КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р. Справа№ 910/9771/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Чорногуза М.Г.

Жук Г.А.

Від позивача - Цихуляк С.В. довір. №02-14/730 від 21.11.16;

Від відповідача 1- Бітюкова І.А. №822 від 30.12.16;

Від відповідача 2- не з'явився;

Від відповідача 3- Пантелєєнко Р.М. довір. №31-4/6 від 10.01.2017;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України "

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2016

у справі №910/9771/16 (суддя Н.І. Зеленіна)

за позовом Державної акціонерної компанії "Хліб України"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

2) Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Хлібна база № 89"

3) Міністерство аграрної політики та продовольства України

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у справі №910/9771/16 позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним з моменту вчинення правочин щодо приймання-передачі цілісного майнового комплексу Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Хлібна база № 89", оформлений Актом приймання-передачі від 22.01.2014 р. №б/н. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на користь Державної акціонерної компанії "Хліб України" 689грн. 00коп. судового збору. Стягнуто з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Хлібна база № 89" на користь Державної акціонерної компанії "Хліб України" 689 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що включення тільки частини майна до складу цілісного майнового комплексу підприємства суперечить Наказу Фонду державного майна від 29.12.2010 № 1954 та постановам КМУ від 05.11.1997 №1218 та від 11.08.10 №764, а не передача іншої частини майна до відповідача-1 та залишення такого майна на балансі відповідача-2 унеможливлюють завершення ліквідації відповідача-2, оскільки майно Хлібної бази № 89 включено до переліку об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду відповідач 1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2016р. в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним правочину щодо приймання-передачі цілісного майнового комплексу Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база №89», оформленого актом приймання - передачі від 22.01.2014 б/н та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Державній акціонерній компанії «Хліб України» в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач 1 зазначає про те, що згідно з п.5 постанови №764 від 11.08.10р. статутний капітал «ДПЗКУ» формується шляхом передачі до нього цілісних майнових комплексів дочірніх підприємств ДАК «Хліб України», що ліквідуються ( в тому числі і шляхом передачі цілісного майнового комплексу дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» «Хлібна база №89»). Отже, на думку скаржника, зазначеною постановою відповідачу 1 для формування статутного капіталу передавались саме цілісні майнові комплекси, а не підприємства як єдині майнові комплекси.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. розгляд апеляційної скарги призначено на 16.01.2017р.

В судове засідання апеляційного господарського суду 16.01.2017р. не з'явилися представники позивача та відповідача 2, у зв'язку з чим розгляд апеляційної скарги відкладено на 30.01.2017р.

В судове засіданні апеляційного господарського суду не з'явився представник відповідача 2.

Враховуючи клопотання відповідача 2 про розгляд справи у відсутності його представника судова колегія, з урахуванням думки інших учасників судового процесу ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача 2.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 1 та відповідача 3 судова колегія встановила.

22.08.1996р., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1000 "Про утворення ДАК "Хліб України", прийнято рішення про створення Державної акціонерної компанії "Хліб України" (надалі - позивач).

Відповідно до п.29 Статуту позивача, його засновником являється держава в особі Кабінету Міністрів України. Повноваження щодо управління корпоративними правами держави стосовно Компанії здійснюються Міністерством аграрної політики та продовольства України.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997р. №1218 Міністерству агропромислового комплексу доручено передати у двомісячний термін до статутного фонду позивача державне майно підприємств, зазначених у додатку № 3, перетворивши їх у дочірні підприємства Компанії. Відповідно до додатку № 3 вказаної Постанови до статутного капіталу позивача ввійшло майно підприємств, серед яких, зокрема, Хлібна база № 89.

ДП ДАК "Хліб України" "Хлібна база № 89" (надалі - відповідач-2) створене шляхом реорганізації державного підприємства "Хлібна база № 89" на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.1997р. № 1218 «Про прискорення приватизації хлібоприймальних і хлібозаготівельних підприємств» рішенням спостережної ради ДАК "Хліб України" від 10.03.1998р.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.05.2006 р. Серії ЯЯЯ № 198505 підтверджується, що виробничі об'єкти, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Горонда, вул. Елеваторна (вул. 60 років СРСР), буд.9, належить ДАК "Хліб України" на праві державної власності.

Згідно з відомостей з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно , державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна об'єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Горонда, вул. Елеваторна, 9, належить позивачу на праві державної власності.

Таким чином, позивач зазначає, що майно, яке перебувало в користуванні відповідача-2, належить ДАК "Хліб України".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2010 року № 764 "Про заходи з утворення державного публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" прийнято рішення про передачу до статутного фонду публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (відповідач-1) цілісних майнових комплексів дочірніх підприємств позивача.

Згідно з додатком до Постанови № 764 серед підприємств, що підлягають ліквідації та подальшій передачі до статутного капіталу ПАТ "ДПЗКУ" є Хлібна база № 89, яка входить до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації відповідно до Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Пунктом 3 вказаної Постанови зобов'язано позивача здійснити заходи з ліквідації дочірніх підприємств та подати Міністерству аграрної політики та продовольства їх ліквідаційний баланс та акти приймання-передачі цілісних майнових комплексів відповідних підприємств.

Наказом ДАК "Хліб України" від 16.09.2013 № 59 "Про утворення комісії з ліквідації дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Хлібна база № 89" та передачі цілісного майнового комплексу" затверджено склад ліквідаційної комісії та зобов'язано голову комісії у встановленому порядку і терміни здійснити заходи з ліквідації відповідача-2 згідно вимог чинного законодавства, а також підготувати та підписати акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу дочірнього підприємства від позивача до відповідача-1 та подати на затвердження Міністерству аграрної політики та продовольства України (копія наказу додається).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що під час здійснення процедури передачі цілісного майнового комплексу дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Хлібна база № 89" до ПАТ "ДПЗКУ" ліквідаційною комісією було допущено ряд порушень, а саме, не включено до акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП "Хлібна база № 89" частини майна дочірнього підприємства; передано майно, що перебуває в податковій заставі; не було проведено оцінки майна.

Так, позивач вказує, що відповідно до акту приймання-передачі від 22.01.2014р. №б/н, затвердженого Міністерством аграрної політики та продовольства України, комісія з ліквідації ДП ДАК "Хліб України" "Хлібна база № 89", в особі голови комісії Дешка М.І. передала, а філія ПАТ "ДПЗКУ" "Хлібна база № 89" в особі директора філії Матвієнко Т.М. прийняла цілісний майновий комплекс підприємства на загальну суму 12 165 941, 13 грн.

При цьому, відповідно до Порядку віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, затвердженого наказом ФДМ України від 29.12.2010 р. № 1954 до майна, яке включається до складу цілісного майнового комплексу державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, належать: спеціалізовані необоротні активи (основні засоби, незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи, інші необоротні активи) і запаси, які безпосередньо використовуються в єдиному технологічному процесі виробництва продукції (надання послуг, виконання робіт), який визначає загальнодержавне значення підприємства, в обсязі, передбаченому технологічною документацією; активи, що тимчасово не використовуються у виробничому процесі, законсервовані об'єкти - за наявності на підприємстві проекту плану розвитку підприємства (інвестиційної програми) з обґрунтуванням економічної доцільності їх подальшого ефективного використання в основній діяльності підприємства; активи, які не задіяні в технологічному процесі, але віднесені до об'єктів загальнодержавного значення.

Проте, згідно переліку основних засобів, необоротних матеріальних активів та товарно-матеріальних цінностей, що залишаються за ДП "Хлібна база № 89" та акту приймання-передачі від 22.01.2014 р. № б/н, частина майна не була включена до цілісного майнового комплексу (основні засоби, які залишаються за ДП "Хлібна база № 89" станом на 01.12.2013 р.).

Так, всього за дочірнім підприємством "Хлібна база № 89" залишилось основних засобів, необоротних матеріальних активів та товарно-матеріальних цінностей, на загальну суму 6 052 087 грн. 90 коп.

Відповідно до пункту 7 Наказу ФДМ України від 29.12.2010 р. № 1954, на підставі матеріалів інвентаризації підприємство в п'ятиденний строк після затвердження результатів інвентаризації складає пооб'єктні переліки майна, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке не підлягає приватизації, та майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Позивач зазначає, що за спірним Актом приймання-передачі від 22.01.2014 р. № б/н проводилась передача виключно товарно-матеріальних цінностей, а борги не передавались, відтак, вказане є порушенням п. 5 постанови № 764, якою передбачено передачу цілісного майнового комплексу підприємства без будь-яких виключень, тобто згідно з вимогами чинного законодавства, і з боргами в тому числі.

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд погодився з доводами позивача про те, що законодавством не передбачено вибірковості щодо включення чи не включення певного майна до складу цілісного майнового комплексу підприємства а також з тими доводами позивача , що включення тільки частини майна до складу цілісного майнового комплексу підприємства суперечить Наказу Фонду державного майна від 29.12.2010 № 1954 та постановам КМУ від 05.11.1997 № 1218 та від 11.08.10№ 764, а не передача іншої частини майна до відповідача-1 та залишення такого майна на балансі відповідача-2 унеможливлюють завершення ліквідації відповідача-2, оскільки майно Хлібної бази № 89 включено до переліку об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації.

Крім того, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення зазначає про безпідставність включення до акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу без отримання на це відповідного дозволу від контролюючого органу майна, яке перебувало у податковій заставі, а саме: неподільний об'єкт, що складається: Контора, А, 1218, 3 кв.м.; Робоча вежа елеватора, Б, 5394, 7 кв.м.; Силосний корпус, БІ/а, Б2/а, БЗ/а; трансформаторна п/ст, В, 76 кв.м.; Котельня, Г, 415, 3 кв.м.; Екіпіровочний пункт, Д, 95, 1 кв.м.; Птахоферма, К, 772,2 кв.м.; ПВП на 4 вагони, Л, 2925,6 кв.м.; Приймальний пристрій з а/трансп, М, 185,2 кв.м.; Очисні споруди, О, 95, 8 кв.м.; Підсобний корпус, П, 815, 6 кв.м., Станція обеззалізнення води, Р, 66, 1 кв.м.; Насосна водонапірна станція, С, 37, 1 кв.м.; Вагова Т, 93, 8 кв.м.; Олійниця, У, 198, 1 кв.м.; Артскважина, Ф, 8,4 кв.м.; ПВП на 2 вагони, X, 626, 6 кв.м.; ПВП з ВРГ, Ц, 1162,4; Артскажина, Щ, 8,4кв.м.,; залізні ваги, Ю, 8,8 кв.м.; Залізничні ваги, Я, 8, 8; Пультова БИ; Апаратна УГЗ, БІІІ; склад рідкого палива, В; Галереї, ЛІ-ІІ; Навіс, П; Галерея, Ц; Споруди № 1, 4; Залізничні колії 1520 мм, № 5; Залізничні колії 1435, № 6; Контактна сітка, № 7; Сітка хозпитьового водопроводу, № 8; Сітка пожежного водопроводу, № 9; Сітка водопроводу до очисних, № 10; Самоплинні каналізаційні сітки, № 12; Сітка напірної каналізації до очисних споруд, № 13; Каналізаційно-насосна станція, № 14; Пожежний резервуар, № 15; Резервуар для води, № 16; Ємкість для палива, № 17, Сітка напірної каналізації, № 19; Теплові сітки, № 20; Змощення, І-ІІ; Бункера для відходів і пилу, III.(право власності на відповідне майно підтверджено свідоцтвом на право власності Серія ЯЯЯ № 198505 від 31.05.2006 р.).

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що оскільки оформлені актом від 22.01.2014 № б/н дії сторін з приймання-передачі цілісного майнового комплексу до статутного капіталу спрямовані на припинення відповідачем-2 прав і обов'язків власника та набуття відповідачем-1 прав і обов'язків власника майна, спірний акт підпадає під ознаки правочину та суперечить вимогам чинного законодавства.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків.

Відповідно до ч.3 ст. 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Дво - та багатосторонні правочини є договорами і водночас угодами, які засвідчують домовленість сторін, мають вольову спрямованість, яка характеризує внутрішнє суб'єктивне бажання осіб, що реалізується через відповідну об'єктивно виражену форму волевиявлення у вигляді вчинення юридичних дій, направлених на свідоме створення конкретного цивільного правового результату (наслідку), тому не можуть розглядатись як правочини ті фактичні дії осіб, які не призводять безпосередньо до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обов'язків.

Так, оспорюваний акт приймання - передачі Цілісного майнового комплексу від 22.01.2014 не є правочином, а є виключно юридичним фактом, який підтверджує приймання-передачі майна, оскільки в оспорюваному акті приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база №89» відсутні будь-які дані про прийняття сторонами на себе будь-яких прав чи обов'язків, відсутня домовленість сторін, оскільки підписання зазначеного акту не було особистою домовленістю ПАТ «ДПЗКУ» та ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база №89», а лише діями щодо виконання рішення уповноваженого органу, тобто відсутні істотні умови.

