У х в а л а

25 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Європа Електронікс» (далі - ТОВ «Європа Електронікс») про перегляд Верховним Судом України постанови Київського апеляційного господарського суду від 15 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 8 листопада 2016 року у справі № 43/75-15/7-б за заявою ліквідатора закритого акціонерного товариства «Виробничо-торгова фірма «Радосинь» (далі - ЗАТ «ВТФ «Радосинь») арбітражного керуючого Ганюк Т.М. до ТОВ «Європа Електронікс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 5 квітня 2016 року заяву ліквідатора ЗАТ «ВТФ «Радосинь» арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1, укладений 6 квітня 2007 року між ТОВ «Європа Електронікс» та ЗАТ «ВТФ «Радосинь».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15 червня 2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 8 листопада 2016 року, ухвалу суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким заяву ліквідатора ЗАТ «ВТФ «Радосинь» арбітражного керуючого Ганюк Т.М. про визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу акцій № Б-04/06/1/1, укладений 6 квітня 2007 року між ТОВ «Європа Електронікс» та ЗАТ «ВТФ «Радосинь».

У грудні 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ТОВ «Європа Електронікс» про перегляд Верховним Судом України постанови Київського апеляційного господарського суду від 15 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 8 листопада 2016 року у справі № 43/75-15/7-б з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 8 листопада 2013 року у справі № 908/1131/13, від 15 липня 2014 року у справі № 5011-44/12072-2012, від 31 травня 2016 року у справі № 910/22795/15, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копію постанови Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 3-1157гс15.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 43/75-15/7-б до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець