів позивача за первісним позовом про те, що при здійсненні відповідачем 1 за первісним позовом остаточного розрахунку за поставлений товар, його вартість мала бути сплачена з врахування передбаченого п. 4.5 ст. 4 Договору поставки №2 коригування.

Поряд із цим, згідно специфікації №00001 від 26.04.2013 р. на суму 138 462,80 грн, зокрема, як в примірнику наданому позивачем за первісним позовом, так і у примірнику наданому відповідачем 1 за первісним позовом, валютою закупівлі товару є гривня. З огляду на наведене, коригування вартості товару за даною Специфікацією, на думку суду, є безпідставним.

Окрім того, зі змісту п. 4.5 ст. 4 Договору поставки №2 вбачається, що при проведенні коригування вартості товару у бік збільшення до уваги беруться договірні курси валют визначені у Специфікаціях та курс встановлений АТ "ОТП Банк" для безготівкових операцій для валюти придбання товару на дату остаточного розрахунку. При цьому, коригуванню підлягають суми, на які згідно специфікацій надана відстрочка по оплаті, а не вся сума поставки.

З огляду на наведене вище, беручи до уваги: узгоджений сторонами у специфікаціях договірний курс валюти (8,1660; 8,15100; 8,15900 та 10,00000), а не визначений позивачем у розрахунку позовних вимог курс (10); суми на які надана відстрочка по оплаті товару (товарний кредит); встановлений АТ "ОПТ Банк" курс валюти станом на 12.11.2014 р. (день проведення остаточного розрахунку), судом проведено перерахунок заявленої до стягнення суми здійсненого позивачем коригування, згідно з яким, сума коригування вартості товару на який надано відстрочку платежів (товарний кредит) на момент проведення остаточного розрахунку (12.11.2014 р.) становить 1 321 001 грн 03 коп. Однак, враховуючи принцип диспозитивності судового процесу, а також те, що суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог, до стягнення підлягає сума вартості товару з врахування коригування визначена позивачем за первісним позовом, а саме - 1 182 896 грн 08 коп. (проведений судом перерахунок - в матеріалах справи).

Доводи представника відповідача 1 за первісним позовом, з посиланням на приписи ст. 632 ЦК України, про те, що коригування вартості товару не може проводитись після виконання договору, на думку суду, є безпідставними, оскільки п. 4.5 укладеного між ТзОВ "Агріматко-Вест" та ТзОВ "Агроцентр-Галичина" Договору поставки №2 чітко визначено, що коригування вартості товару проводиться саме на момент проведення остаточного розрахунку, тобто виключно після проведення відповідачем 1 за первісним позовом остаточного розрахунку за отриманий товар. При цьому, термін направлення Продавцем відповідного розрахунку не впливає на обов'язок Покупця сплатити передбачену умовами договору курсову різницю.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що в силу приписів чинного законодавства зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними; договір є обов'язковим для виконання; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Окрім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

На підставі наведеної вище норми чинного законодавства, зважаючи на допущене відповідачем 1 за первісним позовом порушення взятих на себе зобов'язань щодо проведення остаточного розрахунку вартості товару з врахуванням коригування, відповідно до п. 4.5 ст. 4 Договору поставки №2, позивачем за період з 13.11.2014 р. по 13.11.2015 р., з врахуванням наданих письмових пояснень № 5 від 16.01.2017 р., нараховано та заявлено до стягнення суму 3% річних в розмірі 35 486,88 грн.

Судом розглянуто наданий позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми 3% річних та за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга", в межах визначеного позивачем періоду проведено перерахунок заявленої до стягнення суми.

Згідно проведеного судом перерахунку, за період з 13.11.2014 р. по 13.11.2015 р. правомірним є нарахування 3% річних в сумі 35 584 грн 11 коп. Однак, враховуючи принцип диспозитивності судового процесу, а також те, що суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог, до стягнення підлягає сума 3% річних визначена позивачем за первісним позовом, а саме - 35 486 грн 88 коп. (проведений судом перерахунок - в матеріалах справи).

Щодо вимоги позивача про стягнення пені в сумі 244 162 грн 701 коп., суд відзначає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу приписів ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. ст. 546-551 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч.2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

П. 6.2 р. 6 Договору поставки №2 сторони передбачили, що у випадку затримки оплати з вини Покупця, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

З огляду на наведене, позивачем заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 244 162 грн 71 коп., нараховану за період з 13.11.2014 р. по 12.05.2015 р.

