КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" січня 2017 р. Справа №911/2764/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвали Господарського суду Київської області від 04.07.2016

у справі № 911/2764/13 (головуючий суддя Ярема В.А., судді: Колесник Р.М., Бацуца В.М.)

за позовом Міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави

до 1. Бориспільської районної державної адміністрації Київської області;

2. Обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство "Стадне";

3. Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру";

4. Головного управління Держгеокадастру у Київській області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1. Садівничий кооператив "Вікторія-Плюс";

2. Державне агентства земельних ресурсів України;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2

про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування державної реєстрації договору, визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області звернувся Міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави з позовом до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Стадне», Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та Головного управління Держгеокадастру у Київській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Садівничого кооперативу «Вікторія-Плюс», Державного агентства земельних ресурсів України про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування державної реєстрації договору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.07.2016 у справі № 911/2764/13 припинено провадження в частині вимоги міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави про визнання недійсним нікчемного договору оренди земельної ділянки загальною площею 19,6513 га із кадастровим номером НОМЕР_1, укладеного 15.04.2008 за № 1392 між ОК «СТ «Стадне» та Бориспільською РДА, зі змінами внесеними на підставі договору від 24.02.2015 № 366.

Іншою ухвалою Господарського суду Київської області від 04.07.2016 у справі № 911/2764/13 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2.

Не погоджуючись з вищезазначеними ухвалами, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувані ухвали скасувати, справу передати до місцевого господарського суду для розгляду.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний господарський суд визнав подані матеріали недостатніми для прийняття апеляційної скарги до провадження з наступних підстав.

Згідно із статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 91 ГПК України ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

Частиною першою статті 106 ГПК України визначений перелік ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішень суду; вказаний перелік є вичерпним.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2016 у справі № 911/2764/13, якою залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2, до зазначеного переліку не віднесено.

Згідно із п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 "Про незалежність судової влади", оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав визначених законом; оскарження ухвал або інших процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі (про прийняття заяв і скарг до розгляду, про призначення судових засідань, про виклик осіб, про витребування документів та інших доказів тощо), крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається.

Оскільки частиною першою статті 106 ГПК України не передбачено оскарження ухвали про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, колегія суддів дійшла висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_2.

Якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд згідно з частиною другою статті 106 ГПК повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню; якщо ж місцевий господарський суд помилково не повернув апеляційну скаргу та направив її до апеляційного господарського суду, то останній відмовляє в прийнятті такої скарги з посиланням на статтю 91 та частину другу статті 106 ГПК (п. 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Щодо апеляційної скарги в частині скасування ухвали Господарського суду Київської області від 04.07.2016 про припинення провадження в частині вимоги міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави про визнання недійсним нікчемного договору оренди земельної ділянки загальною площею 19,6513 га із кадастровим номером НОМЕР_1, укладеного 15.04.2008 за № 1392 між ОК «СТ «Стадне» та Бориспільською РДА, зі змінами внесеними на підставі договору від 24.02.2015 № 366, слід зазначити, що вона подана після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом; у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Ухвала місцевого господарського суду від 04.07.2016, отже, 11.07.2016 (понеділок), є останнім днем строку, передбаченого статтею 93 ГПК України, для подання апеляційної скарги.

Ухвала місцевого господарського суду від 04.07.2016 у справі № 911/2764/13 не містить іншої дати її підписання.

Як вбачається із дати поштового штемпелю відділення зв'язку наявного на конверті, апеляційна скарга у справі № 911/2764/13 подана 13.01.2017.

Однак, як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, скаржником ані у скарзі, ані окремо від неї, не заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.07.2016 про припинення провадження в частині вимоги міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави про визнання недійсним нікчемного договору оренди земельної ділянки загальною площею 19,6513 га із кадастровим номером НОМЕР_1, укладеного 15.04.2008 за № 1392 між ОК «СТ «Стадне» та Бориспільською РДА, зі змінами внесеними на підставі договору від 24.02.2015 № 366.

Крім того, слід зазначити наступне.

До апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, однак, в апеляційній скарзі скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3 листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 із змінами і доповненнями, за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом; при цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Слід вказати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін; клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом; особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Згідно із ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Скаржником не надано доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, заявником не підтверджується того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2, в частині оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 04.07.2016 у справі № 911/2764/13 про припинення провадження в частині вимоги міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави про визнання недійсним нікчемного договору оренди земельної ділянки загальною площею 19,6513 га із кадастровим номером НОМЕР_1, укладеного 15.04.2008 за № 1392 між ОК «СТ «Стадне» та Бориспільською РДА, зі змінами внесеними на підставі договору від 24.02.2015 № 366, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України не приймається Київським апеляційним господарським судом до апеляційного провадження і повертається скаржнику на підставі ч. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Звернути увагу на те, що згідно із ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Як вбачається зі змісту п. 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", виключається перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом, лише якщо апеляційну скаргу подано повторно після повернення первісної апеляційної скарги на підставі пункту 4 частини першої статті 97 ГПК у разі коли клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги було відхилено.

Керуючись ст. 86, ст. 91, п. 4 ч. 1 ст. 97, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2, в частині оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 04.07.2016 у справі № 911/2764/13 про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на підставі ст. 91 ГПК України.

2. Повернути ОСОБА_2 апеляційну скаргу із доданими документами, в частині оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 04.07.2016 у справі № 911/2764/13 про припинення провадження в частині вимоги міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави про визнання недійсним нікчемного договору оренди земельної ділянки загальною площею 19,6513 га із кадастровим номером НОМЕР_1, укладеного 15.04.2008 за № 1392 між ОК «СТ «Стадне» та Бориспільською РДА, зі змінами внесеними на підставі договору від 24.02.2015 № 366, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

3. Справу № 911/2764/13 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун