ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" січня 2017 р. Справа № 911/4047/16

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Обухівське», м. Обухів
до Публічного акціонерного товариства «Білоцерківський елеватор», Київська обл., Рокитнянський р-н, смт Рокитне
про стягнення 1584788,29 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 02.12.2016
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Обухівське» (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства «Білоцерківський елеватор» (далі відповідач) про стягнення 1584788,29 грн. боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки від 31.10.2014 № 31/10-4 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, які (зобов'язання) відповідно до умов договору про переведення боргу від 20.07.2016 за згодою кредитора від первісного боржника перейшли до відповідача.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, проте від нього надійшла заява про визнання позову від 26.12.2016, в якій відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та зобовязується погасити наявну заборгованість.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між позивачем у справі далі постачальник та ПАТ «Васильківхлібопродукт» далі покупець було укладено договір поставки від 31.10.2014 № 31/10-4 (далі договір), відповідно до умов якого постачальник зобовязався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2014 року, на умовах, зазначених у цьому договорі (далі товар) (п. 2.1 договору).

У п. 2.2 договору сторони погодили найменування товару, його ціну, вартість та кількість.

Згідно п. 4.1 договору покупець сплачує за товар шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника у строк визначений п. 4.4 договору.

Відповідно до п. 4.4 договору оплата за товар перераховується не пізніше 31.12.2015.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін. Строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і до 31.12.2015, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обовязків до повного виконання ними прийнятих на себе зобовязань. (п. 6.1, 6.2 договору).

На виконання умов договору позивач поставив ПАТ «Васильківхлібопродукт» товар на загальну суму 1584788,29 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: від 01.11.2014 № СХП815 на суму 104866,02 грн., від 08.12.2014 № СХП904 на суму 1479922,27 грн., які підписані в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплені печатками позивача та ПАТ «Васильківхлібопродукт», завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Проте, ПАТ «Васильківхлібопродукт» в порушення своїх договірних зобовязань за поставлений товар по зазначеним накладним не розрахувався, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 1584788,29 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, ПАТ «Васильківхлібопродукт» не виконав своїх зобовязань щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, в звязку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 1584788,29 грн.

Між ПАТ «Васильківхлібопродукт» (первісний боржник) та сторонами у справі укладено договір про переведення боргу від 20.07.2016 (далі договір про переведення боргу), відповідно до умов якого, первісний боржник переводить до відповідача нового боржника свій борг у розмірі 1584788,29 грн., що виник за договором поставки № 31/10-4 від 31.10.2014 (надалі іменується «основний договір»), який укладеним між первісним боржником та кредитором, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобовязання (п. 1.1 договору про переведення боргу).

Відповідно до п. 1.2 договору про переведення боргу, кредитор не заперечує проти переведення первісним боржником свого боргу новому боржнику за основним договором, і підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 3.1 договору про переведення боргу новий боржник зобовязується виконати обовязки первісного боржника перед кредитором на умовах основного договору.

Пунктом 3.2 договору про переведення боргу передбачено, що в день підписання цього договору первісний боржник передає новому боржнику копії документів, що підтверджують дійсність вимог кредитора за договором поставки № 31/10-4 від 31.10.2014

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, а також скріплення печатками сторін, та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (п. 5.1, 5.2 договору про переведення боргу).

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобовязанні визначається до положень ст. 513 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Отже, за вказаним правочином відповідач прийняв грошове зобовязання ПАТ «Васильківхлібопродукт» у розмірі 1584788,29 грн., що виникло на підставі договору поставки від 31.10.2014 № 31/10-4, укладеного між позивачем та ПАТ «Васильківхлібопродукт».

Разом з тим, відповідач своїх договірних зобовязань за договором про переведення боргу від 20.07.2016 щодо оплати заборгованості за поставлений товар на виконання умов договору від 31.10.2014 № 31/10-4, яка (заборгованість) була переведена на відповідача згідно зазначеного вище договору про переведення боргу, належним чином не виконав, у звязку з чим за ним рахується борг в розмірі 1584788,29 грн.

Розмір зазначеної заборгованості також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків між сторонами у справі, відповідно до якого сальдо на користь позивача станом на 30.11.2016 складає заявлену до стягнення суму заборгованості в розмірі 1584788,29 грн. Зазначений акт підписаний в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача 1584788,29 грн. заборгованості за поставлений товар.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1584788,29 грн. заборгованості, є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Білоцерківський елеватор» (09600, Київська обл., Рокитнянський район, смт Рокитне, вул. Вокзальна, 222, ідентифікаційний код 00951729) на користь Публічного акціонерного товариства «Обухівське» (08701, Київська обл., м. Обухів, мікрорайон Петровський, 26, ідентифікаційний код 00857 (один мільйон пятсот вісімдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 29 коп. заборгованості, 23771 (двадцять три тисячі сімсот сімдесят одну) грн. 82 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 30.01.2017.