РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017Справа №910/22155/16

За позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА»

2) Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації

про зобовязання вчинити дії

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Харківським РУГУ МВС України в м. Києві 13.02.1997);

від відповідача 1 - не з'явився;

від відповідача 2 - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

02.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА» та Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації, у якому просив:

- визнати недійсними зміни до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА», оформлені новою редакцією статуту товариства, зареєстрованого Солом'янською районною у місті Києві державною адміністрацією за номером запису 1022545 від 14.06.2012;

- зобов'язати Солом'янську районну у місті Києві державну адміністрацію скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА» від 14.06.2012, запис номер 1022545.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням господарського суду м. Києва від 16.06.2016, яке набрало законної сили 30.06.2016, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА», оформлені протоколом від 05.06.2012 №2, на підставі яких було проведено державну реєстрацію змін до Статуту 14.06.2012.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2016 порушено провадження у справі №910/22155/16, розгляд справи призначено на 20.12.2016.

19.12.2016 відповідач-1 через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про зобов'язання позивача надати позов та додані до нього документи у зв'язку із неотриманням останніх.

20.12.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав документи для долучення до матеріалів справи.

20.12.2016 відповідач-2 через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що державний реєстратор не наділений повноваженнями встановлювати достовірність даних, зазначених в документах, а тільки зобов'язаний перевірити відповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці, відомостям, які зазначені в поданих документах, а тому вказував, що документи були належним чином засвідчені, укомплектовані та відповідали вимогам, що визначаються до них ст. ст. 8, 29 Закону про реєстрацію, а тому у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у проведені спірної реєстраційної дії. Крім того вказував, що між тими ж сторонами і з тих самих підстав в Окружному адміністративному суді міста Києва розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії. Також відповідачем-2 було надано копію реєстраційної справи на 103 арк.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.12.2016 у зв'язку із неявкою представників відповідачів, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 19.01.2017.

16.01.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав пояснення по справі щодо надіслання відповідачу-1 позовної заяви з додатками, а також пояснення на відзив відповідача-2, у яких зазначав, що підставою адміністративного позову є бездіяльність, а саме непроведення у зазначений строк відповідної дії державним реєстратором, в той час як предметом позову у цій справі є визнання недійсними змін до статуту та зобов'язання скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА».

У судове засідання 19.01.2017 прибув позивач, надав пояснення по суті справи.

Представник відповідача-2 в судове засідання 19.01.2017 не з'явився, проте у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача-1 в судове засідання 19.01.2017 не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 19.01.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА» і відповідно до статуту Товариства від 14.06.2012 володіє часткою у статутному капіталі товариства розміром 5,57%.

14.06.2012, за номером запису 1022545, державним реєстратором Бондаренко Л.М. Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, а саме проведено реєстрацію нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА», зокрема, на підставі протоколу №2 від 05.06.2012 загальних зборів учасників ТОВ «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА», в якому зафіксоване рішення про затвердження нової редакції статуту товариства та доручення генеральному директору ОСОБА_13 здійснити державну реєстрацію змін до статуту.

Разом з тим, рішенням господарського суду м. Києва від 16.06.2016 було задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання рішення недійсним, та визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА», оформлені протоколом від 05.06.2012 № 2.

У вказаному рішенні суду було встановлено, що 05.06.2012 було прийнято рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлені протоколом № 2, методом опитування. З вказаного протоколу вбачається, що до порядку денного зборів було включено питання щодо виключення учасників з товариства, затвердження нової редакції Статуту Товариства та щодо доручення генеральному директору Товариства провести державну реєстрацію змін до Статуту.

Так, по першому питанню у зв'язку з систематичним невиконанням обов'язків учасників Товариства, передбачених пунктом 8.3.1 Статуту відповідача було прийнято рішення про виключення зі складу Товариства таких учасників: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, - з виплатою цим особам вартості частини майна товариства, пропорційної їх часткам у статутному капіталі товариства, у порядку, передбаченому законами України та статутом товариства.

По другому питанню порядку денного було вирішено, у зв'язку з виключенням зазначених вище учасників з Товариства та з метою недопущення зменшення статутного капіталу, доформувати його за рахунок додаткових внесків наступних учасників товариства: ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, а також затвердити нову редакцію Статуту Товариства.

За результатами розгляду третього питання порядку денного було вирішено доручити генеральному директору товариства провести державну реєстрацію змін до Статуту відповідача.

При цьому, з оригіналів реєстраційної справи Товариства вбачалося, що на підставі вказаного рішення 14 червня 2012 року було проведено державну реєстрацію змін до Статуту.

У пункті 9.11 Статуту Товариства закріплено, що рішення зборів може бути прийнято методом письмового опитування при відсутності заперечень з боку учасників. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані Головою загальних зборів учасників Товариства про прийняте рішення.

За приписами частини 4 статті 58 Закону учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. Аналогічні положення викладені в пункті 9.4. Статуту Товариства.