Поряд із цим, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У наведеній вище нормі законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов'язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

В п. 2.5 згаданої постанови Пленум ВГСУ звертає увагу на те, що приписом п. 6 ст. 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

В п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013, зазначено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Як вже зазначалось вище, умовами укладеного Договору сторони погодили, що Покупець зобов'язаний здійснити оплату за придбаний товар згідно умов ст. 4 Договору.

П. п. 4.1 - 4.2 ст. 4 Договору поставки №2 передбачено, що сума та строки попередньої оплати указуються у специфікації. Покупець сплачує заборгованість згідно строків, які відображено в специфікації.

Зі змісту підписаних та узгоджених сторонами специфікацій вбачається, що остаточним терміном погашення товарного кредиту (остаточного розрахунку) є 31.10.2013 р.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що позивач наділений правом нараховувати пеню на заборгованість, яка мала місце станом на 01.11.2013 р., за період з 01.11.2013 р. по 01.05.2014 р. Нарахування пені за межами вказаного періоду (з 13.11.2014 р. по 05.02.2015 р.) є безпідставним, а позов в даній частині є таким, що задоволенню не підлягає.

Судом враховано, що аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України, зокрема у постанові №910/1421/15-г від 17.03.2016 р.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Так, 28.05.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агріматко-Вест", - Кредитор, з однієї сторони, Приватним підприємством "Продекспорт", - Поручитель, з другої сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина", - Боржник, з третьої сторони, укладено Договір поруки №2 (надалі - Договір поруки), за умовами якого Боржник визнає борг перед Кредитором в сумі 3 000 000,00, що виникне у зв'язку із виконанням Договору поставки №СЗР-035000002 від 26.04.2013 р. та зобов'язується сплатити зазначений борг у наступні строки: 20% до 05.06.2013 р. - погашення товарного кредиту; 20% до 25.08.2013 р. - погашення товарного кредиту, 20 % до 30.09.2013 р. - погашення товарного кредиту, 40% до 31.10.2013 р. - погашення товарного кредиту. Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати по зобов'язаннях Боржника, що витікають з Договору поставки №СЗР-035000002 від 26.04.2013 р. зі всіма змінами та доповненнями до нього, на суму 3 000,000,00 грн, що укладений між Кредитором і Боржником. Поручитель відповідає перед Кредитором всім майном та коштами, які належать Поручителю на праві власності (п. 1 Договору поруки).

Згідно п. 2 Договору поруки, відповідальність Поручителя настає з моменту підписання цього Договору.

Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях Боржника в повному обсязі, а саме за оплату товару, збитків від інфляції, відсотків річних, пені за Договором та відшкодування збитків, завданих Кредитору, в зв'язку із невиконанням або неналежним виконанням Боржником умов Договору з моменту настання строку оплати відповідно до умов Договору. Під час підписання цього Договору Поручитель повідомлений про ту обставину, що Кредитор має право пред'явити позов до Поручителя на всю суму заборгованості ( п. п. 3, 4 Договору поруки).

Відповідно до п. п. 5, 6 Договору поруки, Поручитель зобов'язаний у випадку непогашення Боржником суми заборгованості за Договором перерахувати суму заборгованості своїм дорученням безпосередньо на рахунок Кредитора протягом трьох банківських днів після одержання повідомлення Кредитора про необхідність погасити заборгованість в повному обсязі. У разі невиконання або неналежного виконання Поручителем своїх зобов'язань за даним Договором Кредитор має право у встановленому законодавством порядку стягнути з Поручителя всю суму заборгованості.

Згідно п. 7 Договору поруки, Поручитель ознайомлений з умовами Договору.

П. 9 Договору поруки сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання прийнятих зобов'язань винна Сторона сплачує пеню у розміру подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу, та відшкодовує іншій стороні всі понесені останньою у зв'язку з цим збитки.

Цей Договір вступає в силу з дати його підписання Сторонами і діє до повного погашення заборгованості перед Кредитором (п. 11 Договору поруки).

Ч. 1 ст. 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором.

Правила ч. 4 ст. 559 ЦК України встановлюють припинення поруки як за договором із визначеним строком дії поруки, так і за договорами, в яких строк дії поруки або строк основного зобов'язання встановлений не був.

Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов'язання за договором поруки у зв'язку з припиненням такого зобов'язання поручителя.

За змістом речення першого та третього зазначеної статті кредитор повинен встигнути звернутись до поручителя з вимогою про виконання останнім свого обов'язку за договором поруки, у тому числі в примусовому порядку.

Разом із тим за змістом другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України у разі, якщо строк договору поруки не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить до поручителя вимоги.

Отже, правова природа зобов'язання у всіх випадках, передбачених ст. 559 ЦК України, є тотожною. Зобов'язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручителя слід вважати зобов'язаним виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом із тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Умови Договору поруки про його дію до повного погашення заборгованості боржника перед кредитором не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, а тому в даному випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Строк, передбачений нормою ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після закінчення цього строку припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Сплив строку, передбаченого нормою ч. 4 ст. 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

Окрім того, суд вважає за доцільне зазначити, що аналіз приписів чинного законодавства свідчить про те, що відповідна вимога Кредитора до Поручителя повинна бути пред'явлена в межах строку дії договору поруки лише в судовому порядку. Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав указані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право.

Зі змісту Договору поруки №2 від 28.05.2013 р. вбачається, що останнім не встановлено строк її дії відповідно до ст. 252 ЦК України Таким чином, до правовідносин сторін підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно яких порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (встановленого Договором поставки №2) не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Договору поставки №2, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язався передати у власність Покупцеві на умовах СРТ м. Тернопіль, вул. Кривоноса, 2 Б (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р.) товари (надалі іменуються "товари") за номенклатурою та в строки відповідно до специфікацій (надалі іменуються "специфікації"), які є додатками до цього Договору та його невід'ємними частинами, а Покупець зобов'язався прийняти вказаний товар та сплатити за нього визначену в специфікаціях до Договору вартість в строки та в порядку, передбаченому Договором та специфікаціями до нього.

Зі змісту специфікацій до Договору поставки №2 вбачається, що остаточним терміном виконання зобов'язань по оплаті вартості поставленого товару є 31.10.2013 р. Зазначений строк - 31.10.2013 р. визначений і в Договорі поруки.

За таких обставин у позивача за первісним позовом виникло право пред'явити вимогу до Поручителя (відповідача 2 за первісним позовом) про виконання порушеного боржником зобов'язання, починаючи з 01.11.2013 р., протягом наступних шести місяців.

З матеріалів справи вбачається, що із вимогою про виконання зобов'язань, зокрема, за Договором поруки, ТзОВ "Агріматко-Вест" звернулось до ПП "Продекспорт" (Поручителя за Договором поруки) 12.08.2014 р., 21.11.2014 р. та 01.12.2015 р. (належним чином засвідчені копії вимог - в матеріалах справи).

При цьому, з позовом про солідарне стягнення визначених у первісному позові сум ТзОВ "Агріматко-Вест" звернулось до суду лише 03.03.2016 р. (згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду"), тобто після спливу шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

З огляду на наведене, суд погоджується із доводами ПП "Продекспорт", викладеними у відзиві на позовну заяву за вих. №04/04/16-1 від 04.04.2016 р. (вх. №7974), про те, що порука ПП "Продекспорт", яка виникла на підставі Договору поруки №2 від 28.05.2013 р., є припиненою, а позовні вимоги ТзОВ "Агріматко-Вест" до ПП "Проекспорт" про солідарне стягнення заборгованості безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Судом враховано, що аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України, зокрема, у постановах від 10.09.2014 р. у справі № 6-28цс14, від 17.09.2014 р. у справі №6-53цс14, від 24.02.2016 р. у справі №6-2239цс15, від 20.04.2016 у справі № 6-2662цс15.

