донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

30.01.2017 справа №908/4683/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
За участю представників сторін від позивача від відповідача ОСОБА_4, за довіреністю; не зявився;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від10.11.2016 р.
у справі№ 908/4683/14 (суддя Азізбекян Т.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ
до Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область
простягнення суми
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.12.2014р. по справі № 908/4683/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ до Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область про стягнення боргу та штрафних санкцій позов задоволено в повному обсязі, стягнуто 3 673 268,88 грн. основного боргу, пеню в сумі 369 666,37 грн., інфляційні втрати в розмірі 646 976,73 грн., 3% річних в розмірі 192 331,21 грн. та 73 080,00 грн. судового збору.

На виконання зазначеного рішення було видано відповідний судовий наказ від 16.12.2014 р.

Відповідач 27.10.2016 р. звернувся до суду з заявою № 03-01/16 від 26.10.2016 р. про розстрочку виконання рішення суду від 03.12.2014 р. по справі № 908/4683/14 (з урахуванням заяви про уточнення вимог від 10.11.2016р. № 03-01) в частині стягнення пені у розмірі 369 666,37 грн., інфляційних втрат у розмірі 646 976,73 грн. та 3 % річних в сумі 192 331,21 грн. починаючи з листопада 2016 року строком на 3 роки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.11.2016 р. по справі № 908/4683/14 заяву відповідача задоволено, розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 03.12.2014 р. по справі № 908/4683/14 в частині стягнення пені в сумі 369 666,37 грн., 3% річних в сумі 192 331,21 грн. та інфляційних втрат в сумі 646 976,73 грн. строком на три роки, з оплатою щомісячно рівними частинами в сумі 33 582,62 грн. починаючи з листопада 2016 року по жовтень 2019 року включно.

Позивач, не погодившись з прийнятою ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, відмовити у задоволенні заяви щодо надання розстрочки виконання рішення суду.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд неправильно застосував норму ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, взявши до уваги тяжкий фінансовий стан боржника та не врахувавши матеріального стану та інтересу стягувача.

Крім того, апелянт вважає, що заявлені боржником обставини не є тим винятковим випадком, при якому слід застосовувати вимоги ст. 121 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника відповідача, що не скористався правом на участь в судовому засіданні.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Предметом діяльності відповідача є надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання усім категоріям споживачів м. Краматорська Донецької області.

В обґрунтування заяви про надання розстрочки виконання рішення відповідач посилався на збитковість підприємства, обмеженість матеріальних ресурсів, а також на те, що обставини, які спричинили виникнення заборгованості перед позивачем зумовлені наявною дебіторською заборгованістю споживачів, основну частину яких складає населення 88%, за послуги з теплопостачання, яка станом на 01.10.2016 р. становить 18 554 292,80 грн.

Дебіторська заборгованість юридичних осіб за теплову енергію станом на 01.10.2016р. склала 911 773,22 грн., в тому числі заборгованість бюджетних установ, які здійснюють розрахунки за спожиту теплову енергію з обов'язковим дотриманням процедур, передбачених Законом України "Про здійснення державних закупівель" 180 579,65 грн. Несвоєчасні розрахунки за спожиту теплову енергію з боку бюджетних установ обумовлені відсутністю або несвоєчасним фінансуванням з бюджетів різних рівнів.

Враховуючи специфіку виробництва відповідача, вбачається, що всі фінансові надходження підприємство отримує в опалювальний період у вигляді оплати від споживачів.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач є підприємством, що надає комунальні послуги за регульованим тарифом, який не вправі встановлювати самостійно і який не відшкодовує собівартість теплової енергії на сто відсотків, внаслідок чого підприємство несе прямі збитки через непокриття різниці в тарифах.

Також відповідно до наданого відповідачем до матеріалів справи наказу № 23 від 12.02.2016р., з травня року по вересень 2016 року, у зв'язку з важким економічним станом відповідача та з метою економії коштів останнім введено режим неповного робочого часу.

Відповідач також вказує, що для розрахунків з постачальниками енергоресурсів і іншими контрагентами, він змушений звертатись до банківських і фінансових установ для отримання кредитних коштів. Станом на 01.10.2016 року кредитні зобов'язання відповідача складали 1 315 297,72 грн. Позикодавцями відповідача є АТ "Ощадбанк". Станом на 01.10.2016 року відсотки за користування кредитними коштами складають 253 475,12 грн. Відповідач здійснює господарську діяльність використовуючи орендовані на тривалий час у комунального підприємства об'єкти нерухомості, обладнання і теплові мережі. Все ліквідне майно та майнові права на отримання грошових коштів від реалізації теплової енергії споживачам передано у заставу АТ "Ощадбанк".

Обставини справи, на які посилається відповідач у заяві про розстрочення рішення господарського суду від 03.12.2014 р. по справі № 908/4683/14, суд першої інстанції визнав винятковими.

Крім того, судом враховано, що, заявлена до стягнення сума у даній справі не є сумою основної заборгованості, предметом розстрочення у справі № 908/4683/14 є суми пені, інфляційних та 3% річних, які не є основним боргом за договором, а виступають виключно як спосіб захисту майнового права та інтересу кредитора.

Судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги стягувача та вважає висновок суду першої інстанції про розстрочення виконання рішення суду в частині стягнення пені в сумі 369 666,37 грн., 3% річних в сумі 192 331,21 грн. та інфляційних втрат в сумі 646 976,73 грн. строком на три роки, з оплатою щомісячно рівними частинами в сумі 33 582,62 грн. починаючи з листопада 2016 року по жовтень 2019 року включно законним та обґрунтованим.

Отже суд першої інстанції дослідив всі надані сторонами докази та всі обставини справи, якими вони обґрунтовують заявлені вимоги та заперечення. Порушень процесуального права при винесенні судом першої інстанції оскаржуваної ухвали - судовою колегією не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку господарського суду.

На підставі вищенаведеного судова колегія вважає, що спірна ухвала господарського суду Запорізької області від 10.11.2016р. по справі № 908/4683/14 є законною та обґрунтованою, вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Запорізької області від 10.11.2016р. по справі № 908/4683/14 без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді І.В. Зубченко

ОСОБА_3