Із спірного протоколу вбачається, що ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_17, ОСОБА_16 голосували більшою кількістю голосів, ніж мали згідно їх часток у статутному капіталі, відповідно до Статуту, а саме: ОСОБА_12 проголосувала 4,05 % замість 2,28 %, ОСОБА_14 - 4,74 % замість 3,27 %, ОСОБА_13 - 7,78 % замість 6,32 %, ОСОБА_3 - 2,21 % замість 0,75 %, ОСОБА_17 - 5,31 % замість 3,85 %, ОСОБА_16 - 3,88 % замість 2,41 %.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що при прийнятті спірного рішення відповідачем було порушено положення статті 58 Закону та не дотримано умов пункту 9.4. Статуту Товариства.

Крім того, суд дійшов висновку про те, що Товариством при прийнятті рішень загальних зборів учасників, оформлених протоколом № 2, було порушено норми статті 60 Закону, що спричинило позбавлення позивачів можливості взяти участь у загальних зборах.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2013 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарським судам роз'яснено, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Отже, вищевказаним рішенням була встановлена недійсність рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА», оформленого протоколом від 05.06.2012 № 2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилався на те, що оскільки зміни до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА» були внесені на підставі ос пореного рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом №2 від 05.06.2012, яке прийняте з порушенням порядку проведення загальних зборів учасників, спричинило порушення його прав та законних інтересів, та визнане судом недійсним, а тому і Статут цього товариства не відповідає вимогам чинного законодавства, був затверджений загальними зборами учасників товариства із порушенням, що не можуть бути усунені, порушує його права та законні інтереси, як учасника товариства, пов'язані з його майновою участю у товаристві, зокрема, брати участь в управління товариством, голосувати та затверджувати Статут на загальних зборах, що є підставою для визнання його недійсним.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту, повне і командитне товариство - засновницького договору. Установчі документи товариства у випадках, передбачених чинним законодавством, погоджуються з Антимонопольним комітетом України.

Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

За умовами ст. 41 вказаного Закону до виключної компетенції загальних зборів учасників відноситься внесення змін до статуту товариства, в тому числі зміна розміру його статутного капіталу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про господарські товариства» зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Відповідно до пунктів 13, 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», відповідно до вимог статей 88, 143, 154 ЦК, статей 57, 82 ГК, статей 4, 37, 51, 65, 67, 76 Закону «Про господарські товариства», статей 27, 30 Закону про державну реєстрацію, суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов: на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства; порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені; відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача. При вирішенні спорів про визнання установчих документів господарського товариства недійсними господарським судам необхідно розмежовувати правову природу статуту та установчого (засновницького) договору товариства. Статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Вимоги про визнання недійсними установчих документів, як правило, розглядаються господарським судом у справах, у яких вирішуються спори про визнання недійсними (про скасування) рішень загальних зборів учасників (акціонерів) господарського товариства, якими ці установчі документи затверджувались (вносились зміни до установчих документів), а отже є похідними вимогами від вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів про затвердження змін до установчих документів (нових редакцій статуту господарського товариства) (довідка Вищого господарського суду України за результатами узагальнення судової практики вирішення спорів про корпоративне управління та реалізацію корпоративних прав від 01.02.2014 року).

Згідно з пунктом 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 25.02.2016 року під час вирішення корпоративних спорів про визнання недійсними установчих документів господарські суди повинні виходити з того, що затвердження установчого документа є необхідною дією у процесі створення юридичної особи. Тому під час визначення підстав для визнання установчих документів недійсними господарським судам слід керуватися пунктом 2 частини першої статті 110 ЦК України. З урахуванням положень цієї норми підставами для прийняття рішення про визнання недійсними установчих документів є порушення закону, які не можуть бути усунуті. Такою підставою може бути відсутність в установчих документах тих відомостей, які згідно із законом повинні обов'язково в них міститися, зокрема, визначені статтями 88, 120, 134, 143, 151, 154 ЦК України, статтями 57, 82 ГК України, статтями 4, 51, 65, 67, 76 Закону України «Про господарські товариства», статтею 13 Закону України «Про акціонерні товариства».

Таким чином враховуючи, що рішенням господарського суду м. Києва від 16.06.2016 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА», оформлене протоколом від 05.06.2012 № 2, та встановлено при прийнятті спірного рішення порушення вимог Закону України «Про господарські товариства» та установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства 05.06.2012, а саме вимоги ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» та п. 9.4 Статуту щодо непропорційності кількості голосів у деяких учасників розміру їх часток у статутному капіталі; вимоги ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» щодо позбавлення позивача можливості взяти участь у загальних зборах, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними змін до статуту товариства, оформлених новою редакцією статуту товариства.

Зважаючи на те, що вимога позивача щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА» від 14.06.2012, запис номер 1022545, є похідною від основної вимоги про визнання недійсними змін до статуту товариства, така вимога також підлягає задоволенню судом.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на відповідача-1, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними зміни до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА» (03061, місто Київ, вул. Ново-Польова, буд. 85-А, код 04671582), оформлені новою редакцією статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА», зареєстрованого Солом'янською районною у місті Києві державною адміністрацією за номером запису 1022545 від 14.06.2012.

3. Зобов'язати Солом'янську районну у місті Києві державну адміністрацію скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА» (03061, місто Київ, вул. Ново-Польова, буд. 85-А, код 04671582) від 14.06.2012, запис номер 1022545.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «СПЕЦАВТОМАТИКА» (03061, місто Київ, вул. Ново-Польова, буд. 85-А, код 04671582) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане - 24.01.2017.

Суддя В.О. Демидов