ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"23" січня 2017 р. Справа № 18/2499/12

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя

ОСОБА_1, суддя Шевель О. В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 (вх.№ 292 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від "24" квітня 2014 р. у справі № 18/2499/12

за заявою Управління Пенсійного фонду України Полтавської області, м.Полтава,

до Публічного акціонерного товариства "Керамік", м.Полтава,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.04.2014 (суддя Іванко Л.А.) затверджено реєстр вимог поточних кредиторів публічного акціонерного товариства "Керамік" з урахуванням визнаних судом вимог кредиторів:

- Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м.Полтаві в розмірі 247950,33 грн. (вимоги четвертої черги), 8389,38 грн. (вимоги шостої черги);

- Полтавського міського центру зайнятості в розмірі 18493,24 грн. (вимоги четвертої черги);

- Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області в розмірі 403274,52 грн (вимоги четвертої черги);

- Крюковської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській в розмірі 61798,55 грн. основного боргу (вимоги шостої черги) та 1147 грн. судового збору (вимоги першої черги);

- щодо виплати заробітної плати перед працівниками підприємства 855417,52 грн. (вимоги першої черги);

- аліменти - 30364 грн. (вимоги першої черги);

- відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Полтаві - 1681519,14 грн. (вимоги другої черги);

- відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському та Новосанжарському районах - 111892,74 грн.(вимоги другої черги).

ОСОБА_2 з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції змінити та заново затвердити реєстр вимог кредиторів (з урахуванням визнаних конкурсних вимог) у справі про банкрутство та зобовязати ліквідатора ПАТ "Керамік" арбітражного керуючого ОСОБА_3 заново сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому ст.26 ОСОБА_4. Виключити вимоги ПАТ "Полтава-Банк" з сумою 6709006,85 грн основного боргу з реєстру вимог кредиторів у справі.

Також апелянт просить відновити пропущений строк подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що апелянту не було направлено оскаржувану ухвалу, як представнику працівників ПАТ "Керамік", а про існування оскаржуваної ухвали йому стало відомо лише 05.01.2017 з публічних джерел.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом пяти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Згідно з положеннями ч.2 ст.93 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 53 ГПК України, відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Клопотання про відновлення процесуального строку повинно містити обґрунтування причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Всупереч наведеному, подане скаржником клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване лише посиланням на те, що оскаржувана ухвала апелянту не надсилалась.

Як свідчать матеріали справи, протоколом №1/2 загальних зборів (конференції) працівників боржника ПАТ "Керамік" від 21.02.2013 ОСОБА_2 обрано (призначено) представником працівників боржника у справі №18/2499/12. Надано ОСОБА_2 всі права та покладено на нього всі обовязки, що передбачені для представника працівників боржника ОСОБА_4 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Господарським процесуальним кодексом України. Надано ОСОБА_2, зокрема, право знайомитись з матеріалами справи про банкрутство, робити з неї витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими ГПК України.

Однак, ОСОБА_2 своїми правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, з матеріалами справи з квітня 2014 року не ознайомився.

Тобто, колегія суддів зазначає, що скаржник не довів суду поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки саме лише не отримання копії ухвали не є поважною причиною для відновлення строку, передбаченого ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, на апеляційне оскарження ухвали суду від 24.04.2014 у січні 2017 року.

Будь-яких інших доводів щодо поважності причин пропуску строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.04.2014 скаржником не вказано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов'язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи частини першої статті 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, які обєктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Отже, можливість вчасного подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.04.2014 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала субєктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає.

Згідно з п.4 ч.1 ст.97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.04.2014.

2. Повернути апеляційну скаргу.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 26 арк., у тому числі: квитанція №1BFM42353 від 06.01.2017 про сплату 1600,00 грн судового збору на 1 арк.

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Тарасова І. В.

Суддя Шевель О. В.