ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року Справа № 904/3955/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів Чимбар Л.О., Антонік С.Г.

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №525 від 10.10.2016 р.;

від відповідача-2: ОСОБА_2, представник, довіреність б/н від 08.01.2016 р.,

представник відповідача -1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Дніпро", м. Київ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року у справі №904/3955/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Дніпро", м. Київ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", м. Дніпро

відповідача-2 Відкритого акціонерного товариства "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат", смт. Просяна, Покровський район, Дніпропетровська область

про визнання недійсними договорів,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року (суддя Соловйова А.Є.) в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Дніпро" про визнання недійсним договору про внесення змін та доповнень №1 до договору купівлі-продажу (реєстраційний №1135), договору про внесення змін та доповнень №1 до договору купівлі-продажу (реєстраційний номер №1136), зареєстрованих 04 вересня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, згідно яких відбулася реєстрація права власності на нерухоме майно за Відкритим акціонерним товариством "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат", відмовлено.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано ст.ст.92, 203, 215, 638 Цивільного кодексу України. Господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами, що спірні договори укладені Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" в особі уповноваженого представника з перевищенням повноважень, оскільки довіреністю відповідача-1 ОСОБА_5 такими повноваженнями наділена, що свідчить про те, що вона мала необхідний обсяг цивільної дієздатності на укладення спірних договорів, порушення умов кредитних договорів не може бути свідченням вчинення спірних правочинів без необхідного обсягу цивільної дієздатності, спірні договори були укладені на виконання первісного договору купівлі- продажу та не є самостійними договорами відчуження майна.

Не погодившись з зазначеним рішенням позивач ОСОБА_6 акціонерне товариство "ОСОБА_3 Дніпро" (далі ОСОБА_3) його оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального права, неповним зясуванням обставин справи.

Апелянт не погоджується з висновком господарського суду що попереднім власником нерухомого майна було Відкрите акціонерне товариство "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат", а спірні договори про внесення змін та доповнень були внесені на виконання первісного договору купівлі- продажу та не є самостійними договорами відчуження, посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" уклало з Відкритим акціонерним товариством "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" договори купівлі продажу сукупних валових активів -30 жовтня 2008 року та 19 листопада 2010 року, за якими останній набув право власності на обєкти нерухомості 07 квітня 2009 року та 25 листопада відповідно до інформаційної довідки №45635889 від 15 жовтня 2015 року. 19 квітня 2011 року, 05 квітня 2011 року, 31 грудня 2013 року, 19 серпня 2011 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" було укладено кредитні договори та договір поруки, що свідчить про перебування у власності останнього нерухомого майна на момент отримання кредиту та поручительства у Банку, у звязку з чим на підставі наданої інформації про наявні у власності активи, прийнято рішення про можливість кредитування.

У звязку з порушенням кредитних зобовязань, Банком прийнято рішення про стягнення заборгованості у судовому порядку, в результаті чого, з метою уникнення стягнення боргу за рахунок майна, 04 вересня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" укладено оскаржувані договори.

Банк вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" та Відкрите акціонерне товариство "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" є взаємоповязаними компаніями, у звязку з чим вбачається факт по розробленню схеми по переведенню активів у зворотньому порядку шляхом укладення оскаржуваних договорів (04 вересня 2015 року), за якими від Відкритого акціонерного товариства "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" на підставі договорів купівлі- продажу від 31 жовтня 2008 року №9566 та від 15 листопада 2010 року №2762 перейшли всі активи крім нерухомого майна.

Апелянт вважає необхідним зазначити, що згідно п.3.4.10 кредитних договорів відповідач-1 зобовязався в період дії кредитних договорів без письмового дозволу Банку не робити певних дій, в тому числі здійснювати право власності активами таким чином, що призведе до їх зменшення. З викладеного вбачається, що оспорювані договори про внесення змін та доповнень №1 до договорів купівлі-продажу реєстраційний номер 1135 та №1136, зареєстровані 04 вересня 2015 року укладені з метою уникнення відповідальності, без необхідності цивільної дієздатності та без спрямування на настання правових наслідків для уникнення відповідальності та введення ОСОБА_3 в оману.

