РІШЕННЯ

18 січня 2017 року Справа № 913/1212/16

Провадження №19/913/1212/16

За позовом Відкритого акціонерного товариства Сільгосптехніка, смт.Біловодськ Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Трест Рубіжанськхімбуд, м.Кремінна Луганської області

про стягнення 45611 грн 89 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання - помічник судді Воронько В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - ОСОБА_1, довіреність №30-05/16 від 30.05.2016, адвокат згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №661 від 16.05.2001.

С У Т Ь С П О Р У:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство Сільгосптехніка, звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Трест Рубіжанськхімбуд про стягнення заборгованості у розмірі 45611 грн 89 коп. за договором про надання послуг б/н від 21.09.2015.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 02.11.2016 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 15.11.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.11.2016 відкладено розгляд справи на 30.11.2016, а потім відповідною ухвалою на 12.12.2016.

Відповідач у відзиві №12-12/16 від 12.12.2016 на позовну заяву просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що позовна заява, в порушення вимог п.5 ч.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України, не містить обґрунтованого розрахунку суми, що стягується; що позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 45611 грн. 89 коп., яка, на думку останнього, складається з вартості послуг з установки двигуна ЯМЗ 236 на автобус Ікарус 250 на суму 7500 грн 00 коп. без ПДВ 20% (з ПДВ - 9000 грн 00 коп.) та послуг з монтажу деталей та вузлів на автобус на суму 30509 грн 91 коп. без ПДВ 20 % (з ПДВ - 36611 грн 89 коп.), а всього з ПДВ на суму 45611 грн 89 коп.; що вимога позивача про стягнення вартості послуг з установки двигуна ЯМЗ 236 на автобус Ікарус 250 на суму 7500 грн 00 коп. без ПДВ 20% (з ПДВ - 9000 грн 00 коп.) є безпідставною, оскільки позивач, в порушення умов пунктів 1.1 та 2.3 договору про надання послуг від 21.09.2015, так і не надав послуги з установки двигуна ЯМЗ 236 на автобус Ікарус 250 та не надав необхідної документації для державної реєстрації проведеного переобладнання, а відтак, акти здачі - приймання наданих послуг не оформлені і тому строк їх оплати не настав; що вимога позивача про стягнення вартості послуг з монтажу деталей та вузлів на автобус на суму 30509 грн 91 коп. без ПДВ 20 % (з ПДВ - 36611 грн 89 коп.) також є безпідставною, оскільки надання вказаних послуг договором від 21.09.2015 не передбачено, відповідач не доручав та не погоджував їх надання позивачу, а останнім не доведено факт їх надання; що як вбачається з акту від 22.07.2016 додаткових витрат по переобладнанню автобуса Ікарус 250 згідно доповнення від 21.07.2016 до договору про надання послуг від 21.09.2015, вартість послуг з монтажу деталей та вузлів на автобус включає вартість вузлів та матеріалів по списку (додаток 1) на суму 23626 грн 89 коп. та вартість послуг з документації і з доробки автобуса по розрахунку (додаток 2) на суму 12985 грн 00 коп.; що докази купівлі позивачем вузлів та матеріалів на суму 23626 грн 89 коп. відсутні, вартість послуг з документації і з доробки автобуса по розрахунку (додаток 2) включені двічі, а останні взагалі оплачені відповідачем ще 24.12.2015 за платіжним дорученням №635 у розмірі 15965 грн 00 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.12.2016 продовжено строк розгляду справи на 15 днів по 18.01.2017; відкладено розгляд справи на 10.01.2017.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.01.2017 відкладено розгляд справи на 18.01.2017.

Заявою №109 від 28.11.2016 позивач просив суд розглянути справу без участі його представника.

Суд, з урахуванням думки представника відповідача, вважає можливим задовольнити вказане клопотання.

У судовому засіданні 18.01.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

21.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю Трест Рубіжанськхімбуд (відповідач, замовник) та Відкритим акціонерним товариством Сільгосптехніка (позивач, виконавець) укладено договір про надання послуг, відповідно до розділу 1 якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання від свого імені, але за рахунок та в інтересах замовника надати послуги з переобладнання, а саме: установка двигуна ЯМЗ 236 на автобус Ікарус 250, надання необхідної документації для державної реєстрації проведеного переобладнання.

Виконавець надає послуги після отримання від замовника 50 % передоплати (п.2.2 договору).

Згідно з п.2.3 договору послуги, вказані в п.1.1 цього договору надаються виконавцем у строк 30 днів, при умові надання замовником оплати, вказаної в п.2.2 цього договору.

Належним виконанням послуг згідно цього договору, вказаних в п.1.1, сторони визнають передання в строк, вказаний в п.2.3 30 календарних днів, який починає діяти з моменту надходження коштів на рахунок виконавця (п.2.4 договору).

Результат надання послуг за договором приймається замовником шляхом підписання акту здачі приймання наданих послуг, який виконавець підписує і надає замовнику разом із результатами послуг. Акт здачі приймання наданих послуг підписується замовником протягом трьох банківських днів з дня його отримання, при умові відсутності претензій до результату робіт і відповідності такого результату положенням цього договору (п.п.2.5, 2.6 договору).

Замовник сплачує виконавцю за надані послуги винагороду у розмірі 18000 грн 00 коп. у т.ч. ПДВ (п.3.1 договору).

Оплата послуг замовником здійснюється безготівково шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавцю в національній валюті Україні протягом трьох банківських днів після оформлення акту виконання робіт (п.3.2 договору).

Відповідно до п.5.1 договору замовник має право у випадку порушення строків надання послуг більш ніж на 10 (десять) календарних днів розірвати цей договір в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення виконавця про розірвання договору.

Договір набуває юридичної сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2015, але у будь якому разі до повного виконання сторонами зобовязань (п.10.1 договору).

30.09.2015 відповідач на виконання вимог п.2.2. договору здійснив передоплату та сплатив позивачу 9000 грн. 00 коп. за платіжним дорученням №590 від 30.09.2015.

Листом №46 від 22.07.2016 позивачем на адресу відповідача було направлено на підписання наступні документи: додаток від 22.07.2016 до договору про надання послуг Установка двигуна ЯМЗ 236 на автобус Ікарус від 21.09.2015; акт здачі прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000204 від 25.12.2015 про надання послуг по ремонту блоку МАЗ та двигуна ЯМЗ 236 на суму 15956 грн 00 коп. з ПДВ; акт здачі прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000157 від 08.10.2015 про надання послуг по установці двигуна ЯМЗ 236 на автобус Ікарус 250 на суму 18000 грн 00 коп. з ПДВ; акт додаткових витрат по переобладнанню автобуса Ікарус 250 згідно доповнення від 21.07.2016 до договору про надання послуг від 21.09.2015 на суму 36611 грн 89 коп. з ПДВ (вузли та матеріали по списку на суму 23626 грн 89 коп. + послуги з документації та доробки автобуса по розрахунку на суму 12985 грн 00 коп.); акт від 22.07.2016 про перелік, кількість та вартість купованих деталей та вузлів на автобус Ікарус 250 згідно п.4 доповнення від 21.07.2016 до договору про надання послуг від 21.09.2015 на суму 23626 грн 89 коп.; вартість робіт до комплектації та монтажу вузлів та агрегатів на автобус від 22.07.2016 на суму 12985 грн 00 коп.; акт здачі прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000058 від 22.07.2016 про надання послуг по установці двигуна ЯМЗ 236 на автобус Ікарус 250 на суму 7500 грн. 00 коп. та надання послуг по монтажу деталей та вузлів на автобус на суму 30509 грн 91 коп., а всього на суму 45611 грн 89 коп. з урахуванням ПДВ; рахунок фактуру №СФ-0000039 від 22.07.2016 на суму 45611 грн 89 коп. з ПДВ (установка двигуна ЯМЗ 236 на автобус на суму 7500 грн 00 коп. + послуги монтажу деталей та вузлів на суму 30509 грн 91 коп.).

Листом №233 від 01.09.2016 відповідач повідомив позивача про те, що 29.09.2015 та 24.12.2015 ним було перераховано на рахунок позивача кошти на загальну суму 24965 грн 00 коп., тобто розрахунок було виконано у повному обсязі.

19.08.2016 позивач направив на адресу відповідача претензію №1 про сплату заборгованості, в якій просив відповідача негайно сплатити заборгованість за надані послуги за договором б/н від 21.09.2015 про надання послуг та доповнення до договору, яка складає 45611 грн 89 коп.

Відповідач на претензію відповіді не надав.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду, до яких відноситься і договір №б/н від 21.09.2015, одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 1 ст.854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п.2.2 договору виконавець надає послуги після отримання від замовника 50 % передоплати.

