ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2017 р. Справа № 922/106/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В. І. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 01-16 юр/4351 від 06 червня 2016 року.

відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 03 січня 2017 року.

розглянувши в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПП "Донком" (вх. № 44Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.12.2016 р. у справі № 922/106/16

за позовом АК "Харківобленерго", м. Харків

до ПП "Донком", м. Харків

про стягнення коштів в сумі 923167,79 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.12.2016 року у справі № 922/106/16 відмовлено ПП "Донком" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду у даній справі..

ПП "Донком" з вказаною ухвалою не погодилось, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ПП "Донком" про відстрочку виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 23.01.2017 року.

В ході розгляду справи колегією суддів, представник ПП «Донком» підтримав свою правову позицію, наполягав на наданні відстрочки.

Представник АК "Харківобленерго" (позивач та стягував у даному спорі), в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення, залишив вирішення цього питання на розсуд колегії суддів.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши обставини і матеріали справи, в тому числі наявні у ній докази, відповідність викладених в ухвалі висновків цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.03.2016 р. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з приватного підприємства Донком (61002, м. Харків, вул. Котлова, 185, літера Л1, ) на користь акціонерної компанії Харківобленерго (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) аванс в сумі 765559,91 грн., судовий збір в сумі 11483,40 грн.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (частина 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України).

12.04.2016 р. на виконання рішення суду у даній справі було видано відповідний наказ.

29.04.2016 р. державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у даній справі (Постанова про відкриття виконавчого провадження №50997737, арк.с. 162).

23.05.2016 р. державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у даній справі було приєднано до зведеного виконавчого провадження (Постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 23.05.2016 р., арк.с. 163).

14.12.2016 р. від ПП "Донком" надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду у даній справі (вх.№42993 від 14.12.2016 р.).

Вказана заява вмотивована відсутністю у заявника коштів на виконання рішення суду, неможливістю реалізації майна, що використовується як основні засоби, необхідністю першочергової виплати заробітної плати власним працівникам та загрозою банкрутства підприємства.

Заявник (боржник) стверджує, що зведене виконавче провадження станом на момент розгляду даної заяви триває, рішення суду у даній справі не виконано.

Посилаючись на відсутність коштів для виконання рішення суду, неможливість реалізації майна, що використовується як основні засоби, необхідність першочергової виплати заробітної плати власним працівникам та загрозу банкрутства підприємства, заявник (боржник) просив в порядку ст. 121 ГПК України, відстрочити виконання рішення суду у даній справі.

На підтвердження наведених підстав для відстрочення виконання рішення суду заявником надано довідку ПуАТ УкрСиббанк про відсутність станом на 28.11.2016 р. грошових коштів на рахунку ПП Донком №3600 в UAH (арк.с. 164); штатний розпис та наказ про його затвердження (арк.с. 165-166); звіт про суми нарахованої заробітної плати за жовтень 2016 р. (арк.с. 167-172).

Окрім того, заявником, на підтвердження вжиття ним заходів щодо покращення свого матеріального становища, надано до матеріалів справи договір №47А від 12.05.2016 р. на виконання робіт по обєкту між заявником (як генеральним підрядником) та Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації (арк.с. 173-183).

Відмовляючи у задоволенні зазначеної заяви про відстрочення виконання рішення суд першої інстанції посилається на те, що надані заявником докази не підтверджують виняткових, обєктивно незалежних від заявника обставин, що ускладнюють та роблять неможливим виконання рішення суду у даній справі, а отже не свідчать про наявність підстав для надання розстрочки виконання рішення суду в порядку ст. 121 ГПК України. З цими висновками колегія суддів апеляційної інстанції погодитися не може.

Зокрема, колегія суддів вважає повністю доведеним факт наявності значних ускладнень виконання рішення

Так, у Рішенні конституційного суду України у справі 1-7/2013 від 26.06.13 р. за конституційним зверненням акціонерної компанії „Харківобленерго щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України „Про виконавче провадження від 26.06.2013 р. № 5-рп/2013 зазначається, що зі статтею 121 Кодексу у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення (частина перша); про відстрочку або розстрочку виконання рішення виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку (частина третя). До таких обставин КСУ відніс як скрутне матеріальне становище боржника, так і загрозу банкрутства, які, на думку Конституційного Суду, є виключною обставиною (п.2.3. Рішення, http://zakon5.rada.gov.ua/laws/show/v005p710-13).

Колегія суддів вбачає обидві з зазначених у рішенні КСУ обставин і вважає, що вони підтверджені належними доказами а саме залученою до матеріалів справи довідкою банківської установи про відсутність грошових коштів на рахунках боржника.