Банк просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року у даній справі та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідачі -1, 2 доводи апеляційної скарги заперечують, вважають рішення господарського суду законним, посилаються на те, що позивач не є стороною за спірними договорами, ст.321 Цивільного кодексу України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмеження у його здійсненні, спірні договорои не є самостійними договорами про відчуження майна. Відповідачі -1,2 просять залишити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалами апеляційного господарського суду від відповідачів були витребувані додаткові докази що стосуються спірних договорів, зокрема договір купівлі- продажу сукупних валових активів від 30 жовтня 2008 року з додатками (т.2, а.с.99), договір про внесення змін та доповнень №1 до договору від 30 жовтня 2008 року (т.2, а.с.110-111), договір про внесення змін та доповнень №2 до договору від 30 жовтня 2008 року (т.2, а.с.112), договір купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства від 19 листопада 2010 року з додатками №1-4 (т.2, а.с.113-192), договір про внесення змін та доповнень №1 до договору купівлі-продажу від 19 листопада 2010 року (т.2, а.с.193-194), договір про внесення змін та доповнень №2 до договору купівлі- продажу від 19 листопада 2010 року (т.2, а.с.198), статутні документи відповідачів та інше, які долучені до матеріалів справи.

В додаткових поясненнях від 25 січня 2017 року апелянт зазначає, що спірні договори підписані представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" з перевищенням повноважень, оскільки довіреність зареєстрована 04 вересня 2015 року о 20:11:15 год., а договори 04 вересня 2015 року в період часу з 15:59:41 по 19:58:03.

12 вересня 2016 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Дніпро", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року у справі №904/3955/16.

Ухвалою суду від 14 вересня 2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді Виноградник О.М., Дмитренко Г.К. вказану апеляційну скаргу прийнято до розгляду, який призначено на 13 жовтня 2016 року на 12:00 год.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_7 від 12 жовтня 2016 року № 1452/16, у звязку з перебуванням на лікарняному судді Іванова О.Г., відпусткою судді Дмитренко Г.К. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/3955/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12 жовтня 2016 року визначено для розгляду справи №904/3955/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Виноградник О.М., Антонік С.Г.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2016 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Дніпро", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року у справі №904/3955/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

13 жовтня 2016 року розгляд справи відкладався до 08 листопада 2016 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду ОСОБА_8 від 07 листопада 2016 року № 1518/16, у звязку з перебуванням на лікарняному судді Виноградник О.М. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/3955/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07 листопада 2016 року визначено для розгляду справи №904/3955/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Дмитренко Г.К., Антонік С.Г.

Ухвалою суду від 08 грудня 2016 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Дніпро", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року у справі №904/3955/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

Ухвалою суду від 08 листопада 2016 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Дніпро", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року у справі №904/3955/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

Розгляд справи відкладався з 08 листопада 2016 року до 01 грудня 2016 року.

Ухвалою суду від 01 грудня 2016 року розгляд справи відкладено до 22 грудня 2016 року.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_7 від 21 грудня 2016 року №1882/16, у звязку із звільненням судді Дмитренко Г.К. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/3955/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21 грудня 2016 року визначено для розгляду справи №904/3955/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Чимбар Л.О., Антонік С.Г.

Ухвалою суду від 22 грудня 2016 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Дніпро", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року у справі №904/3955/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

Розгляд справи відкладався з 22 грудня 2016 року до 26 січня 2017 року.

26 січня 2017 року представник відповідача -1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 19 квітня 2011 року ОСОБА_6 акціонерне товариство "ОСОБА_3 Дніпро" (Позивач, ОСОБА_3) та товариство з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" (Відповідач-1, Позичальник) уклали субкредитну угоду №190411-КЛН (а.с.104-116), відповідно до п.1.1 якої ОСОБА_3 відкрив Підприємству-бенефіціару невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 4 990 000,00 доларів США, а Підприємство-бенефіціар зобов'язався повернути кредит відповідно до встановленого графіку зниження ліміту кредитування (надалі - Кредитний договір 1).

05 грудня 2011 року Позивач та Відповідач-1 уклали кредитний договір №051211-КЛТ (а.с.98-103), згідно п. 1.1 якого ОСОБА_3 на умовах, визначених цим договором, відкриває Позичальнику відновлювальну траншеву кредитну лінію на загальну суму 30 000 000,00 грн. (далі - Кредитний договір 2).

31 грудня 2013 року між Позивачем та Відповідачем-1 укладено договір про надання лінії в режимі овердрафту №311213-О (а.с.88-97), згідно п.1.1 якого ОСОБА_3 надає Позичальнику кредитну лінію в режимі овердрафт для ведення статутної поточної діяльності, в тому числі на поповнення обігових коштів з лімітом кредитування у сумі еквівалентній 500 000,00 доларів США (далі- Кредитний договір 3).

