донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

25.01.2017р. справа № 905/3117/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю
від відповідача:ОСОБА_5 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ, Донецька область
на рішення господарського судуДонецької області
від14.12.2016р.
по справі№ 905/3117/16 (суддя: Сажнева М. В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт», м. Київ
до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ, Донецька область
простягнення 629 313,08 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (далі «Позивач») звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (далі «Відповідач») суми інфляційних збитків у розмірі 549 209,80 грн, та суми 3% річних за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 80 103,28 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.12.2016р. у справі № 905/3117/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ, Донецька область () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт», м. Київ () суму інфляційних збитків у розмірі 549 209,80 грн, суму 3% річних у розмірі 80 103,28 грн та суму судового збору за звернення з позовною заявою в розмірі 9 439,70 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 14.12.2016р. у справі № 905/3117/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заявник апеляційної скарги вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповно зясовані обставини, що мають значення для справи.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що ухвалою господарського суду Донецької області по справі № 905/3265/15 затверджено мирову угоду, за якою Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» зобовязано сплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» 2 726 094,57 грн у строк до 26.02.2016р. Зобовязання за вказаною мировою угодою було виконано відповідачем повністю 12.02.2016р. Відтак, відповідач вважає, що провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 2 ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки є рішення господарського суду Донецької області за яким вирішено господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що набрало законної сили, не змінено і не скасовано.

Окрім того, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги форс-мажорних обставин, які засвідчені ОСОБА_6 про форс-мажорні обставини № 1133 від 14.10.2014р., яким підтверджується неможливість своєчасного виконання зобовязань за договором № 51 від 28.10.2013р., що також, на думку скаржника є підставою для скасування спірного рішення.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

24.01.2017р. до відділу організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» надійшов відзив № 014/2017 від 17.01.2017р. на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені у зазначеному вище відзиві на апеляційну скаргу, просив рішення господарського суду Донецької області від 14.12.2016р. у справі № 905/3117/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 28.10.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» («Постачальник») та Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» («Покупець») підписано договір № 51.

За умовами вказаного Договору Позивач зобовязується до 01.09.2014 поставити Відповідачу товар - труби та фітинги з поліетилену, а Відповідач прийняти і оплатити такі товари (далі-товар) (п. 1.1 Договору).

Згідно з п. 1.2 Договору найменування (номенклатура, асортимент) та кількість товару вказані в Специфікації, яка є додатком №1 до цього Договору.

Згідно з п. 1.3 Договору обсяг закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків замовника.

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна цього договору, у тому числі ПДВ, становить 8 045 007,72 грн. Ціна за одиницю товару зазначена у Специфікації, яка є додатком № 1 до цього Договору.

Згідно з п. 4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок учасника, вказаний у даному Договорі, потягом 45 робочих днів з моменту поставки товару, якщо інші умови оплати не передбачені Специфікацією.

Специфікацією на поставку труб та фітингів із поліетилену, яка є додатком № 1 до Договору сторонами погоджено найменування товару, одиниця виміру, кількість, ціна, загальна вартість замовлення.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Господарським судом першої інстанції встановлено, що позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2 573 261,17 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних № ЕТП РТ1002/011 від 10.02.2014р. на суму 152 210,77 грн, № ЕТП РТ2403/004 від 24.03.2014р. на суму 780 984,00 грн, № ЕТП РТ2603/001 від 26.03.2014р. на суму 780 984,00 грн, № ЕТП РТ0104/012 від 01.04.2014р. на суму 780 984,00 грн, № ЕТП РТ0904/004 від 09.04.2014р. на суму 78 098,40 грн.

Проте, відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату отриманого за вказаними видатковими накладними товару, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 2573 261,17 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідну оплату має бути здійснено боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи предявив йому кредитор повязану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобовязання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Крім того, якщо зустрічне виконання обовязку здійснено однією зі сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обовязку, друга сторона повинна виконати свій обовязок.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою господарського суду Донецької області від 24.12.2015 у справі №905/3265/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» до Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення заборгованості в сумі 2 685 757,45 грн, у тому числі основний борг основний борг в сумі 573 261,19 грн, 3% річних в сумі 7 318,62 грн та інфляційні втрати в сумі 1 051 77,64 грн затверджено мирову угоду (далі «Мирова угода»).

За змістом п. 2 Мирової угоди сторони погодили, що на момент підписання цієї угоди божником визнаються заявлені вимоги по справі у розмірі 2685757,45 грн.

Згідно п. 3 Мирової угоди боржник зобовязується сплатити 2726094,57 грн, у тому числі 2573261,19 грн боргу за поставлений товар, 105177,64 грн інфляційних втрат, 7318,62 грн 3% річних та 40337,12 грн відшкодування судового збору, шляхом перерахування на поточний рахунок стягувача, вказаної у цьому пункті суми в повному обсязі до 26.02.2016.

Як свідчать матеріали справи та підтверджується сторонами (копії банківських рахунків по особовому рахунку позивача містяться в матеріалах справи), відповідач умови мирової угоди затвердженої ухвалою господарського суду Донецької області від 24.12.2015 по справі № 905/3265/15 виконав в повному обсязі 10.02.2016.

Однак, посилаючись на наявність у відповідача простроченого грошового зобовязання за Договором № 51 від 28.10.2013р. за видатковими накладними № ЕТП РТ2403/004 від 24.03.2014р., № ЕТП РТ2603/001 від 26.03.2014р., № ЕТП РТ0104/012 від 01.04.2014р., № ЕТП РТ0904/004 від 09.04.2014р. позивач просить стягнути з відповідача 3% річних, що нараховані з 31.05.2014р. по 12.07.2015р. та інфляційні втрати, нараховані з 31.05.2014р. по 28.02.2015р..

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу положень ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Згідно приписів п. 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України»

- (…) додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

- у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

З огляду на зазначене, донецький апеляційний господарський суд не приймає наданий відповідачем ОСОБА_6 про форс-мажорні обставини № 1133 від 14.10.2014р. на підтвердження неможливості своєчасного виконання зобовязань за договором № 51 від 28.10.2013р., оскільки заявник не обґрунтував поважності причин ненадання зазначених доказів до суду першої інстанції.

В будь-якому випадку судова колегія не може погодитись з твердженням скаржника про непереборну силу, в наслідок якої він має бути звільнений від виконання зобовязання щодо оплати вартості одержаного майна (грошове зобовязання), з огляду на таке.

За абзацом 1 ч. 1 ст. 617 ЦК України Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Таким чином, Законом визначені дві обставини, що зумовлюють неможливість виконання зобовязання і, як наслідок звільнення від відповідальності за його невиконання. Разом з тим, ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відтак, законодавець обмежив можливість застосування приписів ст. 617 ЦК України стосовно грошового зобовязання.

Тобто, наявність непереборної сили (форс-мажору) не може звільнити боржника від застосування заходів відповідальності, визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Перевіривши розрахунки інфляційних та річних, судова колегія дійшла висновку про те, що розрахунок інфляційних витрат 549 209,80 грн та 3% річних 80 103,28 грн є арифметично вірним. Відтак, зазначена сума з урахуванням вищевикладеного була обґрунтовано стягнута з відповідача на користь позивача місцевим господарським судом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає заперечення скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м. Краматорськ, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 14.12.2016р. у справі № 905/3117/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Надруковано 5 примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу

1 до справи;

1 ГСДО;

1 ДАГС.