На виконання вказаних умов договору відповідач перерахував позивачеві 9000 грн. 00 коп. за платіжним дорученням №590 від 30.09.2015.

16.12.2015 позивач предявив відповідачеві рахунок-фактуру №СФ-0000253 від 16.12.2015 на суму 15965 грн 00 коп. для оплати ремонту блоку МАЗ та ремонту двигуна ЯМЗ.

Частиною 4 ст.844 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у звязку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобовязаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобовязаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Відповідач погодив виконання додаткових робіт шляхом перерахування позивачеві грошових коштів в сумі 15965 грн 00 коп. за платіжним дорученням №635 від 24.12.2015.

Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.2.3 договору послуги, вказані в п.1.1 цього договору надаються виконавцем у строк 30 днів, при умові надання замовником оплати, вказаної в п.2.2 цього договору.

Позивачем передбачені розділом 1 договору послуги з установки двигуна ЯМЗ 236 на автобус Ікарус 250 і передача необхідної документації для державної реєстрації проведеного переобладнання у передбачений п.2.3 договору строк виконані не були.

22.07.2016 позивач звернувся до відповідача з листом №46, в якому просив підписати документи, додані до листа, а саме: додаток від 22.07.2016 до договору про надання послуг Установка двигуна ЯМЗ 236 на автобус Ікарус від 21.09.2015; акт №ОУ-0000204 про надання послуг по ремонту двигуна ЯМЗ 236; акт №ОУ-0000157 установка двигуна ЯМЗ 236 на автобус Ікарус 250; акт додаткових витрат по переобладнанню автобуса Ікарус 250 згідно додатку до договору; список покупних деталей та вузлів встановлених на автобус; розрахунок додаткових робіт по встановленню вузлів та агрегатів на автобус; акт виконаних робіт по переобладнанню автобуса, рахунок на оплату по договору.

Відповідач листом №39 від 06.09.2016 повідомив позивача про порушення ним п.1.1 та п.2.3 договору і про те, що відповідно до умов п.5.1 договору замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку. Зазначив про те, що претензії щодо оплати за договором є безпідставними та пропонував направити представника для врегулювання спірних питань.

Згідно з ст.43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене та приписи ч.4 ст.844 Цивільного кодексу України суд вважає, що відповідач не надав згоди щодо виконання додаткових робіт за договором б/н від 21.09.2015, зокрема, щодо послуг монтажу деталей та вузлів на автобус на суму 30509 грн 91 коп., що значно перевищують встановлену сторонами у договорі ціну (п.3.1 договору). Відповідачем, як вже зазначалось судом, було погоджено виконання додаткових робіт на суму 15965 грн 00 коп., які ним були сплачені. Додаткових угод до договору про надання послуг б/н від 21.09.2015 між сторонами не укладалось, з огляду на що є безпідставними посилання позивача на те, що додаткові роботи ним були здійснені на виконання умов зазначеного договору.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не погоджувалась з відповідачем купівля додаткових запчастин, вказаних в товарному чеку №БУ-0000337 від 29.04.2016, акті про перелік кількості та вартості купованих деталей.

Таким чином суд приходить до висновку про необґрунтованість та про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 36611 грн 89 коп. за виконані додаткові роботи з монтажу деталей та вузлів на автобус та купівлю додаткових деталей.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 9000 грн 00 коп. винагороди, передбаченої п.3.1 договору суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, в п.3.2 договору про надання послуг сторони передбачили, що оплата послуг замовником здійснюється безготівково шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавцю в національній валюті України протягом трьох банківських днів після оформлення акту виконання робіт.

Сторонами у справі акта виконаних робіт у належній формі підписано не було, відповідач у листі №39 від 06.09.2016 заперечив проти прийняття робіт, у звязку з порушенням позивачем умов п.1.1, п.2.3 договору.

Крім того, позивачем не надано суду доказів виконання умов п.1.1 договору, тобто надання відповідачеві необхідної документації для державної реєстрації проведеного переобладнання.

Враховуючи викладені приписи законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Судовий збір покладається на позивача, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові Відкритого акціонерного товариства Сільгосптехніка до Товариства з обмеженою відповідальністю Трест Рубіжанськхімбуд відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору віднести на позивача.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.01.2017.

Суддя Т.В. Косенко