КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. Справа№ 910/6097/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Жук Г.А.

Калатай Н.Ф.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Яковенко А.О. довіреність № 12 від 24.10.16

від позивача: Лапій А.В. довіреність № 122 від 20.01.17

від відповідача 1: Камишева К.В. довіреність № б/н від 30.12.16

від відповідача 2: Уманець С.Г. довіреність № б/н від 05.01.17

розглянувши матеріали апеляційних скарг Приватного акціонерного товариства "Укторгімпекс" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року

у справі №910/6097/16 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Укторгімпекс"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нео-Бізнес Системи"

про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" звернулось до Господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Укторгімпекс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нео-Бізнес Системи" про визнання договору від 01.01.2007 №01/01-07 удаваним, визнання прихованого договору оренди недійсним та зобов'язання першого відповідача звільнити займані складські приміщення(т.І, а.с. 7-13).

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/6097/16 від 06 вересня 2016 року у справі № 910/6097/16 позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано ПрАТ "Укторгімпекс" звільнити безпідставно займані складські приміщення № № 30, 32, 34, 36, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. І Федорова, 32, балансоутримувачем якої є ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця". В іншій частині позову відмовлено (т.ІІ, а.с. 189-196).

22 вересня 2016 року ПрАТ "Укторгімпекс" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 і прийняти нове рішення, яким у задоволення позовних вимог відмовити повністю.

22 вересня 2016 року ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 в якій просить скасувати частково рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та довідки про передачу апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 12 грудня 2016 року апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Укторгімпекс" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф.

14 грудня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Укторгімпекс" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Калатай Н.Ф., об'єднано до спільного розгляду, який призначено на 10 січня 2017 року.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 10 січня 2017 року, у зв'язку з перебування судді Агрикової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) на лікарняному, для розгляду справи №910/6097/16, сформовано колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Чорногуз М.Г., суддів Калатай Н.Ф., Жук Г.А.

10 січня 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Укторгімпекс" та Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Калатай Н.Ф., Жук Г.А. та визначено дату розгляду справи - 26 січня 2017 року.

26 січня 2017 року від представника ПрАТ "Укртогрімпекс" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/6097/16 до вирішення Господарськийм судом м. Києва справи за позовом ПрАТ "Укрторгімпекс" до ПАТ "Українська залізниця" про спонукання вчинити дії щодо укладення договору оренди.

У судовому засіданні 26 січня 2017 року представник ПрАТ "Укторгімпекс" підтримав своє клопотання про зупинення провадження у справі та просив його задовольнити. Також вказаним представником надано пояснення, у яких він підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу за первісним позовом у задоволення позовних вимог, крім того вказаний представник заперечував проти доводів апеляційної скарги регіональної філії "Південно-західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" та просив у її задоволенні відмовити.

Представник ПАТ "Українська залізниця" у судовому засіданні 26 січня 2017 року заперечував проти задоволення клопотання ПрАТ "Укторгімпекс" та просив у його задоволенні відмовити. Також вказаним представником надано пояснення, у яких він підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення частково скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі крім того вказаний представник заперечував проти доводів апеляційної скарги ПрАТ "Укторгімпекс" та просив у її задоволенні відмовити.

Представник ТОВ "Нео-Бізнес Системи" у судовому засіданні 26 січня 2017 року проти задоволення клопотання ПрАТ "Укторгімпекс" не заперечував, та крім цього надав пояснення, відповідно до яких просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши клопотання ПрАТ "Укторгімпекс" про зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Вказане клопотання було мотивовано тим, що вказана особа звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом про спонукання вчинити дії щодо укладання договору оренди складських приміщень №№ 30, 32, 34, 36, що знаходяться за адресою м. Київ, вул. І. Федорова, 32, і вирішення вказаної справи вплине на обов'язок вказаної особи щодо повернення позивачу за первісним позовом у справі № 910/6097/16 вищезазначених приміщень.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Отже, необхідною умови для зупинення провадження у справі є існування іншої, пов'язаної судової справи, яка розглядається іншим судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні.

Тобто, первісною підставою існування іншої судової справи є ухвала про порушення провадження у справі за позовом відповідної особи, а тому, оскільки ПрАТ "Укрторгімпекс" не було надано ухвали про порушення провадження у справі за його позовом, що в свою чергу виключає можливість існування вказаної судової справи, а відповідно і підстав для зупинення провадження у справі № 910/6097/16, колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні клопотання ПрАТ "Укторгімпекс" про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

14 березня 2006 року між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (правонаступником якого є ПАТ "Українська залізниця") (далі - позивач, замовник) та ТОВ "Нео-Бізнес Системи" (далі - відповідач-2, виконавець) укладено Договір № ПЗ/БМЕС-068021/НЮ про надання послуг по організації та веденню господарської діяльності (далі - Договір-1), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов'язується за завданням замовника здійснювати, на зазначеній у п. 1.3. договору території останнього, організацію і ведення зазначеної у п. 2.1. договору господарської діяльності замовника, шляхом надання останньому послуг, зазначених у п. 2.2. договору, а замовник зобов'язується оплачувати виконавцеві надання таких послуг (т.І, а.с. 35-43).

