ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.01.2017 Справа № 904/11880/16

За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна",03049, м. Київ, пр.. Повітрофлотський, 25

до товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне Підприємство 11231", 49051, м. Дніпро, вул. Винокурова, 11

про відшкодування шкоди в порядку регресу

Суддя Панна С.П.

Представники:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 06.01.2017 року

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 11231» про стягнення сплаченого страхового відшкодування в сумі 1278,74 грн., судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.11.2015 року в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген ЛТ 46» реєстраційний номер АЕ 0087АВ під керуванням ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована за полісом №AI/2507677. Вина ОСОБА_2 підтверджується вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від27.01.2016 року.

З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку до Позивача звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів складено страховий акт НОМЕР_1 від 13.05.2016 року та виплачено Позивачем потерпілій стороні страхове відшкодування в розмірі 1278, 74 грн.

Посилаючись на п. 38.1.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1187 Цивільного кодексу України Позивач просить стягнути з Відповідача у порядку регресу суму виплаченого потерпілій стороні страхового відшкодування, оскільки водій ОСОБА_2 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди знаходився в стані алкогольного спяніння, а транспортний засіб «Фольксваген ЛТ 46» реєстраційний номер АЕ 0087АВ знаходився у володінні Відповідача.

Представник Відповідача 12.01.2017 року подав відзив на позовну заяву, в якому вказує про те, що всі вимоги Позивача є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Між ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231» та власником транспортного засобу «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_3 було укладено договір оренди автобусу з екіпажем №70 від 30 грудня 2014 року, який діяв на момент настання ДТП 11 листопада 2015 року.

Відповідач зазначає, що згідно п.4.3. умов даного договору саме власник ФОП ОСОБА_3 транспортного засобу несе відповідальність за кожен встановлений факт нанесення матеріального та/або морального збитку, шкоди здоровю іншим особам у звязку з використанням транспортного засобу членами екіпажу відповідно до глави 82 ЦКУ.

Також Відповідач вказує на те, що водій ОСОБА_2 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не був працівником ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231».

Позивач в судове засідання 11.01.2017 року не зявився, витребувані Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2016 року документи не надав.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 17.01.2017 року юридичне місцезнаходження позивача: 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський куди судом і надсилались ухвали суду.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2015 року в м. Дніпропетровськ відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген ЛТ 46» реєстраційний номер АЕ 0087АВ під керуванням ОСОБА_2. Власником транспортного засобу «Фольксваген ЛТ 46» реєстраційний номер АЕ 0087АВ є ОСОБА_3, він також є страхувальником згідно полісу №AI/2507677 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди між власником транспортного засобу «Фольксваген ЛТ 46» реєстраційний номер АЕ 0087АВ ОСОБА_3 та Відповідачем діяв договір оренди автобусу з екіпажем №70 від 30 грудня 2014 року, яким сторони регулювали умови користування цим автобусом та межі відповідальності за нанесення шкоди у звязку з використанням цього транспортного засобу.

Згідно довідки №14 від 11.01.2017 року, наданої Відповідачем водій ОСОБА_2 не знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231» станом на 11.11.2015 року. Натомість згідно матеріалів кримінального провадження №0001103, а саме письмових пояснень ОСОБА_2 та протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №270740 місцем роботи водія ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП вказано ПП «Коржов».

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2016 року у кримінальному провадженні №0001103 встановлено вину водія ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 286 КК України внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.11.2015 року у м. Дніпропетровську. Окрім цього встановлено, що 11 листопада 2015 року транспортний засіб «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2» протягом усього дня знаходився на ремонті, на маршрут не виходив. Водій ОСОБА_2 за цей час вжив 200 грамів горілки та знаходився в стані алкогольного спяніння. Не дочекавшись особу, що мала переганяти автомобіль, водій ОСОБА_2 самостійно вирішив сісти за кермо, після чого вчинив ДТП.

