РІШЕННЯ

23 січня 2017 року Справа № 913/1299/16

Провадження №5/913/1299/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альведен 3000", м. Київ,

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Укрінком", м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення 194810 грн. 50 коп.

Господарський суд Луганської області у складі судді Віннікова С.В.

Секретар судового засідання Рвачов О.О.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2, представник за довіреністю від 30.09.2016 б/н;

від відповідача представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 194810 грн. 50 коп., які знаходяться на банківському рахунку № 0333, відкритого відповідно до договору банківського рахунку № 0333 від 26.08.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 15, 16, 319, 526, 1066, 1075 Цивільного кодексу України та тим, що позивач розірвав вказаний договір та звернувся до відповідача з вимогою про перерахування вказаних коштів на інших банківський рахунок.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву від 16.12.2016 № 895, в яких, зокрема, зазначив, що господарським судом Луганської області прийнято рішення у справі № 913/1041/16 між тими є сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Вказаний довод відповідача судом відхиляється, оскільки у справі № 913/1041/16 був розглянутий спір з інших підстав (договір не був розірваний).

Дослідивши обставини справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Український інноваційний банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альведен-3000» 26.08.2014 укладено договір банківського рахунку № 0333, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту рахунок та зобовязується приймати і зараховувати на рахунок № 0333 в національній валюті України, а також на інші поточні рахунки, відкриті згідно із заявою клієнта встановленої Національним банком України форми, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк зобовязаний своєчасно виконувати розрахунково-касові операції згідно з вимогами чинного законодавства (п. 2.3.2 договору).

Вказаний договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє протягом необмеженого строку. Дія цього договору може бути припинена за згодою сторін у разі подання від клієнта заяви про закриття рахунку (п. 6.1 договору).

Закриття рахунку здійснюється відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України (п. 6.2 договору).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою, яка оформлена претензією від 13.09.2016 № 13/09-16-1, про перерахування грошових коштів в сумі 194810 грн. 50 коп. з рахунку № 0333 на поточний рахунок за реквізитами, вказаними у претензії (а.с. 11).

Вказана претензія отримана відповідачем 16.09.2016 (а.с.13).

Вимога відповідачем виконана не була, вмотивованої відповіді позивач не отримав.

В решті позивач звернувся до відповідача із заявою від 14.11.2016 № 14/11/16 про розірвання договору банківського рахунку № 0333 та перерахування залишку коштів на рахунку в сумі 194810 грн. 50 коп. на рахунок в АТ «ОТП Банк» (а.с.15), додавши до неї платіжне доручення від 14.11.2016 № 1 (а.с. 16).

Вказана заява отримана відповідачем 18.11.2016, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням від 14.11.2016 (а.с. 18).

Платіжне доручення не виконано банком.

Враховуючи вказане, позивач звернувся з цим позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів до суду.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 334 Господарського кодексу України банківська система України складається з Національного банку України та інших банків, а також філій іноземних банків, що створені і діють на території України відповідно до закону.

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність").

Згідно приписів ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також не допускати дій з наміром завдати шкоди іншій особі чи зловживати правом в інших формах (частина друга та частина третя ст. 13 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 1075 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Грошові кошти згідно платіжного документу на переказ не були спрямовані банком на відповідний рахунок у ПАТ «ОТП Банк», що підтверджено позивачем та не оскаржується відповідачем.

Відповідач не надав до матеріалів справи письмових пояснень щодо невиконання платіжного доручення позивача.

Означеним відповідач порушив умови договору та приписи статей 1066 - 1068 Цивільного кодексу України щодо зобов'язань банківської установи перед клієнтом за договором банківського рахунку.

Вказані порушення є істотними порушеннями умов Договору банківського рахунку, вчинення яких значною мірою позбавляє позивача, як клієнта банку, того, на що він розраховував при укладенні цього договору, і можуть мати своїм юридичним наслідком розірвання Договору в порядку частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

За умовами частини 1 статті 1075 Цивільного кодексу України клієнт банку вправі у будь-який час ініціювати процедуру розірвання договору, що і було зроблено останнім в порядку статті 188 Господарського кодексу України та пункту 6.1 Договору шляхом подання від клієнта заяви (заява від 14.11.2016 № 14/11/16) про розірвання договору та повернення залишку коштів в сумі 194810 грн. 50 коп., з наданням платіжного доручення на перерахування коштів за вказаними в платіжному документі реквізитами. Доказом отримання банком вказаної заяви є рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 18).

Враховуючи вказане, суд дійшов до висновку, що вказаний договір є розірваним.

Норми частини 3 статті 1075 Цивільного кодексу України містять імперативний припис, згідно якого після розірвання договору залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Відповідно до вимог ст. 8.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів (ст. 8.4 Закону).

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (ст. 30.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є невиконання Банком умов договору та приписів чинного законодавства України, яке регулює порядок виконання договорів банківського рахунку.

Таким чином, відповідачем ніяким чином не спростовано позовні вимоги. Доказів перерахування заявленої до стягнення суми не надано та в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти в сумі 194810 грн. 50 коп.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача в сумі 2922 грн. 16 коп.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬВЕДЕН-3000 до ОСОБА_1 акціонерного товариства Укрінком про стягнення 194810 грн. 50 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Укрінком, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Сметаніна, буд. 3 а, , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Альведен 3000, м. Київ, вул. Тургенівська, буд. 82 А, , грошові кошти в сумі 194810 грн. 50 коп. та судовий збір в сумі 2922 грн. 16 коп. Видати наказ.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.01.2017.

Суддя С.В.Вінніков

Надр. прим.

1 до справи

2 позивачу за адресою: м. Київ-150, а/с-408;

3,4- відповідачу рекомендованим листом з повідомленням

- 93404, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Сметаніна, б. 3А

- 03040, м. Київ, а/с 162