Згідно з п. 1.2. Договору-1 виконавець за винагороду, здійснюючи організацію і ведення господарської діяльності замовника, зазначеної у п. 2.1. договору, зобов'язується за дорученням замовника і за рахунок останнього вчинювати від свого імені правочини, зазначені у п. 2.3. Договору.

Пунктом 1.3. Договору-1 сторони погодили, що виконавець здійснює організацію і ведення господарської діяльності замовника, зазначеної у п. 2.1. договору, у виробничих, побутових та складських приміщеннях і на території їх розташування, на територіях відкритих майданчиків і в приміщеннях інших об'єктів та на територіях їх розташування, що належать замовнику, пооб'єктний перелік та поштова адреса яких зазначаються у додатку №1 до договору.

Виконавець, виконуючи свої зобов'язання за цим Договором, забезпечує діяльність складських приміщень та автомобільних стоянок, відповідно до їх цільового призначення, а так само діяльність інших об'єктів замовника, яка полягає у наданні платних послуг складування, зберігання та охорони матеріальних цінностей в облаштованих для цього складських приміщеннях та наданні за плату інших супутніх цьому послуг, наданні платних послуг паркування автомобілів з їх зберіганням та охороною на місці організованої парковки, а так само здійснення іншої господарської діяльності замовника, пов'язаної з господарським використанням інших об'єктів останнього (п. 2.1. Договору-1).

Відповідно до п. 5.1. Договору-1 виконавець, здійснюючи організацію і ведення господарської діяльності замовника, передає замовнику отримане у зв'язку із веденням такої діяльності, але у будь-якому разі сторони домовилися, що розмір переданого не буде перевищувати 60% загально одержаного від господарської діяльності замовника, яка здійснюється виконавцем за договором.

Згідно з п. 7.1. Договору-1 строк, протягом якого здійснюється організація і ведення виконавцем господарської діяльності замовника, становить 15 років з дати набрання чинності договором.

Додатками до Договору-1 сторони погодили перелік виробничих, побутових та складських споруд, до якого увійшли в тому числі складські приміщення № № 30, 32, 34, 36, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Федорова, 32, що підтверджується Додатком від 14.03.2006 р. до Договору-1 (т.І, а.с. 46).

01 січня 2007 року між ЗАТ "Укторгімпекс" (правонаступником якого є ПрАТ "Укторгімпекс") (далі - відповідач-1, замовник) та ТОВ "Нео-Бізнес Системи" (далі - відповідач-2, виконавець) укладено Договір № 01/01-07 про надання складських послуг (надалі - договір-2), згідно з п. 1.1. якого виконавець зобов'язується за плату надавати складські послуги замовнику (т.І, а.с. 48-50).

Місце надання складських послуг: вул. Федорова, 32, склади станції Київ-Товарна №30 (200 кв.м.), №32 (232 кв.м.), №34 (204 кв.м.), №36 (588 кв.м.) (п. 1.2. договору-2).

Відповідно до п. 2.1 Договору-2 виконавець зобов'язується забезпечити в робочі дні з дев'яти до вісімнадцяти годин та в інший час, окремо узгоджений сторонами в письмовій формі, доступ до складського приміщення, відповідальних уповноважених осіб та працівників Замовника список яких узгоджено окремим додатком, який є невід'ємною частиною цього договору, а також відвідувачів замовника в присутності відповідальних уповноважених осіб останнього.

За умовами п. 4.1 Договору-2 приймання-передача послуг згідно цього договору здійснюється шляхом підписання сторонами актів виконаних робіт.

Договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.03.2016 р. (п. п. 9.1., 9.2 Договору-2 в редакції додаткового договору №8 від 01.04.2015 р. (т.І, а.с. 51).

Доказів пролонгації договору матеріали справи не містять, тобто станом на момент розгляду спору вказаний договір припинив свою дію.

31 серпня 2015 року Додатковою угодою № ПЗ/БМЕС-068021/НЮ-Д3 сторони досягли згоди і прийняли рішення розірвати Договір №ПЗ/БМЕС/НЮ-068021/НЮ від 14.03.2006 р. про надання послуг по організації ведення господарської діяльності (т.І, а.с. 47).

Відповідно до п. 3 вказаної Додаткової угоди Договір-1 припиняє дію з моменту фактичної передачі виконавцю замовником майна, що засвідчується підписанням акту прийому-передачі майна та не пізніше 15.09.2015 р.

27 серпня 2015 року ТОВ "Нео-Бізнес Системи" повернув, а відокремлений підрозділ Держаного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця" Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 1 (надалі - балансоутримувач) прийняв майно серед якого Складські приміщення № 30, 32, 34, 36, що розташовані за адресою вул. Федорова, 32, що підтверджується Актом приймання-передачі № 1 за Договором № П3/БМЕС-068021/НЮ від 14.03.2006 р. (т.ІІ, а.с. 183).

30 грудня 2015 року ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" виробничого підрозділу Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління, звернулось до ТОВ "Укрторгімпекс" з листом №БМЕУ-6/162 про звільнення займаних приміщень складів станції Київ-Товарний за адресою: вул. Івана Федорова, 32, м. Київ, у зв'язку з розірванням договору від 14.03.2006р. №ПЗЗ/БМЕС-068021/НЮ з ТОВ "Нео-Біснес системи" ( т.І, а.с. 52).

Листом від 05.01.2016 р. № 271 ПрАТ "Укторгімпекс" повідомило виробничий підрозділ Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління про неможливість терміново звільнити вказані приміщення та гарантувало сплату витрат за надані комунальні послуги згідно показників лічильників за весь відповідний період (т.ІІ, а.с. 26).

Актом обстеження складських приміщень, які перебувають на балансі виробничого підрозділу Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" від 13.04.2016 р. встановлено, що ПрАТ "Укторгімлекс" у складі № 30, знаходиться офіс (складський відділ), у складах № 32, 34, складуються товари різного походження, різних суб'єктів господарювання, у склад № 36 потрапити комісії не вдалось, оскільки він був опломбований митницею, за словами користувача там складуються товари, які проходять митний контроль. Також у вказаному акті зазначено, що документі, які б дозволяли знаходження суб'єктів господарювання у складських приміщеннях перевірці надано не було (т.ІІ, а.с. 27)

Актом обстеження складських приміщень, які перебувають на балансі виробничого підрозділу Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" розташованих за адресою м. Київ, вул. Федорова, 32 від 15.07.2016 р. встановлено, що ПрАТ "Укторгімлекс" склад № 30 (орендується 26,0м2), знаходиться офіс (складський відділ), обстеженням встановлено здійснення поліпшень, Склади № 32, 34, складуються товари різного походження, різних суб'єктів господарювання, у складі № 36 знаходяться товари, які проходять митний контроль. Також у вказаному акті зазначено, що документі, які підтверджують правові відносини вищевказаних суб'єктів господарювання та ТОВ "Нео-Бізнес Системи" не надано (т.ІІ, а.с. 28-29).

Звертаючись зі вказаним позовом, позивач, з посиланням на ст. 235 ЦК України, зазначає про те, що Договір № 01/01-07 про надання складських послуг є удаваним, оскільки відповідач-1 та його відвідувачі мають доступ до складських приміщень та провадять у складських приміщеннях власну господарську діяльність, тобто належне позивачу майно фактично передане відповідачу-1 в оренду.

Також позивач зазначив, що спірний правочин не має: чітко визначених прав та обов'язків сторін, відсутні посилання на документ, що визначає ціну складських послуг (калькуляція); вартості 1 кв. м площі, вартості надання складських послуг, яка обґрунтована лише протоколом погодження ціни. За доводами позивача на відносини сторін у справі повинні розповсюджуватися норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до ст. 5 якого відповідач-2 не мав права укладати договори оренди державного майна, площа якого перевищує 100 кв.м., а тому орендодавцем за спірним договором мав виступати Фонд державного майна України. За таких обставин, як зазначає позивач, спірний правочин має бути визнаний недійсним.

Згідно Свідоцтв про право власності на нерухоме майно та згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про перереєстрацію права та їх обтяжень, будівлі складів № 32 (літ. "Л"), №34 (літ. "Л"), № 36 (літ. "Л"), за адресою: м. Київ, вул. Федорова, 32, перебуває у власності держави в особі Міністерства інфраструктури України. (т.І, а.с. 54, 56, 58).

Передавальний акт від 31.07.2015 р. затверджений Міністром інфраструктури України 18.08.2015 р. ДТГО "ПЗЗ" складено керуючись 107 ЦК після реорганізації шляхом злиття (т.ІІ, а.с. 55-59).

До Зведеного переліку майна Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця", що вноситься до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця" складеного на підставі результатів інвентаризації майна станом на 31.07.2014 р., затвердженого Міністром інфраструктури України 17.07.2015 р. за рядками 279-282 та інвентарними номерами 64 включено будівлі складу 30, 32, 34, 36 ст. Київ-Товарний, що знаходиться за адресою м. Київ, Солом'янський район, вул. Федорова Івана, 32 (т.ІІ, а.с. 60-63).

Відповідно до Заключного передавального акту від 01.12.2015 р. ДТГО "ПЗЗ" передало, а ПАТ "Українська залізниця" прийняло майно станом на 30.11.2015 р., правонаступництво щодо якого перейшло до ПАТ "Українська залізниця" (т.ІІ, а.с. 64-66).

Відповідно до Наказу від 01.12.2015 р. № 045 ПАТ "Українська залізниця" наказано: - наділити Регіональну філію "Південно-західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" майном та земельними ділянками згідно додатку у якому в графі 126602, 236623, 126624, 128365 включено будівлі складу 30, 32, 34, 36 ст. Київ-Товарний, що знаходиться за адресою м. Київ, Соломянський район, вул. Федорова Івана, 32 (т.ІІ, а.с. 67, 68-72).

Вказані будівлі знаходяться на балансі Експлуатаційного управління регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", що підтверджується додатком до наказу "Про наділення майном регіональну філію "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", з правом повного господарського відання, що в свою чергу свідчить про наявність у позивача порушеного права, а відповідно і права на звернення до суду та спростовує доводи апеляційної скарги ПрАТ "Укрторгімпекс" у зазначеній частині.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Згідно зі ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови,

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 956 ЦК України встановлено, що товарним складом є організація, яка зберігає товар та надає послуги, пов'язані зі зберіганням, на засадах підприємницької діяльності.

Поряд з цим, предметом Договору № 01/01-07 є надання складських послуг з можливістю надання виконавцем (відповідачем-2) замовнику (відповідача-1) доступу до складських приміщень.

При цьому, вказаний договір не містить ознак договору оренди нерухомого майна. Акт приймання-передачі складів між відповідачами не підписувався.

Крім того, відповідно до п. 2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до приписів ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, дійсність правочину це визнання за ним властивостей юридичного факту, що породжує правовий наслідок, до якого прагнули суб'єкти правочину при його вчиненні. Таке можливе лише у випадку, коли правочин відповідає сукупності вимог, визначених законом, які йменуються умовами дійсності правочинів. Сукупність таких вимог закріплено у ст. 203 ЦК України.

Згідно з п. 2.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" у силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Згідно з п. 2.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Враховуючи те, що специфіка договорів оренди та надання послуг передбачає, що отримане за ними споживаються в процесі виконання і не може бути повернутим, а також виходячи з можливості визнання таких договорів недійсним і припинення лише на майбутнє, визнання їх недійсними та припинення у випадку якщо строк таких договорів закінчився є неможливим.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання Договору № 01/01-07 про надання складських послуг удаваним правочином, а відповідно і визнання прихованого договору оренди недійсним є такими, що задоволенню не підлягають, а доводи апеляційної скарги регіональної філії "Південно-західна залізниця" такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача-1 звільнити безпідставно займані будівлі складів №№ 30, 32, 34, 36, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. І. Федорова, 32, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 21 Статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 р. № 735, за товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження цим майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом.

Пунктом 34 вказаного Статуту встановлено, що Товариство використовує, утримує державне майно, закріплене за ним на праві господарського відання, та розпоряджається ним з урахуванням обмежень, встановлених законодавством. Майно, що є державною власністю і закріплене за товариством на праві господарського відання, включається до його активів.

Як вже було зазначено, Регіональну філію "Південно-західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" було наділено спірним майном з передачею його на баланс Експлуатаційного управління регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" з правом повного господарського відання відповідно до Наказу від 01.12.2015 р. № 045 ПАТ "Українська залізниця".

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ГК України, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи зазначені положення та оскільки Договір № 01/01-07 про надання складських послуг від 01.01.2007 р. та Договір № ПЗ/БМЕС-068021/НЮ від 14.03.2006 припинили свою дію, ПрАТ "Укторгімпекс" зобов'язане звільнити будівлі складів №№ 30, 32, 34, 36, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. І. Федорова, 32, на вимогу власника або іншої особи, уповноваженої розпоряджатись даним майном (у даному випадку балансоутримувача), а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимога позивача про зобов'язання відповідача-1 звільнити займані складські приміщення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається, а доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 підлягає залишенню без змін.

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Укторгімпекс" та регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 задоволенню не підлягають.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Укторгімпекс" та регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 залишити без задоволення.

2. Рішення суду міста Києва від 06 вересня 2016 року у справі №910/6097/16 залишити без змін.

3. Справу № 910/6097/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Г.А. Жук

Н.Ф. Калатай