ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 січня 2017 року Справа № 905/1344/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),

суддів: Губенко Н.М.,

Самусенко С.С.

перевіривши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.12.2016

та на ухвалу господарського суду Донецької області від 21.11.2016

у справі № 905/1344/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь"- металургійний завод

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про визнання припиненим договору застави № 25ДС/209/332/2008-КЛТ від 19.06.2013

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Донецьксталь" - металургійний завод звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.12.2016 та ухвалу господарського суду Донецької області від 21.11.2016 у справі № 905/1344/15.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття до розгляду касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 21.11.2016 з урахуванням такого.

Згідно зі ст. 107 ГПК України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на:

1) рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду;

2) ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Отже, за змістом розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду може бути оскаржено після його перегляду в апеляційному порядку.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зазначена ухвала суду першої інстанції від 21.11.2016 в апеляційному порядку по суті не переглядалось, оскільки апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод було повернуто без розгляду.

За таких обставин у касаційної інстанції відсутні процесуально-правові підстави для прийняття до провадження касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції без перегляду його в апеляційному порядку, у зв'язку з чим у прийнятті касаційної скарги в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, у частині оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 22.12.2016, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, ставка судового збору, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено розмір ставки судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду, а саме один розмір мінімальної заробітної плати. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на будь-які ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали. Виняток з цього правила наведено в підпункті 3.9 пункту 3 даної постанови. (п. 2.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 378,00 грн.

Отже, за подання касаційної скарги на оскаржуване судове рішення скаржник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Скаржником не дотримано вказаних вимог, проте ним подане клопотання про відстрочку сплати судового збору у зв'язку з тим, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій області з квітня 2014 року порушена робота банківської системи. З 06.08.2014 Постановою правління Національного банку України призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою, а саме на території Донецької та Луганської області.

При цьому, скаржником зазначено про те, що у Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод суттєво обмежена можливість вчасно сплатити судовий збір, а також отримати квитанцію банківської установи з зазначеним фактом внесення коштів до державного бюджету.

Розглянувши вказане клопотання, Вищий господарський суд України вважає за необхідне зазначити наступне:

Як зазначено в п. 9 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", судовий збір за подання позовних заяв та інших звернень, сплачений при їх поданні до господарських судів, які розташовані в районі проведення АТО, повторно не сплачується і не стягується. Якщо ж такий збір сплачено не було, то його сплата (стягнення) здійснюється на загальних підставах відповідно до Закону України "Про судовий збір" та з урахуванням платіжних реквізитів, визначених для того господарського суду, до якого подається відповідна заява чи інше звернення.

Відповідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з абзацом 2 п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст. 36 ГПК України.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником не надано доказів існування складної фінансово-економічної ситуації у Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод, а також відсутності можливості сплатити судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 1118 ГПК України, касаційна скарга у випадках, передбачених пунктом першим частини першої статті 107 цього Кодексу, розглядається протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про прийняття касаційної скарги до провадження Вищим господарським судом України.

У свою чергу, скаржник не надав будь-яких доказів в обґрунтування заявленого клопотання, які б свідчили про вжиття скаржником усіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом строку розгляду касаційної скарги до прийняття постанови у справі.

Враховуючи викладені обставини, клопотання Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод про відстрочення сплати судового збору підлягає відхиленню.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті касаційної скарги Приватному акціонерному товариству "Донецьксталь" - металургійний завод на ухвалу господарського суду Донецької області від 21.11.2016

Клопотання Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.12.2016 відхилити.

Касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 22.12.2016у справі № 905/1344/15 повернути Приватному акціонерному товариству "Донецьксталь" - металургійний завод.

Головуючий суддя: В. Картере
Судді: Н. Губенко С. Самусенко