ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" січня 2017 р.Справа № 916/3186/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

До відповідача: Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 12.12.2016р.; ОСОБА_2 довіреність від 12.12.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_3 довіреність від 04.01.2017р.

СУТЬ СПОРУ: 22.11.2016р. Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради про стягнення 56433,89грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.11.2016р. порушено провадження у справі №916/3186/16.

12.12.2016р. до господарського суду Одеської області від Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні.

У судовому засіданні 16.01.2017р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до п. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ № 295 від 11.04.2012, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно з п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг звязку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

06.02.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (Виконавець) та Управлінням соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради (Споживач) було укладено договір №15-15 про відшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян, згідно з умовами якого Виконавець зобовязується надавати Споживачу на пільгових умовах телекомунікаційні послуги (встановлення телефону, абонентна плата за користування телефоном) громадянам Білгород-Дністровського району за місцем їх постійного проживання згідно реєстрації, які мають право на пільги відповідно до чинного законодавства України. Замовник фінансує протягом поточного року витрати виконавця по наданню телекомунікаційних послуг на пільгових умовах громадянам Болградського району (п.п. 1.1., 1.2. договору №15-15 від 06.02.2015р.).

За умовами п.п.3.2.1., 3.2.2. договору №15-15 від 06.02.2015р. Замовник зобовязується перераховувати Виконавцю компенсацію за надані телекомунікаційні послуги (встановлення телефону, абонентна плата за користування телефоном) громадянам, які користуються пільгами згідно чинного законодавства України; щомісячно до 3-го числа, що настає після розрахункового періоду, разом з виконавцем складати акти звірки розрахунків за надані телекомунікаційні послуги (встановлення телефону, абонентна плата за користування телефоном) громадянам, які користуються пільгами згідно чинного законодавства України.

Положеннями п.8.1. договору №15-15 від 06.02.2015р. сторони передбачили, що договір набуває чинності з 01.01.2015р. та діє до 31 грудня 2015 року. та вважаються пролонгованими до проведення остаточних розрахунків.

01.01.2016р. між сторонами підписано акти звірки взаємних розрахунків відповідно до яких сума заборгованості (листопад-грудень) Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради становить 56433,89 грн.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» повідомило Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради про наявність заборгованості листом від 27.01.2016р. №29, на який надано відповідь листами від 04.02.2016р. №50/479 та 22.03.2016р. №50/1198 у яких зазначалось про відсутність у Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» статті видатків у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, тобто відсутністю коштів на відшкодування.

Враховуючи викладені обставини, Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернулось до господарського суду Одеської області за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарський суд Одеської області зазначає, що наявними матеріалами справи підтверджено належне виконання договірних зобовязань зі сторони Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», позивач надав на пільгових умовах телекомунікаційні послуги (встановлення телефону, абонентна плата за користування телефоном) громадянам Білгород-Дністровського району за місцем їх постійного проживання згідно реєстрації, які мають право на пільги відповідно до чинного законодавства України.

Суд звертає увагу, що акти звірки взаємних розрахунків відповідно до умов договору є належними та допустимими доказами надання передбачених послуг, підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печаткою юридичної особи. перевіривши розрахунок заборгованості, вважає що він виконаний у відповідності до норм чинного законодавства, та сума заборгованості (листопад-грудень) Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради становить 56433,89 грн.

16.01.2017р. Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради надало розрахунок видатків на відшкодування за 2015р. відповідно до якого кредиторська заборгованість відповідача складає 56433,89грн. даний розрахунок підписаний начальником Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради та головним бухгалтером, скріплений печаткою, а тому суд вважає даний розрахунок неналежним та допустимим доказом по справі, який додатково підтверджує розмір спірної заборгованості.

Одночасно відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до відзиву наданого відповідачем 12.12.2016р. Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав того, що відповідно до п.2 «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002р. №256 фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення проводиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського та обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Проте, при прийнятті Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» відповідні видатки у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам не були передбачені, пропонувалося визначити право органів місцевого самоврядування за їх рішенням за рахунок коштів місцевого бюджету надавати пільги (у тому числі пільги з надання послуг звязку) окремим категоріям громадян. Відповідач зазначає, що механізм відшкодування витрат з надання послуг звязку пільговим категоріям населення району на теперішній час не врегульовано. При цьому, відповідач вказує що зазначена заборгованість обліковується у державній казначейській службі та буде погашена в разі фінансування.

Проаналізувавши матеріали справи, суд звертає увагу що згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі 11/466, з огляду на положення частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, а тому доводи викладені у відзиві на позовну заяву, не можуть вважатися підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши обставини справи, судом було встановлено факт неналежного виконання Управлінням соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради прийнятих на себе зобовязань за умовами договору №15-15 від 06.02.2015р. щодо своєчасної та повної сплати отриманих послуг.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та викладену ним правову позицію, суд вважає заявлені Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 56433,89грн. заборгованості за договором №15-15 від 06.02.2015р. правомірними, такими, що відповідають дійсним обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до п. 1 ст.901 Цивільного кодексу України, де визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст. 903 Цивільного Кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст. 903 Цивільного Кодексу України). Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Отже, враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства, з огляду на наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази суд встановив, що у звязку з належним наданням телекомунікаційних послуг позивачем, за відсутності доказів повної оплати з боку відповідача, позовні вимоги про стягнення з відповідача 56433,89грн. заборгованості станом на 01.01.2016р. підлягає судом задоволенню у повній мірі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, пр. Кірова, 8, код 03194789) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18 код 21560766, н/р НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478) заборгованість у розмірі 56433,89 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20.01.2017р.

Суддя О.Ю. Оборотова