ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.01.2017 Справа № 920/1174/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Флора Трейд, м. Житомир,

до відповідача Державного підприємства Дослідне господарство Іскра Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України, с. Кашпури, Роменський район, Сумська область,

про стягнення 812 510 грн. 94 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 15.03.2016);

Від відповідача ОСОБА_2 (ордер на надання правової допомоги серія КВ № 217448 від 15.12.2016);

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 812 510 грн. 94 коп., з яких: 710 317 грн. 00 коп. заборгованості за поставлений товар, відповідно до договорів купівлі продажу № 08/06/15К від 08.06.2015, № 01/07/15К від 01.07.2015, № 17/06/15К від 17.06.2015, № 18/06/15К від 18.06.2015, 28 605 грн. 10 коп. 3% річних, 73 588 грн. 84 коп. інфляційних збитків, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Позивач підтримує позовні вимоги повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 959 від 30.01.2017), в якому позовні вимоги щодо стягнення інфляційних збитків та 3% річних не визнає.

Відповідач подав клопотання (вх. № 3425к від 19.12.2016), в якому просить суд витребувати у позивача оригінали довіреностей, згідно з якими відповідачем отримувався товар за накладними відповідно до договорів купівлі продажу № 08/06/15К від 08.06.2015, № 01/07/15К від 01.07.2015, № 17/06/15К від 17.06.2015, № 18/06/15К від 18.06.2015; оригінал поштової квитанції та опису вкладення у лист із заявою про вимоги до боржника по справі № 920/96/16 про банкрутство ДП «ДГ Іскра.

У судовому засіданні 16.01.2017 судом оглянуті оригінали довіреностей № 22 від 08.06.2015, № 23 від 18.06.2015, № 24 від 01.07.2015, договорів купівлі продажу та видаткових накладних. Копії вказаних документів, що містяться в матеріалах справи є тотожними оглянутим оригіналам.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Господарський суд може витребувати докази також до подання позову як запобіжний захід у порядку, встановленому статтями 43 1 - 43 10 цього Кодексу. Господарський суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

У клопотанні про витребування доказів (вх. № 3425к від 19.12.2016) відповідач просить суд витребувати у позивача оригінал поштової квитанції та опису вкладення у лист із заявою про вимоги до боржника по справі № 920/96/16 про банкрутство ДП ДГ Іскра, з метою встановлення наявності або відсутності підстав для погашення вимог та законності нарахування інфляційних збитків та процентів річних.

Ухвалами Господарського суду Сумської області по справі № 920/1174/16 від 19.12.2016 та від 16.01.2017 відповідачу запропоновано подати обґрунтування клопотання про витребування доказів (вх. № 3425к від 19.12.2016) щодо витребування у позивача оригіналу поштової квитанції та опису вкладення у лист із заявою про вимоги до боржника по справі № 920/96/16 про банкрутство ДП ДГ Іскра.

Відповідачем відповідних обґрунтувань не подано.

Розглянувши клопотання відповідача (вх. № 3425к від 19.12.2016), з урахуванням положень ст. 38 ГПК України, суд відмовляє у задоволенні останнього, оскільки відповідачем не доведено, а суд не вбачає підстав для необхідності витребування вказаних доказів з огляду на предмет спору у справі.

08.06.2015 між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 08/06/15К, відповідно до умов якого позивач зобовязався передати у власність відповідачу, а останній - прийняти та оплатити товар (мінеральні добрива) в порядку та на умовах визначених у договорі (п.1.1 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено порядок розрахунків: безготівковий, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 10 днів з дня отримання товару.

Датою поставки товару вважається дата належним чином оформленої видаткової накладної (п. 3.3 договору).

Матеріалами справи, а саме видатковими накладними № 28 від 08.06.2015 на суму 46 150 грн. 00 коп., № 29 від 15.06.2015 на суму 18 460 грн. 00 коп., № 32 від 22.06.2015 на суму 46 150 грн. 00 коп., № 33 від 24.06.2015 на суму 13 845 грн. 00 коп. та довіреностями № 22 від 08.06.2015, № 23 від 18.06.2015 підтверджується факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару на загальну суму 124 605 грн. 00 коп.

01.07.2015 між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 01/07/15К, відповідно до умов якого позивач зобовязався передати у власність відповідачу, а останній - прийняти та оплатити товар (мінеральні добрива) в порядку та на умовах визначених у договорі (п.1.1 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено порядок розрахунків: безготівковий, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 10 днів з дня отримання товару.

Датою поставки товару вважається дата належним чином оформленої видаткової накладної (п. 3.3 договору).

Матеріалами справи, а саме видатковими накладними № 34 від 01.07.2015 на суму 13 845 грн. 00 коп., № 35 від 09.07.2015 на суму 46 150 грн. 00 коп. та довіреністю № 24 від 01.07.2015, підтверджується факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару на загальну суму 59995 грн. 00 коп.