Так, заявником надано довідку ПуАТ УкрСиббанк про відсутність станом на 28.11.2016 р. грошових коштів на рахунку ПП Донком №3600 в UAH (арк.с. 164); штатний розпис та наказ про його затвердження (арк.с. 165-166); звіт про суми нарахованої заробітної плати за жовтень 2016 р. (арк.с. 167-172), що, на думку колегії суддів, підтверджує як неможливість стягнення коштів з рахунків боржника, так і наявність у нього значних фінансових зобовязань перед колективом підприємства, які мають високу соціальну важливість.

При цьому колегія суддів зазначає, що вона не заперечує висновок місцевого господарського суду про те, що наявність господарського договору боржника свідчить про ведення боржником господарської діяльності, а лише підкреслює, що ведення господарської діяльності це перманентний стан приватного підприємства, який не свідчить про наявність або відсутність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду щодо боржника. Для встановлення цих обставин треба дослідити поточний фінансовий стан підприємства та можливість виконання судового рішення тим способом, який у рішенні зазначений.

Оскільки докази свідчать про обєктивну неможливість стягнення саме грошових коштів з боржника, колегія суддів, опираючись на приписи ст. 121 ГПК та тлумачення, наведене в зазначеному рішенні КСУ, приходить до висновку про доведеність факту значних ускладнень виконання рішення.

Оцінюючи наступні складові висновку про можливість надання відстрочки виконання рішення характер майнових інтересів сторін, додержання балансу інтересів боржника та кредитора при цьому, можливість виконання рішення на умовах відстрочення, колегія суддів вбачає таке.

Пленум Вищого господарського суду України в п. 7.2 постанови Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2010 року №9 розтлумачив приписи ст. 121 ГПК України та вказав, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, обґрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення, заявник посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства, відсутністю у заявника коштів на виконання рішення суду, неможливістю реалізації майна, що використовується як основні засоби, оскільки у такому випадку залишиться повністю без засобів виробництва та буде позбавлений можливості виконувати свої зобовязання перед іншими контрагентами відповідно до укладених з ними договорів, необхідністю першочергової виплати заробітної плати власним працівникам та загрозою банкрутства підприємства.

В той же час, як зазначає відповідач, він здійснює всі можливі заходи по пошуку нових контрагентів та укладенню договорів на виконання підрядних робіт. Відповідач вже має укладені договори на виконання підрядних робіт, відповідно до яких підприємством планується отримати необхідні для погашення заборгованості кошти у 2017 році.

Так, зокрема, відповідно до плану фінансування по об'єкту за Договором №47А на виконання робіт по об'єкту «Реконструкція насосної станції №3 ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас» від 12.05.2016 р., укладеним з Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, у 2017 р. передбачено фінансування у сумі 5279932,60 грн.

Таким чином, відповідач за вказаним Договором у 2017 р. планує отримає прибуток у відповідній сумі та зможе за рахунок нього погасити наявну заборгованість перед кредиторами.

Отже, фактично відповідач в подальшому буде в змозі в повному обсязі виконати рішення господарського суду Харківської області від 26.03.2016 р. та виданий на підставі нього наказ від 12.04.2016 р.

На підставі дослідження сукупності перерахованих доказів, колегія суддів доходить до висновку, що ризики банкрутства підприємства боржника в разі вилучення основних засобів у процедурі виконання судового рішення, а також ризики звільнення трудового колективу є високими, а запропонований боржником термін відстрочки є помірним, і наведені останнім докази свідчать про реальну можливість виконання рішення суду до липня 2017 р., в силу чого надання відстрочки є обґрунтованим як з правової позиції, так і з огляду обовязку суду додержуватися балансу майнових інтересів сторін.

Крім того, колегія суддів враховує, що позивач в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував проти надання відстрочки виконання рішення відповідачеві.

З огляду на вищевикладені обставини та враховуючи перебування підприємства боржника у скрутному фінансовому стані, з метою недопущення негативних соціальних та інших наслідків внаслідок зупинки діяльності боржника, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач на даний час є неспроможним виконати рішення суду, дотримання принципу обов'язкового виконання судового рішення не повинно призводити до припинення фінансування першочергових зобов'язань боржника за відсутності реальної можливості виконати судовий акт неминуче і одночасно, тобто відстрочка виконання судового рішення дозволить акумулювати необхідні фінансові кошти для повного його виконання, а тому наявні виняткові обставини для розстрочення відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 91, 101, п. 2 ст. 103, п. 1, п. 4 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПП "Донком" на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.12.2016 р. у справі № 922/106/16 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 26.12.2016 р. у справі № 922/106/16 скасувати.

Задовольнити заяву ПП "Донком" про відстрочку виконання рішення суду у даній справі.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 26.03.2016 р. у справі № 922/106/16 до 30.06.2017 р.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.