ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р. Справа № 917/1261/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В. О. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Марченко В.О.

за участю представника

позивача ОСОБА_1 (дов. від 05.07.2016р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго (вх. № 3323 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 08.11.2016 р. у справі №917/1261/16

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго, м. Лубни

до Спортивного комплексу міста Гребінка, м. Гребінка

про стягнення 52045,09 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 08.11.2016 р. у справі №917/1261/16 (суддя Погрібна С.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з Спортивного комплексу міста Гребінка на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" 4708,40 грн. 3 % річних та 124,66 грн. судового збору. В іншій частині у позові відмовлено.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області у справі №917/1261/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги позицію відповідача щодо визнання позову. Також, позивач посилається не необґрунтовану відмову суду у стягненні суми інфляційних нарахувань.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 24.01.2017р.

19.01.2017р. від Спортивного комплексу міста Гребінка надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача (вх.№570).

У судовому засіданні представник апелянта уточнив вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення господарського суду Полтавської області у справі №917/1261/16 в частині відмови у стягненні 47336,69 грн. суми інфляційних нарахувань та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення апелянта, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2010р. між Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства Лубнитеплоенерго (далі - теплопостачальна організація) та Спортивним комплексом міста Гребінка (далі - споживач) укладено договір №328 Л про відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, відповідно до умов якого теплопостачальна організація бере на себе постачання тепловою енергією у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення споживача до межі розподілу будівель (п. 1 договору). Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку (п. 12 договору).

Відповідно до п. 15 договору всі розрахунки по даному договору проводяться на підставі рахунка, виписаного тепловою організацією споживачу, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, або в касу підприємства. Споживач зобов'язується сплачувати за опалення та гаряче водопостачання виходячи із фактичного обсягу спожитої теплової енергії по затвердженому тарифу до 30 числа поточного місяця, або в порядку попередньої оплати до 25 числа місяця перед наступним розрахунковим періодом. Попередній платіж повинен здійснюватися виходячи з очікуваного теплоспоживання наступного розрахункового періоду. У разі ненадання послуг на суму проведеної попередньої оплати на протязі місяця, теплопостачальна організація повертає споживачу надлишково сплачену суму, за умови надання ним листа про повернення оплаченого ним авансу.

Даний договір діє з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. і вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення його строку не надійде заяви від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд, а щодо проведення розрахунків за теплопостачання діє до повної сплати заборгованості (п.25 договору).

28.11.2014р. між Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства Лубнитеплоенерго (далі - теплопостачальна організація) та Спортивним комплексом міста Гребінка (далі - споживач) укладено договір купівлі - продажу теплової енергії № 328 Л, згідно якого Теплопостачальна організація зобов'язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень споживача, а споживач зобовязується оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (п. 1.1. договору)

Позивачем на виконання вимог договору про відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 328 Л від 01.01.2010р. надано відповідачу в період з жовтня 2013р. по листопад 2014р. теплову енергію, що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії за вказаний період. Також, на виконання вимог договору купівлі продажу теплової енергії № 328 Л від 28.11.2014р. відповідачу надано теплову енергію в період з грудня 2014р. по квітень 2016р., що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії за вказаний період.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем вимог договорів щодо оплати наданої теплової енергії, ОКВПТГ Лубнитеплоенерго зверталось до Спортивного комплексу міста Гребінка з вимогами про сплату штрафних санкцій, які залишились без відповіді, у звязку з чим ОКВПТГ Лубнитеплоенерго звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просило, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх.№13669 від 04.11.2016р.), стягнути з Спортивного комплексу міста Гребінка на свою користь інфляційні нарахування в розмірі 47336,69 грн. та 3% річних в розмірі 4708,40 грн. за період дії договору №328 Л про відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01.01.2010р.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення 3% відсотків, задовольнив їх, а в частині стягнення інфляційних нарахувань відмовив.

Проте, колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов'язковість договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач порушив вимоги чинного законодавства, умови спірного договору та прострочив виконання взятих на себе грошових зобов'язань.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заявлених для стягнення 3% річних, колегія суддів дійшла висновку про їх обґрунтованість, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних у сумі 4708,40 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновком суду про відмову у задоволені вимог щодо стягнення інфляційних нарахувань, враховуючи наступне.

Пунктом 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17 грудня 2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" розяснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2 . постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17 грудня 2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань").

Так, у вищевказаному листі Верховний Суд України відзначив, зокрема, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць, тому умовно слід рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 числі відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Перевіривши розрахунок позивача в частині інфляційних нарахувань, колегія суддів встановила, що він відповідає наведеному вище порядку визначення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а тому суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних нарахувань у розмірі 47336,69 грн.

Стосовно доводів апелянта про визнання відповідачем позовних вимог, що не було взято до уваги місцевим господарським судом, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно в матеріалах справи міститься лист вх.№13731 від 07.11.2016р. (ас.101), в якому зазначено, що КЗ «Спортивний комплекс міста Гребінка» визнає вимоги у сумі 196538,97 грн. Однак, вказаний лист не містить підпису особи яка його склала, а тому не міг розглядатися судом як доказ визнання позову відповідачем станом на день прийняття оскаржуваного рішення. Належно оформлений лист відповідача про визнання вимог надійшов до господарського суду Полтавської області поштою 10.11.2016р. (ас 108), тобто вже після прийняття оскаржуваного рішення.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та зміни рішення господарського суду Полтавської області від 08.11.2016р. у справі №917/1261/16.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Лубнитеплоенерго задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 08.11.2016 р. у справі №917/1261/16 змінити, виклавши його резолютивну частину у новій редакції:

«Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Спортивного комплексу міста Гребінка (37400, Полтавська область, м. Гребінка, пров. Спортивний, 2А; ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ; п/р №7900 в АТ "УкрСиббанк", МФО 05541083) 4708,40 грн. 3% річних, 47336,69 грн. інфляційних нарахувань та 1378,00 грн. судового збору».

Стягнути з Спортивного комплексу міста Гребінка (37400, Полтавська область, м. Гребінка, пров. Спортивний, 2А; ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ; п/р №7900 в АТ "УкрСиббанк", МФО 05541083) 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Повний текст постанови складено 27.01.17р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.

Суддя Шевель О. В.