ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 січня 2017 р. Справа № 902/114/17

Суддя господарського суду Колбасов Ф.Ф., розглянувши матеріали

за позовом: Заступника прокурора Вінницької області (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Вінницькій області, як органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах вул. Гоголя, 10, м. Вінниця, 21018

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Медівін"" вул. Пирогова, буд. 10, м. Вінниця

про стягнення 52144 грн.

ВСТАНОВИВ :

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Вінницькій області, як органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "Медівін"" про стягнення орендної плати в сумі 45 134, 80 грн та пені в сумі 7009,62 грн.

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Згідно зі ст. 18 Господарського процесуального кодексу України до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст.29 ГПК України передбачено, що прокурор бере участь у розгляді справ, зокрема, за його позовами. При цьому прокурор для представництва інтересів держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень (ч. 4).

З викладеного вбачається, що про намір подати позов прокурор зобов'язаний повідомити відповідного суб'єкта владних повноважень саме попередньо, до звернення до суду.

Метою такого саме попереднього повідомлення про намір подати позов наведеними нормами визначено надання можливості та часу суб'єкту владних повноважень для оскарження визначеної прокурором наявності підстав для представництва такого суб'єкту.

Суд зазначає, що обґрунтування прокурором підстав для здійснення представництва інтересів держави у суді є складним юридичним фактом, до складу якого входять: 1) наявність порушення або загрози порушення інтересів держави; 2) наявність органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкту владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо захисту інтересів держави, чи відсутність такого органу; 3) нездійснення чи неналежне здійснення органом державної влади, органом місцевого самоврядування, іншим суб'єктом владних повноважень своїх повноважень щодо захисту інтересів держави; 4) повідомлення прокурором, до звернення до суду, відповідного суб'єкта владних повноважень.

У позові поданому Заступником прокурора Вінницької області не наведено доказів, попередньо, до звернення до суду, повідомлення Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Вінницькій області про намір звернутися з позовом до суду (ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

При цьому, суд зазначає, що Заступником прокурора Вінницької області у позовній заяві не вказано обставин щодо невиконання чи неналежного виконання Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Вінницькій області своїх функцій щодо захисту відповідних інтересів держави, що так само є одним з елементів складного юридичного факту - доведення наявності підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави в особі відповідних органів, зокрема, і права подання та підписання даної позовної заяви в особі позивачів.

Крім того, основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст.54, 57 ГПК України. Невиконання вимог зазначених норм тягне за собою повернення позовної заяви без розгляду.

Як передбачено пунктом 3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54 і 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" зокрема визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції з 01.01.2017 року) за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 №1801-VIII встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Із відбитку штемпелю органу зв'язку на поштовому конверті, яким направлено позовну заяву №05/3-519вих-16 від 30.12.2016 р., вбачається що її здано на пошту 18.01.2017 року, тобто після набрання чинності новою редакцією Закону України "Про судовий збір".

Виходячи з положень наведених вище законодавчих приписів, розмір судового збору з позовної заяви №05/3-519вих-16 від 30.12.2016 року становить 1600,00 грн.

Як доказ сплати судового збору з позовної заяви №05/3-519вих-16 від 30.12.2016 року позивачем надано платіжне доручення №1835 від 27.12.2016 року про сплату судового збору в розмірі 1 378,00 грн. З наведеного вбачається, що позивачем не доплачено 222 грн, чим порушено розмір його сплати.

На підставі викладеного вище позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Однак, при повторному зверненні до господарського суду необхідно мати на увазі наступне.

В позові прокурор зазначає третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Вінницький національний технічний університет.

Порядок допущення або залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору визначено ст. 27 Господарського процесуального кодексу України. Дана норма передбачає, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Водночас, позовні матеріали не містять відповідного клопотання.

Керуючись п.п. 3, 4 ст. 63, ст.ст. 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №05/3-519вих-16 від 30.12.16 на 9-ти аркушах разом з матеріалами на 32 -х аркушах повернути позивачу.

2. Копію позовної заяви №05/3-519вих-16 від 30.12.2016 р. та платіжного доручення №1835 від 27.12.2016 р. та поштового конверту долучити до примірника ухвали який залишається в суді.

3. Копію ухвали надіслати сторонам та Прокуратурі Вінницької області рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи

2 - Прокуратура Вінницької області вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050

3 - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Вінницькій області, вул. Гоголя, 10, м. Вінниця, 21018

4 - відповідачу вул. Пирогова, буд. 10, м. Вінниця

44 -