ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2017р. Справа№ 914/3046/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сапсан-Еліт, м. Дрогобич, Львівська область

до відповідача ОСОБА_1 підприємства ПЛАЙ, с. Козьова, Сколівський район, Львівська область

про стягнення заборгованості в розмірі 60 385,16 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2- представник ( довіреність б/н від 01.11.16р.)

від відповідача: не зявився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю Сапсан-Еліт до ОСОБА_1 підприємства ПЛАЙ про стягнення заборгованості в розмірі 60 385,16 грн.

Ухвалою від 01.12.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 20.12.2016р. В судовому засіданні 20.12.16р. розгляд справи відкладався на 17.01.17р. Ухвалою від 17.01.2017 року розгляд справи відкладено на 31.01.2017 року.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

17.01.17р. за вх. № № 182/17 в канцелярію господарського суду позивачем подано клопотання про продовження строків вирішення спору.

Відповідач вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 01.12.2016року, про відкладення розгляду справи не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення, повернуте на адресу суду 08.12.2016 року №49440/16, а явка останнього була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомленого відповідача про час, дату та місце судового розгляду не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2012 року між Дочірнім підприємством «ПЛАЙ» (замовник по договору, відповідач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сапсан-Еліт» (виконавець по договору, позивач по справі) укладено Договір №10/1 надання послуг охорони (надалі договір №10/1).

Відповідно до п.2.1 Договору №10/1, виконавець в інтересах замовника здійснює фізичну та технічну охорону об»єкта, зазначеного в абз.1 п.1.1 цього договору та терміновий виїзд НО до 5 (п»яти) хвилин на об»єкт, у випадку надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації для встановлення причин спрацювання, а змовник своєчасно здійснює оплату послуг виконавця на умовах і в порядку, встановлених цим договором (додаток №2 до цього Договору).

Так, в дислокації об»єктів від 01.04.2016 року (додатку №1 до Договору) зазначається, що виконавець здійснює охорону об»єктів замовника, а саме:

курортний комплекс «ПЛАЙ», що знаходиться за адресою: Львівська область, с.Плав»є, урочище Івашковець-Довжки;

готельний комплекс «ПЛАЙ», що знаходиться за адресою: Львівська область, с.Плав»є, урочище Товстий;

будівлі, що знаходяться за адресою: Львівська область, с.Тухолька;

ферма, що знаходиться за адресою: Львівська область, с.Климець.

Керуючись п.4.1 договору №10/1, ціна вартості послуг виконавця за цим договором визначається на підставі розрахунку нарахованих валових витрат, пов»язаних з цією діяльністю та узгоджується із замовником шляхом підписання розрахунку (додаток 2 до цього Договору).

Згідно з погодженим сторонами новим Розрахунком вартості Договору про надання охоронних послуг №10/1 від 01.04.2016 року (Додаток 2 до договору) вартість охоронних послуг за об»єкти, що зазначені в Дислокації (Додатку №1 до Договору) за місяць становить 20 862,00 грн.

Пунктом 4.3 Договору №10/1 передбачено, що оплата за надані послуги відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони здійснюється щомісячно до 05 числа місяця наступного за звітним, відповідної суми, вказаної у розрахунку (додаток 2 до цього договору). Акт виконаних робіт підписується сторонами в кінці кожного місяця, а також по закінченні терміну дії цього Договору.

Відповідно до п.4.4 Договору №10/1 оплата за надані послуги здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця у національній валюті України.

31.05.2016 року відповідно до умов договору №10/1, замовнику представлено Акт №ОУ-0000967 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за надані послуги охорони на суму 20 862,00 грн. у травні місяці 2016 року, але оплати не проведено.

30.06.2016 року відповідно до умов договору №10/1, замовнику представлено Акт №ОУ-0001242 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за надані послуги охорони на суму 20 862,00 грн. у червні місяці 2016 року, але оплати не проведено.

14.07.2016 року відповідно до умов договору №10/1, замовнику представлено Акт №ОУ-0001516 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за надані послуги охорони на суму 9 576,00 грн. у липні місяці 2016 року, але оплати не проведено.

Пунктом 6.1.6 договору №10/1, замовник взяв на себе зобов»язання своєчасно вносити плату за послуги виконавця на умовах вказаних в цьому договорі та додатках до нього.

