ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. Справа № 925/1485/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представник позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Жашківське автотранспортне підприємство - 17141"

до Управління праці та соціального захисту населення Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області

про стягнення 66 433 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 66433 грн. витрат на перевезення окремих категорій громадян, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських автобусних маршрутах загального користування, відповідно до договору № 10 від 22 січня 2015 року про розрахунки за надані послуги по перевезення пільгових категорій громадян автомобільним транспортом загального користування за рахунок субвенції з Державного бюджету України.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти позову у звязку з тим, що в договорі на відповідача покладено обовязок відшкодовувати витрати перевізнику по мірі надходження коштів, що відповідає умові п. 3.3. Порядку розрахунків, однак невиконання зобовязань перед позивачем було зумовлено відсутністю передбаченого обсягу субвенції з державного бюджету Жашківського району, та у районному бюджеті на 2016 рік не передбачалися вказані видатки (згідно інформації наданої фінансовим управлінням жашківської РДА від 03.01.2017). У цьому відзиві відповідач також просить розглянути справу у відсутність його представника. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, оскільки неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив стягнути з відповідача заявлену суму та прийняти рішення у даному судовому засіданні, заперечив проти доводів відповідача у відзиві на позовну заяву, стверджуючи, що ненадходження коштів із бюджету не може бути підставою для не проведення розрахунків із позивачем, оскільки послуги фактично надані і заперечень проти їх надання та щодо вартості від відповідача не надходило, відповідач не повідомляв позивачу про припинення надання послуг пільговим категоріям громадян, а щодо обсягів надходження коштів із бюджету позивачу невідомо.

У судовому засіданні 26.01.2017 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

22 січня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області (Управління за договором) та публічне акціонерне товариство "Жашківське автотранспортне підприємство - 17141" (Перевізник за договором) уклали Договір про розрахунки за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян автомобільним транспортом загального користування за рахунок субвенції з Державного бюджету України № 10, далі - Договір, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Договір регулює взаємовідносини сторін щодо відшкодування коштів за транспортні послуги, які надаються Перевізником по перевезенню пільгових категорій громадян, у відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" (перелік категорій наведений в додатку № 1) на основі договорів на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування між Черкаською ОДА та графіків руху за маршрутами, вказаними в пункті 1.1 Договору, по відповідних періодах. В подальшому сторони вносили зміни у графіки руху за маршрутами відповідно до додаткових угод від 26.02.2105, № 1 від 28.04.2016, № 2 від 10.06.2016, № 3 від 15.07.2015.

Згідно пункту 2.2.2 Договору відповідач зобовязався проводити відшкодування витрат позивачу за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевому бюджету на компенсацію за пільгове перевезення громадян автомобільним транспортом по мірі надходження коштів.

В розділі 3 Договору визначений порядок розрахунків та вказано, що згідно ст. 48 Бюджетного кодексу України Управління бере на себе бюджетні зобовязання тільки в межах асигнувань, встановлених кошторисом на 2015 рік. Фінансування видатків на компенсаційні виплати на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремих категорій громадян проводиться Управлінням з урахуванням фактично наданих послуг, але не більше від планової суми субвенції передбаченої кошторисом на 2015 рік по мірі надходження коштів з Державного бюджету. Управління на підставі поданих розрахунків здійснює перерахування коштів на рахунок Перевізника в терміни передбачені законодавством. До 3 числа місяця, наступного за звітним, Сторони підписують акт звіряння за надані послуги за формою "3-пільга".

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання та розповсюджує свою дію на відносини з 01.01.2015 і діє до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання.

Повноважні представники сторін склали та підписали акт звіряння розрахунків станом на 01 грудня 2015 року, згідно якого у відповідача перед позивачем існувала заборгованість в сумі 79 468 грн. та після часткової сплати коштів сторони склали акт звіряння розрахунків станом на 1 квітня 2016 року, відповідно до якого залишок заборгованості відповідача за 2015 рік складав 66 443 грн. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просив стягнути дану заборгованість в примусовому порядку.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

Звертаючись із даним позовом до господарського суду, позивач посилається на Договір про розрахунки за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян автомобільним транспортом загального користування за рахунок субвенції з Державного бюджету України № 10 від 22 січня 2015 року, в якому вказано, що він регулює взаємовідносини сторін щодо відшкодування коштів за транспортні послуги, які надаються Перевізником по перевезенню пільгових категорій громадян, у відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

Укладення сторонами цього Договору відповідає приписам Закону України "Про автомобільний транспорт " (далі - ЗУ "Про автомобільний транспорт"), Бюджетному кодексу України, не суперечить Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік".

Статтею 29 ЗУ "Про автомобільний транспорт" визначено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Згідно статей 4 та 37 вказаного Закону пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" передбачено субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг, в тому числі зокрема, за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Порядок компенсації витрат на перевезення пільгових категорій пасажирів врегульовано Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 4 березня 2002 (далі - Порядок № 256).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 256 фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Пунктом 8 абзацу 2 Порядку № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг, зокрема і компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

За приписом статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу частини 1 статті 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько - договірними зобовязаннями.

Відповідно до статті 174 ГК України господарський договір є підставою для виникнення господарських зобовязань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

До загальних засад цивільного законодавства віднесено свободу договору, суть якої викладено у статті 627 Цивільного кодексу України та полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач у 2015 році виконав зобовязання за Договором та надавав транспортні послуги по перевезенню пільгових категорій громадян за графіками руху та маршрутами, вказаними в пункті 1.1 Договору та додаткових угодах до нього. Відповідач не виконав зобовязання за Договором та не провів із позивачем повний розрахунок за надані ним послуги по перевезенню пільгових категорій громадян у 2015 році, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість перед позивачем в сумі 66443 грн., що підтверджена у акті звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги між ПАТ "Жашківським АТП - 17141" та головним розпорядником коштів місцевого бюджету Управлінням соціального захисту населення Жашківської РДА станом на 1 квітня 2016 року.

Відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобовязань за Договором.

Посилання відповідача на відсутність передбаченого обсягу субвенції для перерахування позивачу коштів за надані ним послуги суд вважає безпідставним, оскільки відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання зобов'язання в частині оплати вартості фактично наданих позивачем послуг, адже їх обсяг та вартість відповідачем не спростована і не заперечена, підтверджена у підписаному відповідачем ОСОБА_2 звіряння розрахунків за формою № 3-пільга, що передбачений в п. 3.6. Договору.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 13 жовтня 2009 року у справі № 09/209 про те, що відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою відповідно до чинного законодавства України та будь-який договір незалежно від його правової природи повинен виконуватись.

Відповідач не подав доказів того, що він повідомляв позивачу про припинення надання послуг у звязку з відсутністю (ненадходженням) коштів та неможливістю їх оплати. Виходячи із приписів Бюджетного кодексу України та умов Договору, надані в 2015 році послуги повинні бути оплачені до кінця цього року, тому строк виконання зобовязання настав і відповідач повинен був розрахуватися із позивачем за фактично надані послуги не пізніше 31.12.2015.

Суду не подано доказів проведення оплати станом на момент прийняття рішення, тобто борг за надані послуги перевезення існує, тому з відповідача належить стягнути на користь позивача борг в сумі 66 433 грн.

З огляду на викладене, позов підлягає до повного задоволення.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області (19200, Черкаська область, м. Жашків, вул. Благовісна, 1, ідентифікаційний код 03195889) на користь публічного акціонерного товариства "Жашківське автотранспортне підприємство - 17141" (19200, Черкаська область, м. Жашків, вул. Перемоги, 11, ідентифікаційний код 03119500) - 66 433 грн. (шістдесят шість тисяч чотириста тридцять три гривні) витрат на перевезення окремих категорій громадян.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 31.01.2017.

Суддя А.Д. Пащенко