номер провадження справи 35/125/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 Справа № 908/3115/16

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 448 від 03.01.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 01.01.2017р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ», м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес М», м. Запоріжжя

про стягнення 2 483,88 грн.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

23.11.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулось Міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес М» про стягнення заборгованості за Договором № 11-270А від 01.02.2011р. про участь у витратах, повязаних з управлінням і утриманням житлового будинку та прибудинкової території у розмірі 2 483,88 грн.

23.11.2016р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.11.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 35/125/16 та призначено розгляд справи на 13.12.2016р. о 10 год. 30 хв. 13.12.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 17.01.2017р. об 11 год. 00 хв. У судовому засіданні 17.01.2017р. оголошено перерву до 23.01.2017р.

Обґрунтовуючи свій позов позивач посилається на те, що згідно з п. 5.1. Договору відповідач зобовязувався здійснювати оплату експлуатаційних витрат на розрахунковий рахунок МКП «ОСНОВАНІЄ» щомісячно до кінця поточного місяця, протягом 5-ти банківських днів, згідно розрахунку в сумі 206,99 грн. Однак, оплата відповідачем здійснювалась з порушенням строків та не в повному обсязі внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за період з грудня 2012р. по серпень 2016р. включно у розмірі 2 483,88 грн.

19.01.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес М» до господарського суду Запорізької області надійшов супровідний лист з контррозрахунком заборгованості за Договором № 11-270А від 01.02.2011р., в якому представник відповідача зазначає про існування заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес М» перед Міським комунальним підприємством «ОСНОВАНІЄ» у розмірі 827,96 грн., оскільки 20.10.2016р. в рахунок погашення заборгованості відповідачем сплачено суму 206,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 342. Крім того зазначив, що строк дії договору закінчився 01.02.2016р., а наданий позивачем розрахунок заборгованості по серпень 2016р. виходить за межі договірних стосунків. Також, від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності, в якій останній зазначає, що строк позовної давності перевищено на один рік, оскільки позивач звернувся з позовною заявою до суду 23.11.2016р., а нарахування заборгованості здійснює з грудня 2012р.

23.01.2017р. вказаний контррозрахунок та заява прийняті судом до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача заперечив проти заяви відповідача про застосування строку позовної давності, підтримав позовні вимоги з урахуванням часткової сплати відповідачем 206,99 грн. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заперечення на позовну заяву з урахуванням наданого контррозрахунку та платіжних доручень в підтвердження часткової оплати заборгованості. Також представник відповідача підтримав заяву про застосування строку позовної давності, у звязку з чим просить суд застосувати позовну давність яка є підставою для часткової відмови в позові. Заборгованість ТОВ «Прогрес М» перед МКП «ОСНОВАНІЄ» у розмірі 827,96 грн. визнає.

За клопотанням представників позивача та відповідача розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

23.01.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2011р. між Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання № 11» (сторона 1 за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес М» (сторона 2 за договором) був укладений Договір № 11-270А про участь у витратах повязаних з управлінням житлового будинку та прибудинкової території за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна/Чумаченька 124/1, загальною площею 420,7 кв.м.

Зазначене приміщення належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Прогрес М».

27.04.2012р. на двадцять першій сесії шостого скликання Запорізької міської ради було прийнято рішення № 5, згідно якого діяльність комунальних підприємств «ВРЕЖО № 1-4, 6, 9-11, 13» «РЕПОГ», «Сприяння» припинена шляхом їх приєднання до міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ». Рішенням № 6 від 25.07.2012р. Запорізькою міською радою встановлено, що МКП «ОСНОВАНІЄ» є повним правонаступником підприємств, що припиняються, та як правонаступник є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій.

Згідно з п. 1 Договору № 11-270А від 01.02.2011р. МКП «ОСНОВАНІЄ» забезпечує управління і утримання майна житлового будинку та прибудинкової території, яке знаходиться у спільному користуванні мешканців житлових будинків і орендарів нежитлових приміщень, які вбудовані у житловий будинок, згідно вимогам «Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинкових територій», а ТОВ «Прогрес М» приймає участь у витратах на виконання робіт, повязаних з утриманням житлового фонду.

Пунктом 2.2.13 Договору, ТОВ «Прогрес М» зобовязується здійснювати оплату експлуатаційних витрат МКП «ОСНОВАНІЄ» по утриманню житлового фонду по тарифам, які погоджуються згідно з діючим законодавством.

У відповідності до п. 3.1.2. договору, позивач має право стягувати у встановленому порядку заборгованість по платежах що наведені у п. 2.2.13 чинного договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору, ТОВ «Прогрес М» перераховує оплату витрат на розрахунковий рахунок МКП «ОСНОВАНІЄ» щомісячно, до кінця поточного місяця, протягом пяти банківських днів, згідно розрахунку вартості експлуатаційних витрат на утримання і ремонт житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 26.01.2006 року № 23. Вартість витрат становить 206,99 грн. на місяць.

Цей договір набирає чинності з 01.02.2011р. та діє до 01.02.2016р. (п. 8.1.).

Додаткових угод стосовно продовження строку дії договору матеріали справи не містять.

За доводами позивача, ним на виконання укладеного між сторонами Договору надано відповідачу послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території за період з грудня 2012р. по серпень 2016р. включно на загальну суму 9 314,55 грн. Проте, відповідач розрахувався за надані послуги частково на загальну суму 6 830,67 грн., що призвело до утворення у останнього заборгованості за Договором на суму 2 483,88 грн.

Предметом розгляду по даній справі є стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором № 11-270А від 01.02.2011р. за період з грудня 2012р. по серпень 2016р. у розмірі 2 483,88 грн.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обовязки: обовязком позивача стало надання відповідачу обумовлених договором послуг, а обовязком відповідача оплата їх вартості на умовах, визначених Договором.

За розрахунком позивача, за період з грудня 2012 р. по серпень 2016 р. ним надано відповідачу послуги, повязані з управлінням житлового будинку та прибудинкової території на загальну суму 9 314,55 грн., вартість яких відповідачем сплачено частково на суму 6830,67 грн., станом на 30.09.2016 р. заборгованість складає 2 483,88 грн.

Разом з тим, при розрахунку позивачем не прийнято до уваги п. 8.1. Договору, зважаючи на умови якого строк його дії закінчився 31.01.2016р.

Додаткових угод стосовно його пролонгації матеріали справи не містять.

Таким чином, позивачем здійснювалось нарахування оплати за послуги після закінчення строку дії Договору, а саме: у період з лютого 2016 року по серпень 2016 року на загальну суму 1 448,93 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 11-270А від 01.02.2011р. у період лютий - серпень 2016р., включно, в сумі 1 448,93 грн. задоволенню не підлягають, як такі, що заявлені поза межами строку дії Договору.

Отже, в межах дії Договору за заявлений період з грудня 2012р. по жовтень 2013р., включно, позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 7865,62 грн., з яких сплачено 6830,67 грн., сума заборгованості 1034,95 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що здійснені відповідачем поза межами строку дії договору платежі зараховуються в рахунок погашення заборгованості, що існувала станом на 01.02.2016 р. Також, здійснений відповідачем платіж 20.11.2013р. на суму 206,99 грн. зараховується в погашення заборгованості за попередній період.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи надано в якості доказів часткової оплати заборгованості копію платіжного доручення № 342 від 20.10.2016 р. на суму 206,99грн., в графі «Призначення платежу» зазначено: плата за утримання будинку згідно договору № 11-270А від 01.02.2011р. В розрахунках позивача здійснена відповідачем оплата від 20.10.2016 р., тому зазначена сума також зараховується судом в рахунок погашення заборгованості за Договором.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 827,96 грн.

13.12.2016 р. відповідач звернувся до суду з письмовою заявою про застосування строку позовної давності стосовно стягнення заборгованості з грудня 2012р. по жовтень 2013р. включно. У вказаній заяві відповідач зазначає, що МКП «ОСНОВАНІЄ» звернулось до суду з позовною заявою у листопаді 2016р., що виходить за межі встановлені ст. 257 ЦК України.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтями 256 та 257 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовною заявою до суду 23.11.2016р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції канцелярії суду.

Так, керуючись ст. 257 ЦК України та приймаючи до уваги сплив позовної давності, строк щодо звернення про стягнення з відповідача заборгованості за Договором у МКП «ОСНОВАНІЄ» починається з листопада 2013 року.

Разом з тим, враховуючи зарахування суми 206,99 грн., сплаченої у листопаді 2013р., в рахунок погашення заборгованості за попередні місяці, заява відповідача про застосування судом строку позовної давності в даному випадку на розмір заборгованості не впливає.

На підставі вищевикладеного, вимоги позивача підлягають задоволенню частково, в сумі 827 грн. 96 коп.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес М» (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна/Чумаченька, буд. 124/1, ) на користь Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29а, , р/р 0117 у ПАТ КБ «Приватбанк» Філія «Запорізьке РУ», МФО 313399) основну заборгованість за Договором № 11-270А від 01.02.2011р. про участь у витратах повязаних з управлінням і утриманням житлового будинку та прибудинкової території у розмірі 827,96 (вісімсот двадцять сім) грн. 96 коп., 459 (чотириста пятдесят девять) грн. 33 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 30 січня 2017 р.

Суддя О.А. Топчій