17.06.2015 між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 17/06/15К, відповідно до умов якого позивач зобовязався передати у власність відповідачу, а останній - прийняти та оплатити товар (мінеральні добрива) в порядку та на умовах визначених у договорі (п.1.1 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено порядок розрахунків: безготівковий, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 10 днів з дня отримання товару.

Датою поставки товару вважається дата належним чином оформленої видаткової накладної (п. 3.3 договору).

Матеріалами справи, а саме видатковою накладною № 30 від 17.06.2015 та довіреністю № 22 від 08.06.2015, підтверджується факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару на суму 154 950 грн. 00 коп.

18.06.2015 між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 18/06/15К, відповідно до умов якого позивач зобовязався передати у власність відповідачу, а останній - прийняти та оплатити товар (мінеральні добрива) в порядку та на умовах визначених у договорі (п.1.1 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено порядок розрахунків: безготівковий, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 10 днів з дня отримання товару.

Датою поставки товару вважається дата належним чином оформленої видаткової накладної (п. 3.3 договору).

Матеріалами справи, а саме видатковою накладною № 31 від 18.06.2015 та довіреністю № 23 від 18.06.2015, підтверджується факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім товару на суму 370 767 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобовязань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 710 317 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що факт поставки позивачем та отримання відповідачем товару за договорами купівлі продажу № 08/06/15К від 08.06.2015, № 01/07/15К від 01.07.2015, № 17/06/15К від 17.06.2015, № 18/06/15К від 18.06.2015 на загальну суму 710 317 грн. 00 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Разом з цим, доказів сплати боргу чи обґрунтованих заперечень проти позовних вимог відповідачем не подано.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо своєчасної та повної оплати товару, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 710 317 грн. 00 коп. заборгованості.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачеві нараховано 3 % річних в загальній сумі 28 605 грн. 10 коп. та інфляційні збитки в загальній сумі 73 588 грн. 84 коп., виходячи з суми заборгованості по кожній накладній з урахуванням строків розрахунків визначених договорами купівлі продажу № 08/06/15К від 08.06.2015, № 01/07/15К від 01.07.2015, № 17/06/15К від 17.06.2015, № 18/06/15К від 18.06.2015.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову в цій частині, відповідач вказує на те, що ухвалою Господарського суду Сумської області від 18.02.2016 було порушено провадження у справі № 920/96/16 про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. При цьому, відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми. Оскільки дію мораторію було припинено 12 липня 2016 року, у звязку зі скасуванням постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2016 ухвали Господарського суду Сумської області від 18.02.2016 у справі № 920/96/16, позивач безпідставно нарахував 3% річних та інфляційні збитки в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів - з 18 лютого 2016 року по 12 липня 2016 року.

Разом з цим, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими, оскільки на момент звернення позивача з позовом до суду у справі № 920/1174/16 постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2016 скасовано ухвалу Господарського суду Сумської області від 18.02.2016 про порушено провадження у справі про банкрутство № 920/96/16, якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, у звязку з порушенням при її прийнятті положень законодавства про банкрутство та процесуального права. Ухвалою господарського суду Сумської області від 18.08.2016 у справі № 920/96/16 відмовлено у порушенні провадження у справі.

Передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді сплати 3% річних, від простроченої суми не є неустойкою (пенею), зазначені % є не мірою відповідальності, а платою за безпідставний, не погоджений сторонами строк користування чужими грошовими коштами, а тому ці кошти стягуються незалежно від вини боржника та не залежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Не є неустойкою (штрафом, пенею) й застосуванням до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, стягувані у зв'язку з таким застосуванням суми, оскільки вони є відшкодуванням збитків, завданих кредитору, внаслідок зменшення його грошових коштів, через зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Враховуючи вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

З урахуванням вказаного, судом здійснено перерахунок 3% річних та інфляційних збитків, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру, виходячи з суми заборгованості по кожній накладній з урахуванням строків розрахунків визначених договорами купівлі продажу № 08/06/15К від 08.06.2015, № 01/07/15К від 01.07.2015, № 17/06/15К від 17.06.2015, № 18/06/15К від 18.06.2015. Згідно з розрахунком суду 3 % річних складають 28 604 грн. 06 коп. Розрахунок здійснений судом за допомогою програми Ліга:Закон Еліт 9.4.1. ТОВ Інформаційно-аналітичний центр Ліга, ТОВ Ліга Закон, 2017 та долучений до матеріалів справи.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України, перевіривши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 28 604 грн. 06 коп. 3 % річних та 73 588 грн. 84 коп. інфляційних збитків.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1 грн. 04 коп. 3 % річних суд відмовляє за необґрунтованістю розрахунку.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 12 187 грн. 65 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» (вул. Нова, буд. 6, с. Кашпури, Роменський район, Сумська область, 42074, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора Трейд» (АДРЕСА_1, 10001, ) 710 317 грн. 00 коп. боргу, 28 604 грн. 06 коп. 3% річних, 73 588 грн. 84 коп. інфляційних збитків, 12 187 грн. 65 коп. судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.02.2017.

Суддя Є.А. Жерьобкіна