УХВАЛА

18.01.2017Справа № 910/19928/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна Залізниця"

про стягнення 5 936 698,11 доларів США, що еквівалентно 321 610 066,20 грн. 1347 310,57 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Кузьменко О.С.

від відповідача: Даховський М.А.

від третьої особи: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 132-В/13 від 15.10.2013р. в розмірі 5 936 698,11 доларів США та 1 347 310,57 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2016 р. порушено провадження у справі № 910/19928/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30.11.2016 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

25.11.2016р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідач подав клопотання про призначення судових експертиз у даній справі.

Також, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" заперечує проти позову.

30.11.2016р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивач подав заперечення на відзив Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в яких просив визнати безпідставними заперечення відповідача покладені в основу відзиву.

Ухвалою суду від 12.12.2016р. розгляд справи № 910/19928/16 ст. в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

16.01.2017р. через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог в розмірі 1 347 310,57 грн., вирішення якої судом перенесено.

У судовому засіданні судом було оголошено перерву в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.01.2017р. представники сторін подали спільне клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1. ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України через сплату відповідачем суми заборгованості.

Позивач подав також клопотання, в якому просив повернути сплачені суми судового збору.

Представник третьої на виклик суду не з'явився, вимог суду не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши у даному судовому засіданні заяву позивача про відмову від позову в частині стягнення пені в сумі 1 347 310,57 грн., суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. Ця заява підписується позивачем. До прийняття відмови позивача від позову суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до п. 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 Господарського процесуального кодексу України, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

З огляду на те, що в поданій заяві про відмову від позову, підписаній Головою правління Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" Михайльо В.В., позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 1 347 310,57 грн., відмова позивача від позову викладена в адресованій господарському суду письмовій заяві; позивачу відомі наслідки відмови від позову; за висновком суду, відмова від позовних вимог не суперечить чинному законодавству і не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає відмову Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" від частини позовних вимог в сумі 1 347 310,57 грн. у зв'язку з чим припиняє провадження у справі №910/19928/16 в цій частині.

Відповідно до п. 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013, № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України» статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 Господарського процесуального кодексу України), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи спосіб формулювання даного положення, поняття закриття та припинення слід вважати тотожними. У разі припинення провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову, коли таку відмову прийнято господарським судом (пункт 4 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України), сплачені суми судового збору не повертаються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у процесі провадження у справі відповідач виконав свої зобов'язання щодо оплати, що підтверджується банківськими виписками по особовим рахункам за 20.12.2016р. в розмірі 5 936 698,11 долл. США., засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення існування предмета спору, за змістом наведеної статті, свідчить про відсутність між сторонами неврегульованих питань.

Відповідно до п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі № 910/19928/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна Залізниця" про стягнення 5 936 698,11 доларів США. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

Відповідно до п. 4.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що частиною другою статі 49 Господарського процесуального кодексу передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і вразі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася, то судовий збір також покладається на відповідача.

Тож, враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що спір у даній справі виник внаслідок неправомірних дій Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", а саме зобов'язань щодо сплати, суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" судовий збір у сумі 206 700,00 грн.

Розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про призначення судової експертизи та про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про його недоцільність у зв'язку з припиненням провадження у даній справі, внаслідок чого відмовляє в їх задоволенні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 78, п.п. 1-1, 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ :

1.Прийняти відмову Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" від позовних вимоги в частині стягнення пені в розмірі 1 347 310,57 грн.

2. Провадження у справі № 910/19928/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна Залізниця" про стягнення 1 347 310,57 грн. припинити.

3.Припинити провадження у справі № 910/19928/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна Залізниця" про стягнення 5 936 698,11 доларів США.

4.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 4/6, ідентифікаційний код 23494714) судовий збір у розмірі 206 700,00 грн. (двісті шість тисяч сімсот гривень 00 коп.).

5.Видати наказ.

Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Пригунова А.Б.