У х в а л а

25 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі - ПАТ «Полтаваобленерго») про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року, постанови Харківського апеляційного господарського суду від 8 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 20 вересня 2016 року у справі № 917/2201/15 за позовом ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» до комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» про стягнення 578 468,08 грн,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 8 червня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» про стягнення 578 468,08 грн відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 20 вересня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» залишено без задоволення. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 8 червня 2016 року залишено без змін.

У грудні 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ПАТ «Полтаваобленерго» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року, постанови Харківського апеляційного господарського суду від 8 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 20 вересня 2016 року у справі № 917/2201/15 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 922/5444/15, від 2 березня 2016 року у справі № 922/5478/15, від 31 травня 2016 року у справі № 914/4286/15, від 9 червня 2016 року у справі № 918/1233/15, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копії постанов Верховного Суду України від 9 вересня 2014 року у справі № 3-105гс14, від 16 вересня 2014 року у справі № 3-111гс14, від 30 вересня 2014 року у справі № 3-132гс14.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 917/2201/15 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець