номер провадження справи 31/40/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.01.2017 Справа № 908/1149/15-г

Суддя Колодій Н.А.

розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу господарського суду Запорізької області від 27.04.2015 р. у справі № 908/1149/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства БРОКБІЗНЕСБАНК, м. Київ; (скорочено ПАТ БРОКБІЗНЕСБАНК);

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Ремоввугілля, м. Торез Донецької області (скорочено ПрАТ Ремоввугілля);

про стягнення 14783308,65 грн.

Представники сторін:

Від позивача (скаржника) не зявився

Від відповідача не зявився

Від відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, на підставі довіреності № 005/20.3-03 від 23.12.2016р.

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк в якій останній просить суд, визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, щодо винесення повідомлення № 530/6 від 19.10.2016р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до примусового виконання наказу № 908/1149/15-г від 27.04.2015 виданого господарським судом Запорізької області про стягнення Приватного акціонерного товариства Ремоввугілля на користь Публічного акціонерного товариства БРОКБІЗНЕСБАНК заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 198000 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 4969630 грн. 12 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 184986 дол. США 54 центи, що у гривневому еквіваленті становить 4643003 грн. 44 коп.; заборгованість по комісії у розмірі 1400 грн.; штраф у розмірі 24848 грн. 15 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 2589764 грн. 36 коп.; пеня за прострочення сплати відсотків у розмірі 1810923 грн. 17 коп.; пеня за прострочення сплати комісії у розмірі 210 грн. 43 коп.; 3% річних у розмірі 743307 грн. 69 коп., інфляційних втрат у розмірі 221 грн. 29 коп. незаконними та скасувати повідомлення № 530/6 від 19.10.2016р.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 19.10.2016 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Вказане повідомлення мотивоване тим, що виконавчий документ не підвідомчий відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки відповідно до п. 4 розділу І інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (в редакції від 29.09.2016) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи;

сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно предявленого до виконання виконавчого документа сума стягнення складає 14 783 308,65 грн.

ОСОБА_3 не погоджується із зазначеними висновками ВДВС оскільки відповідно до реєстру від 04.10.2016р. рекомендованих листів поштового відділення звязку № 57 вбачається, що заява про відкриття виконавчого провадження з наказом була направлена на адресу ВДВС 04.10.2016, тобто до набрання чинності 05.10.16. ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.16., а тому підлягав застосуванню ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999., за приписами п. 2 ч. 2 ст. 21 якого, на відділ примусового виконання рішень покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Натомість, державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на п. 10 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного скаржник просить суд визнати неправомірним та скасувати Повідомлення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 530/6 від 19.10.2016р. про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 27.04.2015р. у справі № 908/1149/15- г.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2016р., враховуючи звільнення з посади судді Хуторного В.М., справа № 908/1149/15-г передана для розгляду скарги судді Колодій Н.А.

Ухвалою суду від 28.11.2016р. скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 18.01.2017р.

Розгляд скарги відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач (стягувач у виконавчому провадженні) в судове засідання 18.01.2017р. не зявився. 16.01.2017р. на адресу господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк (скаржника) надійшло клопотання № 181 від 12.01.2017р. яким банк підтримує скаргу на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та просить суд розглядати скаргу у відсутності представника Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Ухвала суду про прийняття скарги до розгляду у справі № 908/1149/15-г від 28.11.2016р. у звязку з неможливістю здійснення поштових відправлень у м. Торез, Донецької області, відповідачу направлена не була. Однак, про час та місце розгляду скарги відповідач був повідомлений належним чином. Інформацію про час і місце судового засідання розміщено на сторінці суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, про що свідчить відповідний витяг, який міститься в матеріалах справи.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Представник ДВС у судовому засіданні скаргу не визнав, подав відзив зазначивши, що оскільки заяву про відкриття виконавчого провадження ВДВС було отримано 07.10.2016, то державний виконавець правомірно керувався положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, який набрав чинності з 05.10.2016, а не попередньою редакцією зазначеного закону.

За таких обстави ВДВС вважає датою пред'явлення виконавчого документа до виконання саме дату надходження останнього до відділу примусового виконання рішень та просить суд відмовити Публічному акціонерному товариству Брокбізнесбанк у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення представника виконавчої служби, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.04.2015р. рішенням господарського суду Запорізької області позов ПАТ БРОКБІЗНЕСБАНК про стягнення з ПрАТ Ремоввугілля заборгованості за Кредитним договором № 24 П-08 від 15.04.2008 р. задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Ремоввугілля на користь Публічного акціонерного товариства БРОКБІЗНЕСБАНК заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 198000 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 4969630 грн. 12 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 184986 дол. США 54 центи, що у гривневому еквіваленті становить 4643003 грн. 44 коп.; заборгованість по комісії у розмірі 1400 грн.; штраф у розмірі 24848 грн. 15 коп.; пеня за прострочення сплати кредиту у розмірі 2589764 грн. 36 коп.; пеня за прострочення сплати відсотків у розмірі 1810923 грн. 17 коп.; пеня за прострочення сплати комісії у розмірі 210 грн. 43 коп.; 3% річних у розмірі 743307 грн. 69 коп., інфляційних втрат у розмірі 221 грн. 29 коп. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Ремоввугілля на користь Одержувача: Державний бюджет Орджонікідзевського району, судовий збір у розмірі 73080 грн. за подання позову до суду.

27.04.2015р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. у справі № 908/1149/15-г. судом видано відповідні накази.

04.10.2016 скаржник направив на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заяву № 7281 від 04.10.2016 про відкриття виконавчого провадження.

Вказана заява була отримана ВДВС 07.10.2016р. за вхідним номером № 30573-0-33-16, передано до виконання державному виконавцю 17.10.2016р., що підтверджується наявним в матеріалах справи засвідченими копіями матеріалів виконавчого провадження ВП № 52660400 на 8 арк.

19.10.2016 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

В обґрунтування своїх дій державний виконавець посилається на п.4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (в редакції від 29.09.2016).

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

У відповідності до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Згідно п.4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2016 (в редакції від 29.09.2016), відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Вказана редакція Інструкції набрала чинності одночасно з Законом України «Про виконавче провадження», з 05.10.2016 року.

Враховуючи, що сума зобов'язання за Наказом суду становить 14 783 308,65 грн., вказане виконавче провадження не було підвідомче відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно, на час отримання заяви про відкриття виконавчого провадження у Державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження, яке йому не підвідомче.

Щодо посилань заявника на те, що наказ було пред'явлено до виконання 04.10.2016р., до набрання чинності нової редакціїЗакону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим підвідомчість мала визначатись за нормами закону в попередній редакції, то суд встановив, що заява скаржника надійшла до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 07.10.2016р., тобто після того, як державні виконавці втратили право на виконання рішень про стягнення сум зобов'язань які становлять двадцять та більше мільйонів гривень, тому державним виконавцем було правомірно повернуто стягувачу наказ господарського суду Запорізької області від 27.04.2015р.№ 908/1149/15-г, а стягувачу слід звернутись до уповноваженого відділу ДВС для примусового виконання даного наказу.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016р., виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до абз 1 ч. 4 розділу III Інструкції, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення.

Відтак, суд приходить до висновку, що державним виконавцем правомірно застосовано норми Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, який набрав чинності з 05.10.2016.

За таких обставин, суд не вбачає в діях державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України порушення Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, скарга Публічного акціонерного товариства БРОКБІЗНЕСБАНК задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу господарського суду Запорізької області від 27.04.2015 р. у справі № 908/1149/15-г, відмовити.

Суддя Н.А. Колодій