ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 січня 2017 року Справа № 904/9657/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Куровського С.В.,
Ткаченко Н.Г.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУЛС",
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 1 грудня 2016 року,
та ухвалуГосподарського суду Дніпропетровської області від 7 листопада 2016 року,
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" (м. Київ),
доПершого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради (м. Дніпро),
третя особа, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачаПриватне підприємство "Цесія",
третя особа, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору на стороні
позивачаКомунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району,
проусунення перешкод у користуванні власністю,
у справі№ 904/9657/16,
за позовомПершого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради (м. Дніпро),
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" (м. Київ),
провитребування майна, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2016 року за позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" (далі за текстом - ТзОВ "ТУЛС") порушено провадження у справі № 904/9657/16 про витребування майна.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 року у справі № 904/9657/16 (суддя - Мартинюк С.В.) в задоволенні Заяви ТзОВ "ТУЛС" про надання відстрочки по сплаті судового збору відмовлено; повернуто зустрічну позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 року у справі № 904/9657/16 (головуючий суддя - Білецька Л.М., судді: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.) апеляційну скаргу ТзОВ "ТУЛС" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви ТзОВ "ТУЛС" у справі № 904/9657/16 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 року у справі № 904/9657/16 залишено без змін. При цьому, апеляційний господарський суд зауважив, що скаржником не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду зустрічної позовної заяви.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанцій ухвалою та постановою, ТзОВ "ТУЛС" звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 року та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 року у справі № 904/9657/16, а справу передати на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. При цьому, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Водночас, касаційна скарга містить Клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що ТзОВ "ТУЛС" наразі перебуває у важкому фінансовому стані, обумовленому не тільки світовою фінансовою кризою, але й складною економічною ситуацією, яка склалась в Україні із курсом іноземних валют відносно гривні.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з таких підстав.

Згідно зі ст. 1111 ГПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Як вбачається з додатків до касаційної скарги, скаржником направлено копію касаційної скарги лише Дніпровській міській раді, однак не направлено копії касаційної скарги іншим учасникам у справі, зокрема заявнику первісного позову - Першому заступнику прокурора Дніпропетровської області та третім особам у справі.

По переконанню колегії суддів касаційної інстанції, неповідомлення сторін у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих сторін, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені ст. ст. 42, 43 ГПК України.

Таким чином, заявником касаційної скарги не дотримано вимог ч. 4 ст. 111 ГПК України щодо надіслання копії касаційної скарги стороні у справі про банкрутство № 904/9657/16, що є підставою для повернення касаційної скарги, відповідно до приписів п. 3) ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Згідно з п. 4) ч. 1 ст. 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII, що набрав чинності 01.09.2015 року).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не було додано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 року та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 року у справі № 904/9657/16, при цьому подано Клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з п.п. 7 п. 2) ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2016 року встановлена у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Ст. 8 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, скаржником, всупереч наведеного не подано доказів на підтвердження того, що майновий стан скаржника перешкоджає сплаті судового збору.

Поряд з цим, в Клопотанні про відстрочення сплати судового збору скаржник не зазначає та не наводить доказів, що він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оцінивши доводи скаржника, що наведені в обґрунтування поважності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, колегія суддів касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення Клопотання ТзОВ "ТУЛС" про відстрочення від сплати судового збору.

Оскільки, до касаційної скарги ТзОВ "ТУЛС" не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, то касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 4) ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне роз'яснити скаржнику, що за приписами ч. 3 ст. 1113 ГПК України, після усунення обставин, зазначених у п. п. 1), 2), 3), 4) і 6) частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 86, 111, п.п. 3), 4) ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ТУЛС" у задоволенні Клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 року та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 року у справі № 904/9657/16 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ТУЛС".

Головуючий суддя В.Ю. Поліщук

судді: С.В. Куровський

Н.Г. Ткаченко