Згідно з п.3.4.12. Кредитного договору 1, підприємство бенефіціар зобовязується в період дії цієї субкредитної угоди без попереднього письмового дозволу Банку-учасника не робити, зокрема, наступні дії: передавати в заставу, оренду, лізинг чи інше користування, володіння (на строк, що перевищує термін дії цієї субкредитної угоди) свої активи, які виступають забезпеченням за цією субкредитною угодою, як забезпечення по зобов'язанням перед іншими кредиторами або здійснювати право власності активами таким чином, що призведе до їх зменшення.

Аналогічні зобов'язання Відповідача-1 передбачені пунктом 3.4.10 Кредитного договору 2 та пунктом 4.4 Кредитного договору 3.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №45635889 від 15.10.2015 (т.1, а.с.138-149), Відповідачу-1 на праві власності належали, зокрема, такі об'єкти нерухомого майна:

- нежитлові будівлі, загальною площею 1570 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Маломихайлівка, вул. Червоноармійська, 101;

- будинок, загальною площею 207,4 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Просяна, вул. Молодіжна, 2;

- будівля гуртожитку, загальною площею 1410,2 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Просяна, вул. Спортивна, 12;

- нежитлова будівля, загальною площею 95,9 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Просяна, вул. Ворвуля А.З., 12;

- нежитлова будівля, загальною площею 1274,3 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Просяна, вул. Щорса, 30;

- нежитлова будівля, комбінат побутового обслуговування, загальною площею 337,5 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Просяна, вул. Щорса, 24;

- нежитлова будівля, їдальня, загальною площею 263,8 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Просяна, вул. Щорса, 19;

- нежитлова будівля гірничо-збагачувального комбінату, загальною площею 62669 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Просяна, вул. Південна, 2.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №55315292 від 17.03.2016 (т.1, а.с.125-137), власником вищезазначених об'єктів нерухомого майна станом на 17.03.2016 є відкрите акціонерне товариство "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" (Відповідач-2), на підставі Договору про внесення змін та доповнень № 1, реєстраційний № 1135, та Договору про внесення змін та доповнень № 1, реєстраційний № 1136, зареєстрованих 04.09.2015 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, укладених між відкритим акціонерним товариством "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" та товариством з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси".

Позивач вважає, що укладаючи вказані договори без письмового дозволу Банку, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" не мало необхідного обсягу дієздатності, як того вимагає ч.2 ст.203 Цивільного кодексу України, здійснено всупереч п.п.4.1, 4.2, 1.5 кредитних договорів, що є підставою для визнання недійсним договору про внесення змін та доповнень №1 до договору купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства (реєстраційний номер 1135), договору про внесення змін та доповнень №1 до договору купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства (реєстраційний номер 1136), зареєстрованих 04 вересня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно до частини першої ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.2 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав.

Частиною 3 ст.215 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому, Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа", тому коло заінтересованих осіб має зясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до змісту наведеної норми матеріального права вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути предявлена особами, визначеними у Цивільному кодексі України й інших законодавчих актах, що встановлюють оспорюваність правочинів а саме, однією зі сторін, або заінтересованою стороною, тобто права яких були порушені укладенням спірного правочину.

У п.2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" розяснено, якщо чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, повязаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2 Господарського процесуального кодексу України. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Зазначені вимоги Цивільного кодексу України кореспондуються з положеннями ч.1 ст.207 Господарського кодексу України, якою передбачено, що господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Звертаючись до господарського суду із позовом у даній справі, позивач зазначив про те, що оспорювані правочини порушують його права як кредитора за договорами про надання кредитної лінії в режимі овердрафту №311213-0 від 31 грудня 2013 року, кредитній угоді №190411-КЛН від 19 квітня 2011 року, кредитного договору №051211-КЛТ від 05 грудня 2011 року, договору №311215-0 від 31 грудня 2013 року згідно з умовами яких позивач взяв на себе зобовязання надати позичальнику кредит, а позичальник зобовязався не здійснювати дій, що призведуть до зменшення його майнових активів.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

У статті 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідачти його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частина 2 статті 203 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, встановлює, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

У відповідності ст.ст.2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю.

При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.ч.2, 3 ст.92 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Матеріали справи і витребувані апеляційним господарським судом додаткові докази, які долучені до матеріалів справи свідчать про наступне.

30 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" (покупець) укладено договір купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства по видобуванню каоліну первинного та каоліну лужного, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_9 і зареєстрований в реєстрі за №9566 (т.2, а.с.99-103).

Згідно вказаного договору Продавець продав у власність Покупця сукупні валові активи вартістю 5 174 109, 00 грн., перелік яких наведено в додатках №1, №2, що є невідємними частинами договору.

04 вересня 2015 року відповідачами укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до договору купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства по видобуванню каоліну первинного та каоліну лужного від 30 жовтня 2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4 і зареєстрований в реєстрі за №1136 (т.2, а.с.110-111). Цим договором змінена структура сукупних валових активів, що є предметом продажу і вартість майна, зазначеного в п.п.1.3.1.1, 1.3.1.2 статті 1 договору.

Договір про внесення змін та доповнень №1 від 04 вересня 2015 року до договору купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства від 30 жовтня 2008 року підписано з боку Відкритого акціонерного товариства "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" Головою Правління Товариства ОСОБА_10, який діє на підставі статуту Товариства, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" ОСОБА_11, яка діє на підставі довіреності, посвідченої 04 вересня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4 за реєстровим №1134.

25 вересня 2015 року між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до договору купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства по видобуванню каоліну первинного та каоліну лужного, посвідченого 30 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_9 за реєстровим №9566. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4 і зареєстрований в реєстрі за №1217 (а.с.112, т.2). Договором про внесення змін та доповнень №2 від 25 вересня 2015 року виключено з додатків №№2, 3, які є невідємною частиною договору від 30 жовтня 2008 року все майно, яке не перебуває в заставі банківської чи будь якої іншої фінансової установи, податковій заставі та під арештом, що зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (номер витягу: 47941819 від 25 вересня 2015 року).

Договір від 25 вересня 2015 року про внесення змін та доповнень №2 до договору купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства від 30 жовтня 2008 року підписано з боку Відкритого акціонерного товариства "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" Головою Правління Товариства ОСОБА_10, який діє на підставі статуту Товариства, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" ОСОБА_11, яка діє на підставі довіреності, посвідченої 04 вересня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4 за реєстровим №1134.

19 листопада 2010 року між відповідачами укладено договір купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства по збагаченню каоліну первинного та каоліну лужного, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4 і зареєстрований в реєстрі за №2762 (т.2, а.с.113-118). За умовами цього договору Відкрите акціонерне товариство "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" (продавець) передав у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" (покупець) сукупні валові активи, перелік яких визначено в додатках №1, №2, №3, №4, що є невідємними частинами договору, вартістю 24 813 500, 00 грн.

04 вересня 2015 року відповідачами укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до договору купівлі-продажу сукупних валових активів від 19 листопада 2010 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4 і зареєстрований в реєстрі за №1135 (т.2, а.с.193-194).

Договір про внесення змін та доповнень №1 до договору купівлі-продажу сукупних валових активів від 19 листопада 2010 року підписано з боку Відкритого акціонерного товариства "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" Головою Правління Товариства ОСОБА_10, на підставі Статуту, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" ОСОБА_11, яка діє на підставі довіреності, посвідченої 04 вересня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4 за реєстровим №1134.

25 вересня 2015 року між відповідачами укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до договору купівлі-продажу сукупних валових активів від 19 листопада 2010 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4 і зареєстрований в реєстрі за №1216 (т.2, а.с.195).

Вказаним договором про внесення змін та доповнень №2 сторони дійшли згоди, щодо виключення з додатків №2, №3, №4, №5, які є невідємними частинами договору купівлі-продажу сукупних валових активів від 19 листопада 2010 року всього майна, яке не перебуває в заставі банкіської чи будь якої іншої фінансової установи, податковій заставі та під арештом, що зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (номер витягу:47941819 від 25 вересня 2015 року).

ОСОБА_6 акціонерне товариство "ОСОБА_3 Дніпро" оспорює договір про внесення змін та доповнень №1, реєстраційний номер 1135 та договір про внесення змін та доповнень №1, реєстраційний номер 1136, які зареєстровані 04 вересня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4

Згідно Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", зареєстрованому 24 лютого 2010 року (т.2, а.с.15-32) одноособовим виконавчим органом Товариства є директор, який обирається загальними зборами учасників товариства (п.6.1).

Зокрема, до компетенції директора товариства належить без доручення виконувати дії від імені Товариства перед третіми особами, представляти Товариство перед третіми особами, видавати довіреності. Встановлено пунктом 6.4 Статуту й певні обмеження компетенції директора, а саме, розпоряджатися майном Товариства за умови прийняття відповідного рішення загальними зборами учасниками Товариства щодо надання згоди на відчуження (купівлю, продаж, оренду, лізинг, дарування, заставу тощо) нерухомого майна, незалежно від його вартості, та майна, право на яке підлягає державній реєстрації (морські судна, судна внутрішнього плавання, автомобілі, технологічні транспортні засоби тощо).

На загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" від 03 вересня 2015 року надано згоду і уповноважено директора Товариства ОСОБА_10 на укладення з Відкритим акціонерним товариством "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" договорів про внесення змін та доповнень №1, №2 до договорів купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства від 30 жовтня 2008 року і 19 листопада 2010 року (т.2, а.с.248-250), зобовязано директора підписати необхідні документи, повязані з належним оформленням зазначених договорів, в тому числі видати відповідну довіреність.

04 вересня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" в особі директора ОСОБА_10 уповноважило ОСОБА_11 на вчинення юридичних дій від імені Товариства з правом зокрема, укладати та підписувати в інтересах товариства документи, зокрема, договори, угоди, заяви, листи, укладати та підписувати в інтересах товариства договори про внесення змін та доповнень до договорів про розірвання (припинення) раніше укладених договорів і таке інше, що підтверджується відповідною довіреністю, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_4, зареєстрована в реєстрі за №1134, дійсна до 04 жовтня 2015 року. Дублікат вказаної довіреності надано відповідачем -1 на вимогу апеляційного господарського суду і долучено до матеріалів справи (т.2, а.с.223-224а).

Згідно ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печатками.

Отже, спірні договори підписані з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" повноважною особою на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 04 вересня 2015 року.

З боку Відкритого акціонерного товариства "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат" спірні договори підписані Головою Правління Товариства в межах повноважень, які йому надані п.9.3.5 п.п.8, ч.4 п.п.1, 2, 3 п.9.3.5 Статуту Відкритого акціонерного товариства "Просянський гірничо-збагачувальний комбінат", затвердженого загальними зборами акціонерів 27 липня 2007 року і зареєстрованого 08 серпня 2007 року (т.2, а.с.198-218).

Таким чином, спірні договори укладені відповідачами у відповідності до положень їх установчих документів в межах господарської компетенції товариств.

Згідно ч.4 ст.12 Господарського кодексу України обмеження щодо здійснення підприємницької діяльності, а також перелік видів діяльності, в яких забороняється підприємництво, встановлюються Конституцією України та законом.

Відповідно до ч.1 ст.19 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

З наведеного випливає, що господарською компетенцією субєкта господарювання є сукупність прав та обовязків, які визначені законодавством та статутними (внутрішніми) документами субєкта господарювання.

Слід зазначити, що обмеження діїздатності (господарської компетенці) субєкта господарювання можливе у випадках, передбачених законом, статутними документами субєкта господарювання, або таке обмеження визначається у правочині за погодженням сторін у випадках, передбачених законом.

З урахуванням викладеного, перевищення господарської компетенції, яке може потягти за собою визнання правочину недійсним, може мати місце в разі, коли відбулося перевищення господарської компетенції, обсяг якої визначено законом, статутними (внутрішніми) документами субєкта господарювання, правочинами у випадках передбачених законом.

Діючим законодавством не передбачено обмеження цивільної дієздатності юридичної особи умовами кредитного договору.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду, що зменшення обсягу дієздатності юридичної особи умовам договору не відповідає ст.92 Цивільного кодексу України, а відтак порушення відповідачем -1 умов кредитних договорів не може бути свідченням того, що спірні правочини вчинені без необхідного обсягу цивільної дієздатності, що є підставою для визнання їх недійсними на підставі ч.2 ст.203 Цивільного кодексу України.

В той же час судова колегія не погоджується з висновком господарського суду, що спірні договори не є самостійними договорами відчуження майна, оскільки укладені на виконання первісних договорів купівлі-продажу, тому що із змісту оспорюваних договорів випливає, що ними змінена редакція договорів купівлі-продажу сукупних валових активів підприємства від 30 жовтня 2008 року, 19 листопада 2010 року, про що зазначено в п.1 договорів про внесення змін та доповнень №1 до договорів купівлі-продажу від 30 жовтня 2008 року, 19 листопада 2010 року, змінена редакція стосується саме істотних умов договору купівлі-продажу.

Щодо додаткових пояснень апелянта, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" не мала повноважень на укладення договорів, тому що довіреність зареєстрована пізніше у проміжку часу, ніж зареєстровані правочини, слід зазначити, що довіреність зареєстрована в день вчинення спірних правочинів. В силу приписів ч.3 ст.101 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, згідно позовної заяви позивач не вимагав визнання договорів недійсними з підстав, передбачених статтею 241 Цивільного кодексу України.

Незважаючи на те, що господарським судом неповно зясовано обставини що мають значення для справи, в цілому висновок господарського суду щодо відсутності підстав для визнання спірних договорів недійсними є правомірним, а відтак рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року відповідає діючому законодавству, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року у справі №904/3955/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Дніпро", м. Київ залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя Л.О. Чимбар

Суддя С.Г. Антонік

(Дата підписання постанови в повному обсязі 3.01.17 р.)