Крім цього, акт прийому-передачі цілісного майнового комплексу не є правочином, в розумінні пункту 1 та 2 статті 202 Цивільного кодексу України, оскільки відповідне набуття, зміна чи припинення прав та обов'язків між відповідачем-1 та відповідачем-2 виникає на підставі Постанови №764, із змінами внесеними згідно з постановами КМУ від 09.02.2011 №85, від 06.06.2011 №593, від 24.07.2013, №626 і Наказу ДАК «Хліб України» «Про утворення комісії з ліквідації дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база №89», на виконання яких складено акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу, про що зазначено в самому акті.

Отже, за рішенням Держави в особі Кабінету Міністрів України (Постанови №764) та рішенням ДАК «Хліб України», як власника майна вказаного цілісного майнового комплексу, голова ліквідаційної комісії ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база №89», представляючи інтереси ДАК «Хліб України» та діючи від її імені на підставі наказу ДАК «Хліб України», передав дане майно цілісного майнового комплексу у власність ПАТ «ДПЗКУ», внаслідок чого Держава отримала корпоративні права щодо ПАТ «ДПЗКУ».

Враховуючи вищезазначене, акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу не є правочином, в розумінні пункту 1 та 2 статті 202 Цивільного кодексу України, оскільки відповідне набуття, зміна чи припинення прав та обов'язків між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 виникає згідно з Постановою №764, із змінами, і Наказом ДАК «Хліб України», на підставі і на виконання яких складено Акт прийому-передачі цілісного майнового комплексу, який затверджено Державою в особі Міністерства аграрної політики та продовольства.

Щодо висновків суду про не проведення головою ліквідаційної комісії оцінки майна, яке було передано відповідачу 1, то слід зазначити про те, що відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках:

створення підприємств (господарських товариств) на базі державного майна або майна, що є у комунальній власності;

реорганізації, банкрутства, ліквідації державних, комунальних підприємств та підприємств (господарських товариств) з державною часткою майна (часткою комунального майна);

виділення або визначення частки майна у спільному майні, в якому є державна частка (частка комунального майна);

визначення вартості внесків учасників та засновників господарського товариства, якщо до зазначеного товариства вноситься майно господарських товариств з державною часткою (часткою комунального майна), а також у разі виходу (виключення) учасника або засновника із складу такого товариства;

приватизації та іншого відчуження у випадках, встановлених законом, оренди, обміну, страхування державного майна, майна, що є у комунальній власності, а також повернення цього майна на підставі рішення суду; переоцінки основних фондів для цілей бухгалтерського обліку; оподаткування майна згідно з законом, крім випадків визначення розміру податку при спадкуванні власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою;

визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом;

в інших випадках за рішенням суду або у зв'язку з необхідністю захисту суспільних інтересів.

Оскільки, голова ліквідаційної комісії відповідача 2, при передачі цілісного майнового комплексу відповідачу 1, діяв за дорученням та від імені позивача, то невиконання ним частини доручення щодо проведення оцінки майна, ніяким чином не вплинуло на волевиявлення позивача передати дане майно цілісного майнового комплексу відповідачу 1.

При цьому, проведення оцінки майна господарського товариства при його передачі від позивача до відповідача 1 не є обов'язковим відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність». Така оцінка була проведена відповідачем 1 для визначення вартості внеску Держави до статутного капіталу відповідача 1 (у матеріалах справи містяться наказ та витяг зі звіту про незалежну оцінку майна, переданого за актом приймання-передачі від 24.01.2014р.)

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2016р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України " задовольнити.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2016р. у справі №910/9771/16 скасувати.

3. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Державної акціонерної компанії "Хліб України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1; ) - 689 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнути з Державної акціонерної компанії "Хліб України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1; ) на користь Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Хлібна база № 89"(89656, Закарпатська область, Мукачевський район, с. Горонда, вул. Елеваторна, 9; ) - 689 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

4. Стягнути з Державної акціонерної компанії "Хліб України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1; ) 3031,60 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9771/16.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді М.Г. Чорногуз

Г.А. Жук