КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. Справа№ 911/2893/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Савченко В.С.;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "НІКА" на рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2016р. у справі №911/2893/16 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Київській області

до Приватного підприємства "НІКА"

про стягнення 58101,89 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Відповідача про стягнення на користь держави 58101,89 грн; перерахування вказаних коштів на спеціальний розподільчий рахунок Великоолександрівської сільської ради, відкритого за балансовим рахунком 3311 «Кошти, які підлягають розподілу між державними і місцевими бюджетами», кодом класифікації доходів бюджету 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в наслідок господарської та іншої діяльності»; розподілення вказаних коштів між спеціальним фондом Державного бюджету України та спеціальними фондами місцевих бюджетів: на користь спеціального фонду Державного бюджету України 30% від суми збитків, що становить 17430,57 грн, на користь спеціального фонду бюджету Великоолександрівської сільської ради Броварського району Київської області 50% від суми збитків, що становить 29050,95 грн, на користь спеціального фонду бюджету Київської області 20% від суми збитків, що становить 11620,37 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.10.2016р. позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з Відповідача на користь держави 58101,89 грн збитків, які перерахувати на спеціальний розподільчий рахунок Великоолександрівської сільської ради, відкритий за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державними і місцевими бюджетами", кодом класифікації доходів бюджету 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в наслідок господарської та іншої діяльності"; кошти розподілити між спеціальним фондом Державного бюджету України та спеціальними фондами місцевих бюджетів: на користь спеціального фонду Державного бюджету 30 відсотків від суми збитків, що становить 17430,57 грн, на користь спеціального фонду бюджету Великоолександрівської сільської ради Броварського району Київської області 50 відсотків від суми збитків, що становить 29050,00 грн, на користь спеціального фонду бюджету Київської області 20 відсотків від суми збитків, що становить 11620,37 коп.; стягнути з Позивача на користь Відповідача 1378 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення обґрунтоване тим, що Відповідач здійснював самовільне водокористування без відповідного дозволу, внаслідок чого державі було заподіяно збитків у розмірі 58101,89 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2016р., прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивач не довів, що об'єм використаної Відповідачем води за період з 01.01.2015р. по 02.03.2015р. становить 18788м3, а місцевий суд при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно не прийняв до уваги розрахунок обсягу використаної води, здійснений Відповідачем.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 06.12.2016р.

06.12.2016р. до Київського апеляційного господарського суду Позивач подав додаткові письмові пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 06.12.2016р. оголошено перерву до 20.12.2016р.

20.12.2016р. до Київського апеляційного господарського суду Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 20.12.2016р. оголошено перерву до 17.01.2017р. та продовжено строк розгляду справи №911/2893/16 в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

04.04.2016р. Позивачем зареєстровано звернення громадянина ОСОБА_3 щодо здійснення перевірки дотримання Відповідачем вимог природоохоронного законодавства.

Державна екологічна інспекція в своєму листі від 13.04.2016р. №2/1-387зг надала згоду на проведення Позивачем позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у частині поводження з відходами, охорони та раціонального використання водних ресурсів Відповідачем.

20.04.2016р. Позивачем видано наказ №151, відповідно до якого у період з 20 квітня по 05 травня 2016р. має бути проведено позапланову перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства Відповідачем та визначено склад осіб, які повинні здійснити вказану позапланову перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства Відповідачем.

На виконання вказаного наказу Позивачем видано направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства за №000058.

04.05.2016р. державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Київської області проведено позапланову перевірку дотримання Відповідачем вимог природоохоронного законодавства, про що складено акт №38, відповідно до якого зафіксовано такі порушення вимог законодавства: ст.23 Кодексу України про надра - відсутній дозвіл на спеціальне водокористування в період з 01.01.2015 по 02.03.2015; ст.44 Водного кодексу України - не ведеться статистична звітність, журнал обліку використання забраної води. Вказаний акт з боку Відповідача підписано директором Шабалтун О.В., який зазначив, що зауважень не має щодо проведеного заходу та складеного акта. Акт від 04.05.2016р. №38 складено у двох примірниках, один з яких отримано директором Відповідача Шабалтун О.В. 04.05.2016р., що підтверджується його підписом на даному акті.