Згідно документів, долучених до Позовної заяви Позивачем окрім інших документів надано заяву потерпілого ОСОБА_4 № від 20.01.206 р. про виплату страхового відшкодування (шкода завдана здоровю потерпілого), накладну №222 від 12.11.2015 року з переліком медикаментів, страховий акт № від 13.05.2016 р., платіжне доручення № 0021129 від 16.05.2016 р.

Оцінивши всі наявні матеріали справи суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 38.1.1.Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи Відповідач не є ані Страхувальником ані водієм (роботодавцем водія) транспортного засобу «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України «Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку».

Між Відповідачем та власником транспортного засобу «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_3 було укладено договір оренди автобусу з екіпажем №70, який діяв на момент настання ДТП 11 листопада 2015 року.

Відносини між власником (орендодавцем) транспортного засобу «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_3 та Відповідачем (орендарем) стосовно використання транспортного засобу «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2 регулювались договором оренди автобусу з екіпажем №70 (Далі Договір №70).

Згідно п.1.1 Договору №70 «…Орендодавець зобовязується передати Орендарю в тимчасове користування для здійснення господарської діяльності Орендаря, а саме перевезення пасажирів, в тому числі але не виключно на автобусному маршруті №38 «Лівобережний 3 Центр вул. Глінки» автобус «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2».

Окрім цього згідно п. 2.1.2. Договору №70 «Орендодавець зобовязується протягом усього строку дії цього Договору підтримувати автомобіль у належному технічному та санітарному стані, включаючи проведення поточного та капітального ремонту і надання необхідного приладдя».

Згідно п.2.1.3. Орендодавець зобовязується «Забезпечувати своїми силами керування автомобілем і його технічну експлуатацію відповідно до цілей оренди».

Як видно з наведених положень Договору №70 Відповідач орендував вказаний транспортний засіб виключно для здійснення господарської діяльності, а саме перевезення пасажирів автобусному маршруті.

Обовязок стосовно керування автомобілем, його технічної експлуатації, а також проведення поточного та капітального ремонту покладено на Орендодавця, а значить він зобовязаний своїми силами ремонтувати вказаний автомобіль.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2016 року у кримінальному провадженні №0001103 встановлено, що 11 листопада 2015 року транспортний засіб «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2» протягом усього дня знаходився на ремонті, на маршрут не виходив. Водій ОСОБА_2 за цей час вжив 200 грамів горілки та знаходився в стані алкогольного спяніння. Не дочекавшись особу, що мала переганяти автомобіль, водій ОСОБА_2 самостійно вирішив сісти за кермо, після чого вчинив ДТП.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що 11 листопада 2015 року транспортний засіб «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2 не залучався до пасажирських перевезень, а знаходився на ремонті. Враховуючи, що відповідно до п.1.1 Договору №70 транспортний засіб «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2 використовується Відповідачам виключно для здійснення господарської діяльності, а саме перевезення пасажирів автобусному маршруті, а обовязок щодо здійснення капітального та поточного ремонту згідно Договору 70 покладено на Орендодавця (власника), не можна дійти висновку, що 11 листопада 2015 року транспортний засіб «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2 знаходився повністю у володінні Орендаря (Відповідача). Окрім того, як зазначив Відповідач, без власника автобусу Відповідач взагалі не має доступу до транспортного засобу «Фольксваген ЛТ 46» держ. номер НОМЕР_2.

Окрім цього п. 4.3. Договору №70 встановлює: «Орендодавець несе відповідальність за кожен встановлений факт нанесення матеріального та/або морального збитку, шкоди здоровю іншим особам у звязку з використанням транспортного засобу членами екіпажу відповідно до глави 82 ЦКУ».

Враховуючи вищевказані факти, суд доходить висновку, що ТОВ «Автотранспортне підприємство 11231», враховуючи умови Договору №70 та обставини даної справи не має нести відповідальність за збитки, що були спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 11.11.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.01.2017 року.

Суддя ОСОБА_5