ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 січня 2017 року Справа № 902/75/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівГольцової Л.А. Картере В.І.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Артем-В"
на постанову відКиївського апеляційного господарського суду 08.09.2016
у справі№ 902/75/16
Господарського судуміста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Артем-В"
доПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
простягнення коштів
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2016 у справі № 902/75/16 не прийнято до розгляду та повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Артем-В" касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами на постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 у справі № 902/75/16 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Артем-В" повторно звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 у справі № 902/75/16.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на наступне.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Згідно із ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні (сторонам) у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Позовні заяви, апеляційні, касаційні скарги, судові справи, а також інші документи і матеріали, що стосуються розгляду справ у суді, приймає та реєструє в автоматизованій системі канцелярія суду відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду (п. 2.1.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України).

Згідно із п. 2.1.3 Інструкції з діловодства в господарських судах України відповідальний працівник апарату суду у день надходження процесуального документа перевіряє цілісність конверта (пакета), відповідність адресування, з дотриманням правил безпеки розкриває конверт (пакет), перевіряє відповідність вкладень опису (наявність додатків до документа).

Скаржник у додатках до касаційної скарги зазначив про наявність доказів надіслання скарги із додатками відповідачу. Проте, канцелярією Вищого господарського суду України 17.01.2017 складено акт № 08.03-14/9, яким встановлено, що при огляді касаційної скарги, яка надійшла від Київського апеляційного господарського суду супровідним листом від 18.11.2016 № 09-28/1/4963/16, не виявилось вказаного у додатку до касаційної скарги доказу надіслання скарги із додатками відповідачу (опису); в наявності опис вкладення до цінного листа від 05.11.16 на адресу Вищого господарського суду України. Отже, скаржником при повторному зверненні з касаційною скаргою не додано доказів надіслання її копії відповідачу у справі, що є, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, підставою для неприйняття касаційної скарги до розгляду та повернення її скаржнику.

Крім того, відповідно до частини третьої ст. 105 ГПК України постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Згідно із п. 5 частини першої ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Оскаржувана постанова була винесена 08.09.2016, двадцятиденний строк на її оскарження закінчився 28.09.2016 (середа), в той час, як скаржник повторно звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою 04.11.2016 (що вбачається зі штемпеля поштового відділення зв'язку на конверті, в якому була надіслана касаційна скарга), тобто скаржник звернувся з касаційною скаргою із пропуском двадцятиденного строку для її подання, чим порушив вищенаведені норми ГПК України.

З клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги скаржник до Вищого господарського суду України не звертався, що відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, є підставою для неприйняття касаційної скарги до розгляду та повернення її скаржникові.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Артем-В" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 у справі № 902/75/16 підлягає поверненню скаржнику відповідно до п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Не приймати до розгляду та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Артем-В" касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами на постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 у справі № 902/75/16.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО
СуддіЛ.А. ГОЛЬЦОВА
В.І. КАРТЕРЕ