Протягом травня, червня та липня 2016 року відповідачем систематично не виконуються умови Договору в частині оплати за надані послуги в цей період.

У зв»язку з існуванням заборгованості позивач, скориставшись своїм право, яке передбачено п.13.3 Договору №10/1 надіслав на адресу відповідача попередження №4 від 11.07.2016 року, яке відповідач отримав 11.07.2016 року про те, що позивач припиняє надання охоронних послуг з 14.07.2016 року.

Так, 14.07.2016 року, керуючись п.2.1, 4.3, 6.1.6, 13.3, 13.4 договору №10/1, вказаний Договір був розірваний,про що було складено Акт здачі з-під охорони об»єктів ДП «ПЛАЙ».

Пунктом 13.4 Договору №10/1 передбачено, що у разі розірвання (припинення) Договору замовник зобов»язаний сплатити виконавцю за надані послуги по останній день їх надання включно в термін, погоджений із виконавцем. Останній день надання послуг визначається в акті зняття об»єкту з-під охорони, який в обов»язковому порядку складається сторонами у випадку розірвання (припинення) Договору.

Відповідно до Акту здачі з-під охорони об»єктів ДП «ПЛАЙ», послуги охорони об»єктів відповідача припинилися 14 липня 2016 року включно, керуючись п.13.4 Договору №10/1 14 липня 2016 року вважається останнім днем надання охоронних послуг по Договору №10/1.

Отже, станом на дату звернення з даним позовом відповідач свої зобов»язання щодо оплати не виконав і відповідно до Акту звірки за період з 01.01.2016 року по 18.11.2016 року загальна сума заборгованості складає 51 300,00 грн.

Згідно п.9.1 договору №10/1 передбачено відповідальність за порушення термінів (строків) оплати наданих послуг, а саме: у разі несвоєчасної (неповної) оплати наданих охоронних послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період надання охоронних послуг, від суми заборгованості за кожен день прострочення до повного виконання зобов»язання.

Таким чином, розмір пені за невиконання відповідачем своїх зобов»язань по оплаті за надані послуги, становить 6 339,78 грн.

Крім того, позивачем нараховано відповідачу інфляційні нарахування в розмірі 2 127,58 грн. та 3% річних в розмірі 617,80 грн.

Отже, за підрахунком позивача, загальний розмір заборгованості становить 60 385,16 грн.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позов та контррозрахунок штрафних санкцій не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як підтверджується матеріалами справи, 08.08.2012 року між Дочірнім підприємством «ПЛАЙ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сапсан-Еліт» укладено Договір №10/1 надання послуг охорони.

Відповідно до п.2.1 Договору №10/1, виконавець в інтересах замовника здійснює фізичну та технічну охорону об»єкта, зазначеного в абз.1 п.1.1 цього договору та терміновий виїзд НО до 5 (п»яти) хвилин на об»єкт, у випадку надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації для встановлення причин спрацювання, а змовник своєчасно здійснює оплату послуг виконавця на умовах і в порядку, встановлених цим договором (додаток №2 до цього Договору).

Так, в дислокації об»єктів від 01.04.2016 року (додатку №1 до Договору) зазначається, що виконавець здійснює охорону об»єктів замовника, а саме:

курортний комплекс «ПЛАЙ», що знаходиться за адресою: Львівська область, с.Плав»є, урочище Івашковець-Довжки;

готельний комплекс «ПЛАЙ», що знаходиться за адресою: Львівська область, с.Плав»є, урочище Товстий;

будівлі, що знаходяться за адресою: Львівська область, с.Тухолька;

ферма, що знаходиться за адресою: Львівська область, с.Климець.

Керуючись п.4.1 договору №10/1, ціна вартості послуг виконавця за цим договором визначається на підставі розрахунку нарахованих валових витрат, пов»язаних з цією діяльністю та узгоджується із замовником шляхом підписання розрахунку (додаток 2 до цього Договору).

Згідно з погодженим сторонами новим Розрахунком вартості Договору про надання охоронних послуг №10/1 від 01.04.2016 року (Додаток 2 до договору) вартість охоронних послуг за об»єкти, що зазначені в Дислокації (Додатку №1 до Договору) за місяць становить 20 862,00 грн. Копія даного розрахунку, підписаного повноважними представниками сторін та скріпленого печатками обох сторін, долучена до матеріалів справи.

Пунктом 4.3 Договору №10/1 передбачено, що оплата за надані послуги відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони здійснюється щомісячно до 05 числа місяця наступного за звітним, відповідної суми, вказаної у розрахунку (додаток 2 до цього договору). Акт виконаних робіт підписується сторонами в кінці кожного місяця, а також по закінченні терміну дії цього Договору.

Відповідно до п.4.4 Договору №10/1 оплата за надані послуги здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця у національній валюті України.

На виконання умов договору №10/1, 31.05.2016 року замовнику представлено Акт №ОУ-0000967 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за надані послуги охорони на суму 20 862,00 грн. у травні місяці 2016 року, 30.06.2016 року, відповідно до умов договору №10/1, замовнику представлено Акт №ОУ-0001242 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за надані послуги охорони на суму 20 862,00 грн. у червні місяці 2016 року, 14.07.2016 року, відповідно до умов договору №10/1, замовнику представлено Акт №ОУ-0001516 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за надані послуги охорони на суму 9 576,00 грн. у липні місяці 2016 року.

Пунктом 6.1.6 договору №10/1, замовник взяв на себе зобов»язання своєчасно вносити плату за послуги виконавця на умовах вказаних в цьому договорі та додатках до нього.

Протягом травня, червня та липня 2016 року відповідачем систематично не виконуються умови Договору в частині оплати за надані послуги в цей період.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором.

Крім того, судом встановлено, що у зв»язку з існуванням заборгованості позивач, скориставшись своїм право, яке передбачено п.13.3 Договору №10/1 надіслав на адресу відповідача попередження №4 від 11.07.2016 року, яке відповідач отримав 11.07.2016 року про те, що позивач припиняє надання охоронних послуг з 14.07.2016 року.

Так, 14.07.2016 року, керуючись п.2.1, 4.3, 6.1.6, 13.3, 13.4 договору №10/1, вказаний Договір був розірваний, про що було складено Акт здачі з-під охорони об»єктів ДП «ПЛАЙ», копія якого долучена до матеріалів справи.

Пунктом 13.4 Договору №10/1 передбачено, що у разі розірвання (припинення) Договору замовник зобов»язаний сплатити виконавцю за надані послуги по останній день їх надання включно в термін, погоджений із виконавцем. Останній день надання послуг визначається в акті зняття об»єкту з-під охорони, який в обов»язковому порядку складається сторонами у випадку розірвання (припинення) Договору.

Відповідно до Акту здачі з-під охорони об»єктів ДП «ПЛАЙ», послуги охорони об»єктів відповідача припинилися 14 липня 2016 року включно, керуючись п.13.4 Договору №10/1 14 липня 2016 року вважається останнім днем надання охоронних послуг по Договору №10/1.

Отже, станом на дату звернення з даним позовом відповідач свої зобов»язання щодо оплати не виконав і відповідно до Акту звірки за період з 01.01.2016 року по 18.11.2016 року загальна сума заборгованості складає 51 300,00 грн.

Згідно ст. 230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.9.1 договору №10/1 передбачено відповідальність за порушення термінів (строків) оплати наданих послуг, а саме: у разі несвоєчасної (неповної) оплати наданих охоронних послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період надання охоронних послуг, від суми заборгованості за кожен день прострочення до повного виконання зобов»язання.

Таким чином, розмір пені за невиконання відповідачем своїх зобов»язань по оплаті за надані послуги, становить 6 339,78 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, позивачем нараховано відповідачу інфляційні нарахування в розмірі 2 127,58 грн. та 3% річних в розмірі 617,80 грн.

Отже, за підрахунком позивача, загальний розмір заборгованості становить 60 385,16 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу в повному обсязі, позовні вимоги не спростував.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, не подав доказів погашення боргу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-Еліт», м. Дрогобич, Львівська область до відповідача: ОСОБА_1 підприємства ПЛАЙ, с. Козьова, Сколівський район, Львівська область, про стягнення заборгованості в розмірі 60 385,16 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства ПЛАЙ (82631, Львівська область, сколівський район, с.Козьова, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-Еліт» (м.Дрогобич, Майдан Шевченка,1/69А, ) борг в розмірі 60 385,16 грн., з яких: 51 300,00 грн. основний борг, 6 339,78 грн. - пеня, 2 127,58 грн. - інфляційні втрати, 617,80 грн. - 3% річних, а також 1 378,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 02.02.2017 р.

Суддя Горецька З. В.