КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" січня 2017 р. Справа №925/1531/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги та апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2015 р.

у справі № 925/1531/15 (суддя: Грачов В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю"Ресурс центр-М"

треті особи, яки не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1) ОСОБА_4

2) Публічне акціонерне товариство "Уманьагрохім"

3) ОСОБА_5

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.11.2015 р. заяву публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено, накладено арешт майно, яке на праві власності належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ресурс Центр-М", а саме: нерухоме майно - комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 3, номер запису про право власності 1387768.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2015 року у справі № 925/1531/15.

Окрім того, в апеляційній скарзі скаржник просить, окрім іншого, відстрочити сплату судового збору у відповідності до п. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не може бути прийнята до розгляду, а відтак підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Проте, до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в установленому порядку та розмірі.

При цьому, як вже зазначалось, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплату судового збору у відповідності до п. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, право суду відстрочити, розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати закон пов'язує з встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

При цьому, слід зазначити, що законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов'язку відстрочити, розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір судового збору або звільнити сторону від його сплати.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Обґрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт зазначає про те, що його майновий стан з урахуванням зимового періоду та значних тарифів не дає можливості наразі сплатити судовий збір.

Проте, колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано належних доказів на підтвердження відсутності можливості сплатити судовий збір у визначеному законом порядку та розмірі.

В той же час, скаржник не надає жодних доказів на підтвердження його майнового стану та неплатоспроможності, також того, що станом на 09.01.2017 р. його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім цього, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то недостатність коштів не є підставою для відстрочення такої сплати.

З огляду на викладене та враховуючи ненадання скаржником належних та допустимих доказів на підтвердження його майнового стану та неплатоспроможності, також того, що станом на 09.01.2017р. його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору по даній справі до прийняття судом рішення по справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Одночасно з поданням апеляційної скарги апелянт просить відновити пропущений процесуальний строк для подачі апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2015 р.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Відповідно до статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо, зокрема, скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено. Про повернення апеляційної скарги виноситься ухвала.

Як вбачається з матеріалів оскарження, оскаржувана ухвала була прийнята 10.11.2015 р. Отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги на вказану ухвалу, відповідно до вимог ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вихідних днів, є 16.11.2015 р.

Відповідно відтиску печатки Укрпошти на конверті, апеляційна скарга ОСОБА_2 була направлена на адресу господарського суду Черкаської області 09.01.2017 р., тобто з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги вмотивоване тим, що апелянту не було відомо ні про дану справу, ні про дану ухвалу, тоді як апелянт дізнався про неї лише 07.01.2017 р. В судовому засіданні апелянт не був присутній, не був стороною справи при розгляді, що підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з даних з автоматизованої системи документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" (ДСС), ухвала господарського суду Черкаської області від 10.11.2015 р. внесена до реєстру судових рішень 25.11.2015 р.

Колегія суддів зазначає, що з моменту винесення ухвали та внесення її до реєстру судових рішень апелянт міг подати апеляційну скаргу на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти дів відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України, проте апеляційна скарга була подана ОСОБА_2 до місцевого господарського суду лише 09.01.2017 р., тобто з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на пояснення щодо неможливості вчасно подати апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду першої інстанції.

У даному випадку можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

При цьому, ОСОБА_2 не надано жодних доказів поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно б перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення підлягає відхиленню.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відхилення судом клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги та враховуючи відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційна скарга не приймається до розгляду та підлягає поверненню скаржнику на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 86, ст.97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та у клопотанні про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 10.11.2015 у справі № 925/1531/15 не приймати до розгляду та повернути скаржнику з доданими до неї документами.

Матеріали справи № 925/1531/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко