ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" січня 2017 р. Справа № 918/38/15

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого - судді Торчинюка В.Г., розглянувши клопотання Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" про зняття арешту

у справі № 918/38/15

за позовом: Заступника прокурора Рівненської області

в інтересах держави в особі: Фонду державного майна України

в особі: Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "ПРОМТЕХ-ЕКСПОРТ"

треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Дочірнє підприємство "Рівне ТДК" Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівне-Пром-ТДК"

про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 31 жовтня 2016 року № 318;

від позивача: не з'явився;

від органу прокуратури: ОСОБА_2 посвідчення від 30 травня 2013 року № 012284;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі: Фонду державного майна України в особі: Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" (надалі - ВАТ "РЗТА") звернувся в господарський суд Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "ПРОМТЕХ-ЕКСПОРТ" (надалі - товариство) в якому просив суд витребувати майно з чужого незаконного володіння та визнати право власності на майно.

3 лютого 2015 року ухвалою суду задоволено заяву заступника прокурора області про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме:

- очисні споруди № 2 (промстоків), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 46, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вулиця Барона Штейнгеля 4а;

- прохідна (літ. Б-1), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 46, що знаходиться за адресою Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вулиця Барона Штейнгеля 4а;

- водозворотний цикл 4-5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 46, що знаходиться за адресою Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вулиця Барона Штейнгеля 4а;

- станція освітлення, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 46, що знаходиться за адресою Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вулиця Барона Штейнгеля 4а.

17 лютого 2015 року ухвалою суду задоволено заяву заступника прокурора області про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони реєстраційній службі Рівненського районного управління юстиції Рівненської області вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією прав власності та інших речових прав на майно, яке зазначалося вище по тексту.

3 березня 2015 року рішенням господарського суду Рівненської області позов задоволено, витребувано із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово - Інвестиційна Компанія "Промтех - Експорт" майно Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" та визнано право власності на майно, а саме станцію освітлення, вартістю 150 тис. грн. (реєстраційний номер 46), станцію водооборотного циклу, вартістю 150 тис. грн. (реєстраційний номер 46), станцію очистки промстоків, вартістю 1 100 тис. грн. (реєстраційний номер 46), прохідну, вартістю 35 тис. грн. (реєстраційний номер 46) що знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вулиця Барона Штейнгеля, 4а.

17 квітня 2015 року ухвалою Рівненського апеляційного суду не прийнято до розгляду і повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "ПРОМТЕХ-ЕКСПОРТ" на рішення господарського суду Рівненської області від 3 березня 2015 року по справі № 918/38/15.

13 грудня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник ВАТ "РЗТА" подав клопотання від 12 грудня 2016 року № 474/12, в якому просив суд скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою господарського суду Рівненської області від 03 лютого 2015 року (арешт на майно).

Також, 13 грудня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник ВАТ "РЗТА" подав клопотання від 12 грудня 2016 року № 475/12, в якому просив суд скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою господарського суду Рівненської області від 17 лютого 2015 року (заборона вчиняти дії).

Ухвалою суду від 23 грудня 2016 року призначено до розгляду клопотання про зняття арештів у судовому засіданні на 11 січня 2017 року.

Ухвалою суду від 11 січня 2017 року розгляд заяв про зняття арештів відкладено на 24 січня 2017 року.

24 січня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав клопотання, в якому просив суд відкласти розгляд заяв на іншу дату, у зв'язку із зайнятістю уповноваженого представника у іншому судовому засіданні.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; необхідність витребування нових доказів.

Разом з тим, позивачем не зазначено обставин, за яких суду необхідно відкласти розгляд справи, зокрема необхідність подання позивачем нових доказів, з'ясування нових обставин тощо.

Оскільки сторони у господарському процесі не обмежені по кількості представників, тому суд вважає, що позивач не був позбавлений можливості направити у судове засідання іншого представника, а тому клопотання позивача про відкладення розгляду справи є безпідставним та необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в пункті 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", яким роз'яснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Відтак суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

24 січня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник відповідача подав заперечення на клопотання про зняття арешту та заборони, в якому просив суд відмовити у їх задоволенні, як таких які безпідставні та не доведені.

У судовому засіданні 24 січня 2017 року представник прокуратури та позивача проти клопотань про зняття арешту та заборони заперечили в повному обсязі просили суд в їх задоволенні відмовити, в свою чергу позивач, відповідач та треті особи не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання призначене на 24 січня 2017 року, хоча про місце дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються клопотання, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для його розгляду і вирішення по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про скасування забезпечення позову, виходить з того, що заходи забезпечення спрямовані на реальне виконання рішення суду, щодо відновлення порушених прав позивача.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в пункті 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", яким роз'яснено, враховуючи, що забезпечення позову застосовується, як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Стаття 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Судом встановлено, що станом на день розгляду клопотань про зняття заборони, право власності зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "ПРОМТЕХ-ЕКСПОРТ".

Суд зазначає, що окрім клопотання позивача про зняття арешту та зняття заборони, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ті обставини, які стали підставою для накладення арешту та заборони усунуті і потреба у забезпеченні позову відпала або змінились обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, матеріалами справи стверджено, що на момент накладення арешту ухвалою суду від 03 лютого 2015 року та заборони вчиняти дії ухвалою суду від 17 лютого 2015 року, у реєстраційній службі, зареєстрована карта прийому № 18953479 та прийнято заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на майно на яке згідно ухвал суду було вжито заходи до забезпечення.

Згідно вищезазначеної заяви майно має бути зареєстроване за іншою особою.

З матеріалів справи суд вбачає, що станом на момент розгляду клопотань, майно зареєстроване за відповідачем і в реєстраційній службі зареєстрована заява про перереєстрацію майна на іншу особу.

Водночас, дана перереєстрація зупинена у зв'язку з арештом та забороною вчиняти дії згідно ухвал суду.

Відтак, у разі зняття арешту та заборони вчиняти дії, реєстраційна служба перереєструє майно згідно уже зареєстрованої заявки за іншою особою.

Заявником не надано суду належних та допустимих доказів того, що вищезазначені реєстрації та заяви скасовані, відкликані, тощо.

Згідно статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України визначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки, реєстрація за попереднім власником не скасована, а зняття заборони унеможливить виконання рішення господарського суду Рівненської області від 03 березня 2015 року № 918/38/15, за таких обставин не відпали ті обставини на підставі яких було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт і заборонено вчиняти дії, відтак суд відмовляє в задоволенні клопотань Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" про зняття арешту та зняття заборони.

Керуючись статтями 68, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" про зняття заборони.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" про зняття арешту.

3. Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя Торчинюк В.Г.