Поряд із цим, слід зазначити, що надані ПП "Продекспорт"/поручителем за Договором поставки №СЗР-035000002 від 24.06.2013 р. (відповідачем 2 за первісним позовом) специфікації №00001 від 26.04.2013 р. на суму 138 462,80 грн, №00002 від 08.05.2013 р. на суму 406 731,35 грн, №00003 від 18.05.2013 р. на суму413 386,16 грн, №00004 від 28.05.2013 р. на суму 124 451,00 грн; №00005 від 28.05.2013 р. на суму 77 388 грн; №00006 від 01.06.2013 р. на суму 136 200 грн; №00007 від 06.06.2013 р. на суму 380 077 грн; №00008 від 18.06.2013 р. на суму 274 002,20 грн; №00009 від 21.06.2013 р. на суму 6 340,60 грн; №00010 від 27.06.2013 р. на суму 7 794,60 грн; №00011від 17.07.2013 р. на суму 23 550 грн; №00012 від 30.07.2013 р. на суму 56 496 грн та №00013 від 20.08.2013 р. на суму 4 716,00 також свідчать про те, що поставка товарів ТзОВ "Агроцентр-Галичина" мала місце саме на умовах Договору поставки №СЗР-035000002 від 24.06.2013 р. в редакції, наданій ТзОВ "Агріматко-Вест", - на умовах товарного кредиту, з кінцевим терміном проведення розрахунків 31.10.2013 р.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За даних обставин, обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення є вимоги ТзОВ "Агріматко-Вест" щодо стягнення з ТзОВ "Агроцентр-Галичина" 1 182 896 грн 08 коп. суми вартості товару з врахуванням коригування та 35 486 грн 88 коп. 3% річних. В задоволенні решти частини первісного позову суд відмовляє.

Окрім того, враховуючи вже досліджений та встановлений вище судом факт припинення поруки ПП "Продекспорт" за Договором поруки №2 від 28.05.2013 р., зустрічна позовна заява Приватного підприємства "Продекспорт" до ТзОВ "Агріматко-Вест" та ТзОВ "Агроцентр-Галичина" про визнання припиненою поруки ПП "Продекспорт" за даним правочином є правомірною, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Згідно приписів ст. ст. 44, 49 ГПК України, понесені позивачем за первісним позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 18 275 грн 75 коп. суд покладає на ТзОВ "Агроцентр Галичина", пропорційно до розміру задоволених первісних позовних вимог (розрахунок проведений судом - в матеріалах справи).

Абз. 5 п. 23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України місцевим господарським судам звернуто роз'яснено, що після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених ч. 6 ст. 49 ГПК України.

В силу приписів ч. 6 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, при частковому задоволенні позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відшкодуванню відповідачу 1 за первісним позовом за рахунок позивача -ТзОВ "Агріматко-Вест" підлягають понесені ТзОВ "Агроцентр-Галичина" витрати за проведення судово-технічної експертизи (платіжне доручення №3675 від 13.06.2016 р.) в сумі 661 грн 70 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (розрахунок проведений судом - в матеріалах справи).

Окрім того, в абз. 3 п. 4.1 р. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України місцевим господарським судам звернуто увагу на наступне: у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

За даних обставин, понесені Приватним підприємством "Продекспорт" за подання зустрічної позовної заяви витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1 378 грн, суд покладає на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріматко-Вест" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроцентр - Галичина" порівну - по 689 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 22, 32-34, 43, 44, 49, 60, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина", вул. Кривоноса, 2, корп. б, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 37556849, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріматко-Вест", вул. Київська, 104-д, м. Рівне, ідентифікаційний код 34401968, 1 182 896 грн 08 коп. - суми вартості товару з врахуванням коригування, 35 486 грн 88 коп. -3% річних та 18 275 грн 75 коп. в повернення сплаченого позивачем судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріматко-Вест", вул. Київська, 104-д, м. Рівне, ідентифікаційний код 34401968, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина", вул. Кривоноса, 2, корп. б, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 37556849, 661 грн 70 коп в повернення сплаченої вартості судово-технічної експертизи.

4. В задоволенні решти частини первісного позову відмовити.

5. Зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

6. Визнати поруку Приватного підприємства "Продекспорт", вул. Кривоноса, 2, корп. б, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 30047671, за Договором поруки №2 від 28.05.2013 р. припиненою.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріматко-Вест", вул. Київська, 104-д, м. Рівне, ідентифікаційний код 34401968, на користь Приватного підприємства "Продекспорт", вул. Кривоноса, 2, корп. б, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 30047671, судовий збір в розмірі 689 грн.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина", вул. Кривоноса, 2, корп. б, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 37556849, на користь Приватного підприємства "Продекспорт", вул. Кривоноса, 2, корп. б, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 30047671, судовий збір в розмірі 689 грн.

9. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (складення повного рішення).

10. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (складення повного рішення), через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 23.01.2017 р.

Суддя І.М. Гирила