РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017Справа №910/22056/16

За позовомКомунального підприємства «Баришівкатепломережа»
доГоловного управління юстиції у Київській області
простягнення 240 182,96 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Зайченко С.С.
від відповідача:Федорін І.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Баришівкатепломережа» (надалі - «Підприємство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління юстиції у Київській області (надалі - ГУЮ у Київській області) про стягнення 468 668,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти №41 від 19.12.2014 р. позивач поставив теплову енергію, а відповідач грошові зобов'язання по оплаті поставленої енергії належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 313 833,24 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 75 859,80 грн., 3% річних у розмірі 10 268,32 грн. та інфляційних у розмірі 68 706,69 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.12.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 19.12.2016 р.

19.12.2016 р. представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що позивачем не надано суду доказів позадоговірного надання послуг, оскільки дія укладеного між сторонами договору №41 від 19.12.2014 р. закінчилася, а відтак у відповідача не виникало обов'язку оплатити відпущену теплову енергію.

В судових засіданнях 19.12.2016 р. та 16.01.2017 р. судом оголошувались перерви на 16.01.2017 р. та 30.01.2017 р. відповідно.

Представник позивача в судове засідання з'явився, на адресу суду направив заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив у зв'язку з частковим погашенням відповідачем боргу стягнути з нього суму основної заборгованості у розмірі 161 207,95 грн., 3% річних у розмірі 10 268,32 грн. та інфляційні у розмірі 68 706,69 грн. Вказана заява прийнята судом для подальшого розгляду.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог не заперечував.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2014 р. між Підприємством (виконавець) та ГУЮ в Київській області (споживач) був укладений договір про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти №41 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов'язується надати послуги по поставці пари та гарячої води (централізоване постачання теплової енергії, постачання гарячої води), код 35.30.1 споживачу на об'єкти, а споживач - прийняти і оплатити в обсязі, зазначеному у п. 1.2 цього договору.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що виконавець надає споживачу в період з 01.10.2014 р. по 31.12.2014 р. послуги по постачанню пари та гарячої води (централізоване постачання теплової енергії, постачання гарячої води) в обсязі 11,27 Гкал.

За змістом розділу ІІ Договору виконавець повинен надати споживачу послуги по поставці водяної пари та гарячої води, якість яких відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати споживачем після пред'явлення виконавцем рахунка на оплату товару, яка здійснюється протягом трьох днів.

На виконання умов Договору позивачем поставлялася на користь відповідача, а відповідачем приймалася та частково оплачувалася теплова енергія, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі теплової енергії, актом звірки розрахунків станом на 18.03.2016 р. та банківськими виписками з рахунку позивача.

Спір у справі виник у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання з оплати вартості поставленої теплової енергії у розмірі 161 207,95 грн.

Договір є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивач вказує, що за період з 01.01.2014 р. по 31.10.2016 р. у відповідача виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на момент розгляду справи по суті становить 161 207,95 грн. Існування вказаної заборгованості не заперечувалося представником відповідача в судовому засіданні.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати споживачем після пред'явлення виконавцем рахунка на оплату товару, яка здійснюється протягом трьох днів.

На оплату вартості поставленої теплової енергії позивачем виставлялися рахунки-фактури, а також між позивачем та Баришівським районним управлінням юстиції були складені відповідні акти приймання-передачі теплової енергії.

Однак в порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов'язання щодо сплати заборгованості за використану теплову енергію, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 161 207,95 грн.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем вірно та правомірно здійснено нарахування суми грошових коштів за спожиту теплову енергію у розмірі 161 207,95 грн. за спірний період.

Заборгованість ГУЮ в Київській області як споживача за Договором перед Підприємством у розмірі 161 207,95 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення заборгованості відповідачем не подано.

Твердження відповідача про те, що позивачем поставлялася теплова енергія за місцезнаходженням нерухомого майна, адреса якого є відмінною від адреси структурних підрозділів Баришівського РУЮ у Київській області спростовується наявними в матеріалах справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №16770325 від 25.01.2014 р. та рішенням Баришівської селищної ради №12.7 від 31.01.2014 р. «Про впорядкування адреси нежитлового приміщення, що знаходиться на балансі ГУЮ у Київській області».

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 161 207,95 грн. правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 10 268,32 грн. та інфляційних у розмірі 68 706,69 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з грудня 2014 року по серпень 2016 року.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 10 268,32 грн. та інфляційних у розмірі 68 706,69 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 161 207,95 грн., 3% річних у розмірі 10 268,32 грн. та інфляційних у розмірі 68 706,69 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання даного позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Комунального підприємства «Баришівкатепломережа» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління юстиції у Київській області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 5/2; ідентифікаційний код 34481907) на користь Комунального підприємства «Баришівкатепломережа» (07500, Київська обл., с.м.т. Баришівка, вул. Богдана Хмельницького, 18-А; ідентифікаційний код 24885150) заборгованість у розмірі 161 207 (сто шістдесят одна тисяча двісті сім) грн. 95 коп., 3% річних у розмірі 10 268 (десять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 32 коп., інфляційні у розмірі 68 706 (шістдесят вісім тисяч сімсот шість) грн. 69 коп. та судовий збір у розмірі 7 030 (сім тисяч тридцять) грн. 02 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.01.2017 р.

Суддя В.П. Босий