УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

23.01.2017Справа № 910/18436/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Укрнафта"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничсервіс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово - Інноваційний Союз"
провизнання недійсним договору
Суддя Дупляк О.М.

Представники сторін:

від позивача: Сєров Є. І. за довіреністю
від відповідача-1: не з'явився
від відповідача-2: не з'явився
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачівне з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничсервіс" про визнання недійсним договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 23.01.2017, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово - Інноваційний Союз". Разом з тим, даною ухвалою встановлено, що відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів" (реєстраційний номер 753) є нерезидентом, адже зареєстровано у Російській Федерації за адресою 101000, Москва, вул. М'ясницька, буд. 30/1/2, будівля 2, кімната 4.

Господарський суд міста Києва 24.10.2016 звернувся до Федерального арбітражного суду Московського округу з судовим дорученням про вручення ухвали Господарського суду міста Києва від 13.10.2016 відповідачу-1 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів".

Через відділ діловодства суду 20.01.2017 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вих. № 10/111 від 20.0.12017).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 провадження у справі № 910/18436/16 поновлено.

У судове засідання 23.01.2017 представники відповідачів та третьої особи не з'явилися, вимоги ухвали суду від 13.10.2016 не виконали.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення представників сторін в судове засідання; неподання витребуваних доказів.

Станом на день проведення даного судового засідання в матеріалах справи № 910/18436/16 відсутні докази повідомлення відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія Феросплавів" про час та місце розгляду справи, а тому суд з метою створення учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, вважає за необхідне на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкласти розгляд справи.

При цьому згідно із ст. 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 125 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією "Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" (далі за текстом - Конвенція), до якої Україна приєдналась 19.10.2000, прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах"

У статті 1 Конвенції визначено, що вона застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Статтями 2, 3 Конвенції передбачено, що кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Згідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Конвенції якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту. Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 р. №1092/5/54, суди України складають доручення та направляють їх в установленому порядку для виконання в іноземній державі.

Пунктом 2.3 вищезазначеної Інструкції передбачено, що доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України; якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України; документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах 1965 р. до Центрального органу іноземної держави напряму.

Крім того, Україна і Російська Федерація є учасниками Співдружності Незалежних Держав, які підписали Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 (Дата підписання Україною 20.03.1992 і набула чинності для України 19.12.1992).

Згідно зі статтею 5 зазначеної Угоди, компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов'язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться один з одним безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги та виконання рішень прологом, викладаються мовою запитуючої, або російською мовою.

Таким чином, беручи до уваги норми ст. 125 ГПК України, ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000, суд вважає за необхідне направити копію ухвали відповідачу - 1, в порядку, передбаченому ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 г, учасниками якої є Україна і Російська Федерація, через Федеральний арбітражний суд Московського округу (127994, Москва, ГСП-4, вул. Сєлєзневська, буд. 9).

Згідно приписів ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, дотримання процесуальних прав сторін, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі в порядку ст. 79 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із зверненням із судовим дорученням до Федерального арбітражного суду Московського округу, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів.

Керуючись ст. 77, ст. 79 ст. 86, ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи на 23.02.17 о 14:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-В, зал № 31.

2. Зобов'язати відповідачів: надати відзив (письмові пояснення) по суті позовної заяви з наданням доказів, що стверджують викладені в ньому обставини, а позивачу його копію у порядку, передбаченому статтею 59 ГПК України, відомості про наявність рахунків в кредитних установах, надати установчі документи підприємства, Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на відповідача на дату винесення даної ухвали (оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії до матеріалів справи).

3. Зобов'язати третю особу: надати письмові пояснення по суті позовної заяви з наданням доказів, що стверджують викладені в ньому обставини, а сторонам у справі їх копію у порядку передбаченому ст. 59 ГПК України.

4. Попередити сторони, що у випадку, ненадання без поважних причин витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, або неявка за викликом у засідання повноважних представників, яка перешкоджатиме вирішенню спору, суд має право стягнути в доход державного бюджету штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п. 5 ст. 83 ГПК України ).

5. Направити копію ухвали відповідачу - 1, в порядку, передбаченому ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 г, учасниками якої є Україна і Російська Федерація, через Федеральний арбітражний суд Московського округу (127994, Москва, ГСП-4, вул. Сєлєзневська, буд. 9).

6. У порядку статей 79 (частина 1), 125 ГПК України, суд зупиняє провадження у справі до отримання повідомлення від компетентного органу Російської Федерації про виконання даного судового доручення.

Суддя О. М. Дупляк