УХВАЛА

26.01.2017Справа № 910/9024/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Аддішенел Ревенью

Менеджмент"

до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна

залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця"

про стягнення 1802507,22 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Хілько А.С. (директор)

від відповідача: Шапрон Л.І. (довіреність)

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Аддішенел Ревенью Менеджмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" суми заборгованості у розмірі 1207290,00 грн. та суми штрафних санкцій у розмірі 640058,23 грн. (у редакції заяви про зменшення позовних вимог).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 у справі № 910/9024/16 позов задоволено частково, стягнуто з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Аддішенел Ревенью Менеджмент" основну суму заборгованості у розмірі 1207290,00 грн., пеню у розмірі 119282,08 грн., 3 % річних у розмірі 40967,35 грн., інфляційні втрати у розмірі 434967,79 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 27037,61 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 у справі № 910/9024/16 залишено без змін.

Постановою Вищого Господарського суду України від 07.12.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 у справі № 910/9024/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами повторного автоматичного розподілу справу №910/9024/16 передано на розгляд судді Турчин С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 прийнято справу №910/9024/16 до свого провадження, розгляд справи призначено на 26.01.2017, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

13.01.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до завершення процедури реорганізації Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниця) та підприємств і установ залізничного транспорту та внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запису про припинення Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" та відповідно, встановлення повного правонаступництва Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця".

В судове засідання 26.01.2017 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог та про відмову від позовних вимог.

У своїй заяві про зменшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача основну суму заборгованості у розмірі 1207290,00 грн., пеню у розмірі 119282,08 грн., 3 % річних у розмірі 40967,35 грн., інфляційні втрати у розмірі 434967,79 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 27037,61 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Заява позивача про зменшення позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, у зв'язку з чим, подальший розгляд справи буде здійснюватись щодо позовних вимог викладених у даній заяві та відповідно має місце нова ціна позову.

У своїй заяві позивач, посилаючись на положення п. 4 ст. 80 ГПК України, відмовився від позову у справі №910/9024/16.

Частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. Ця заява підписується позивачем. До прийняття відмови позивача від позову суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Частиною 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Пунктом 4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Судом встановлено, що заява про відмову від позову підписана уповноваженою особою, директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Аддішенел Ревенью Менеджмент" Хільком А.С. (повноваження директора підтверджені витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Враховуючи те, що відмова від позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд знаходить достатньо підстав для прийняття заяви позивача про відмову від позову, та припинення провадження у справі, на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Також представниками позивача та відповідача були заявлені клопотання про припинення провадження у справі, на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із сплатою заборгованості.

Підсумовуючи наведене вище, з огляду на відмову позивача від позову та з урахуванням заявлених сторонами клопотань про припинення, суд припиняє провадження у справі №910/9024/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Аддішенел Ревенью Менеджмент" до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 1802507,22 грн.

У зв'язку із припиненням провадження у справі, заявлене позивачем клопотання про зупинення провадження у справі №910/9024/16 залишене судом без розгляду.

Суд звертає увагу позивача на наслідки припинення провадження у справі, вказані в частині 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Так, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В пункті 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що у разі припинення провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову, коли таку відмову прийнято господарським судом (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК), сплачені суми судового збору не повертаються.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на положення Господарського процесуального кодексу України, припинення провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом, не тягне за собою наслідків повернення судового збору з Державного бюджету України, а тому витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву позивача про відмову від позову по справі № 910/9024/16.

2. Припинити провадження у справі № 910/9024/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Аддішенел Ревенью Менеджмент" до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 1802507,22 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя С.О. Турчин