ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 р. Справа № 909/1080/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна", вул. Об'їзна дорога, 60, м. Бровари, Київська область, 07400, поштова адреса: а/с № 144, м. Київ, 02002,

до відповідача: Приватного підприємства "Роса-ІФ", вул. Коновальця,136 Б, кв. 232, м. Івано-Франківськ, 76018,

про стягнення грошових коштів в сумі 246 390,00 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - повірений, (довіреність № 125 від 04.12.2015 року; паспорт серія ТТ № 251577 від 09.10.2014 року)

від відповідача: представники не з'явилися

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Приватного підприємства "Роса-ІФ" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів в сумі 246 390,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оперативної оренди обладнання з правом викупу № СО-15-0006101 від 02.11.2015, зокрема щодо відшкодування вартості неповернутого обладнання в сумі 246 390 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов та будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи суду не подав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відмітками на зворотньому боці ухвали суду про відкладення розгляд справи від 20.12.16 та повідомленні про вручення поштового відправлення вх.№13810 від 28.12.16.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пунктом 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, вислухавши представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

02 листопада 2015 року між ТзОВ "Пері Україна" (по договору - Сторона 1/по справі - позивач) та Приватним підприємством "Роса-ІФ" (по договору - Сторона 2/по справі - відповідач) укладено Договір оперативної оренди обладнання з правом викупу № СО-15-0006101 (скорочено Договір оренди) відповідно до якого відповідач отримав у тимчасове платне користування (оренду) будівельну опалубку Регі (надалі - обладнання).

Факт передачі вказаного вище обладнання підтверджується Актом приймання-передачі обладнання в оренду №6793 від 05.11.2015 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до п.3.1 Договору оренди, строк оренди за цим договором встановлюється на період з 02.11.2015 року до 30.04.2016 року.

Згідно пункту 5.2.9 Договору Сторона 2 зобов'язання повернути обладнання Стороні 2 не пізніше останнього дня строку оренди, визначеного п.3.1 цього договору, якщо Стороною 2 буде повідомлено про відсутність наміру купити обладнання, яке знаходиться у користуванні Сторони 2, або за відсутності оплати вартості обладнання, яка визначена сторонами у Додатку №2 до цього Договору.

Пунктом 8.3 Договору оренди, визначено, що у випадку неповернення у встановлений строк обладнання, Сторона 2 сплачує (відшкодовує) Стороні 1 вартість такого обладнання, згідно із цінами, вказаними в актах прийому-передачі з нарахуванням податку на додану вартість (відповідно до чинного законодавства).

Листом-претензією №3523 від 14.09.16 позивач внаслідок порушення відповідачем умов договору оренди звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування до 23.09.2016 року вартості неповернутого обладнання в сумі 246 390 грн. 00 коп.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

В спірному випадку між сторонами виникли правовідносини на підставі Договору оперативної оренди обладнання з правом викупу № СО-15-0006101 від 02.11.2015 року.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач свої зобов'язання згідно умов договору щодо передачі відповідачу орендованого обладнання виконав, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія Акту приймання-передачі обладнання в оренду №6793 від 05.11.2015 року .

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 3.1. Договору оренди сторони узгодили, що у разі відсутності наміру Сторони 2 купити обладнання, Сторона 2 повідомляє Сторону 1 про це не пізніше ніж за 10 (десять) календарних днів до дня закінчення строку оренди (п.3.1. договору).

Відповідач в порушення вищезазначених умов договору не повідомив позивача про відсутність наміру купити обладнання, яке передане за Договором оренди.

Відповідно до п.7.1 Договору оренди вартість обладнання повинна бути сплачена Стороною 2 протягом 26 календарних днів з дня закінчення строку оренди, який визначений Сторонами в п.3.1. цього Договору.

Договір оперативної оренди обладнання з правом викупу № СО-15-0006101 від 02.11.2015 року припинив свою дію 01.05.2016 року.

Отже, відповідач зобов'язаний у період з 01.05.2016 року по 26.05.2016 року сплатити позивачу у відповідності до умов договору вартість орендованого майна.

Пунктом 7.3. Договору оренди сторони узгодили, що у разі невиконання Стороною 2 умов договору щодо купівлі обладнання, таке обладнання підлягає поверненню на наступний день після дня закінчення строку для оплати вартості обладнання відповідно до п.7.1 Договору.

У разі неповернення обладнання, його повернення або відшкодування його вартості здійснюється в порядку передбаченому цим Договором (п.8.3).

Відповідно до п. 8.3 Договору оренди, у випадку неповернення у встановлений строк обладнання Сторона 2 сплачує (відшкодовує) Стороні 1 вартість такого обладнання, згідно із цінами, вказаними в актах прийому-передачі з нарахуванням податку на додану вартість (відповідно до чинного законодавства).

Як вбачається зі змісту Акта приймання-передачі обладнання в оренду від 05.11.2015 року №6793 вартість обладнання складає 246 390 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач доказів належного виконання умов Договору оперативної оренди обладнання з правом викупу № СО-15-0006101 від 02.11.2015 року щодо повернення чи відшкодування вартості орендованого обладнання суду не надав.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача в сумі 3 695 грн. 85 коп.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 49, 75, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" до Приватного підприємства "Роса-ІФ" про стягнення грошових коштів в сумі 246 390 грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного підприємства "Роса-ІФ" (вул. Коновальця,136/б, кв. 232, м. Івано-Франківськ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" (вул. Об'їзна дорога, 60, м. Бровари, Київська область, ) - 246 390 грн. 00 коп. (двісті сорок шість тисяч триста дев'яносто гривень) грошових коштів та 3 695 грн.85 коп. (три тисячі шістсот дев'яносто п'ять гривень вісімдесят п'ять копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.01.17

Суддя Фанда О. М.