Позивач звернувся до Відповідача з претензією від 13.06.2016р. №57, відповідно до якої розмір збитків, заподіяних державі Відповідачем та розрахованих відповідно до «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів» складає 58101,89 грн. Для сплати вказаної суми Позивачем надано Відповідачу місячний термін.

Вказана претензія залишена Відповідачем без відповіді та виконання, що стало підставою для звернення Позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.23 Кодексу України про надра визначено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Згідно п.9 ст.44, ст.48, 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними особами лише за наявності дозволу і насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно ст.110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема у порушенні правил спеціального водокористування.

Відповідно до ст.111 Водного кодексу України, підприємства, установи, організації зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Відповідно до ст.68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктним зобов'язанням.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у ст.1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. № 389, встановлюються основні вимоги щодо порядку проведення розрахунку заподіяних збитків. Вказана методика застосовується при здійсненні державного контролю у галузі охорони та раціонального використання водних ресурсів.

Відповідно до п.9.1., 9.2. вказаної Методики (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок розрахунку розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування та порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування (крім прісних підземних вод глибиною більше 20 м), який здійснюється за формулою: Зсам = 100 х W х Тар, де W - об'єм води (м3), що використана самовільно без дозволу на спеціальне водокористування або з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, Тар - норматив збору за спеціальне водокористування (грн/м3), що діє в регіоні на момент виявлення порушення.

Як підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується Відповідачем, останній в порушення вимог ст.48, 49 Водного кодексу України, здійснював самовільне водокористування (спеціальне водокористування без наявності дозволу на нього) в період з 01.01.2015р. по 02.03.2015р., внаслідок чого державі було заподіяно шкоду, розмір якої визначено на підставі п.9.1., 9.2. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389, та складає 58101,89 грн.

Апеляційний суд перевірив розрахунок позову, наданий Позивачем, і вважає його правильним та обґрунтованим.

В апеляційній скарзі Скаржником зазначає, що Позивач не довів, що об'єм використаної Відповідачем води за період з 01.01.2015р. по 02.03.2015р. становить 18788м3, а місцевий суд при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно не прийняв до уваги розрахунок об'єму використаної води, здійснений Відповідачем. Зазначені доводи не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно п.9.2 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389, фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Як підтверджується актом від 04.05.2016р. №38 в порушення ст.44 Водного кодексу України Відповідачем не ведеться статистична звітність 2ТП (водгосп), журнал обліку використання забраної води ПОД-11, а отже встановити фактичний об'єм забору Відповідачем води є неможливим. При цьому, Позивачем здійснено визначення об'єму забору води Відповідачем згідно п. 9.2 Методики на основі ліміту забору, який відповідно до дозволу від 02.03.2016р. №91/8, виданого Відповідачу, становить 308,0м3/добу.

Таким чином, об'єм води, що використаний Відповідачем самовільно без дозволу на спеціальне водокористування в період з 01.01.2015р. по 02.03.2015р. (61 день) становить 61*308,0=18788м3.

Твердження Скаржника, що ним використаний загальний об'єм води 4099,42м3, оскільки саме в такому об'ємі Комунальним унітарним підприємством "Олександрівкажитлобудсервіс" були надані послуги Відповідачу з водовідведення у період з 01.01.2015 по 02.03.2015, правильно не прийняті місцевим судом до уваги, оскільки такий спосіб визначення обсягу самовільно використаної води за обсягом її відведення не передбачений вказаною Методикою. Також, водовідведення та забір води (водокористування) є окремими видами діяльності, які не залежать один від одного та обсяги забору води можуть значно перевищувати обсяги відведеної води, зокрема вода може використовуватися для будь-яких цілей, що не передбачають в результаті її відведення до каналізації. Отже, обсяг водовідведення не підтверджує обсягів забору води.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про обґрунтованість заявленої вимоги щодо стягнення з Відповідача збитків в розмірі 58101,89 грн., завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "НІКА" на рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2016р. у справі №911/2893/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2016р. у справі №911/2893/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх