КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. Справа№ 910/29237/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 17.01.2017 року,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» на рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року

по справі № 910/29237/15 (суддя - Цюкало Ю.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест»

до Державного підприємства «СЕТАМ»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

2. Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»;

3. ОСОБА_3

про визнання недійсними результатів електронних торгів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними результатів електронних торгів, проведених Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 11.11.2015 року з реалізації лоту № 106682 - нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оформлені протоколом № 128174 проведення електронних торгів від 11.11.2015 року.

25.11.2015 року позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати недійсними результати електронних торгів, проведених Державним підприємством «СЕТАМ» 11.11.2015 року з реалізації лоту №106682 - нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оформлені протоколом №128174 проведення електронних торгів віл 11.11.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем допущено порушення положень п. 1 розділу ІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, ч. 1 ст. 11, 13, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року у справі № 910/29237/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 25.05.2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 року та рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2015 року у справі № 910/29237/15 скасовано. Справу № 910/29237/15 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Так, при новому розгляді справи №910/29237/15 рішенням господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року у справі № 910/29237/15 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Поларт-Інвест» у справі № 910/29237/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та у відзивах на скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ДП «СЕТАМ» заперечили проти доводів зазначених у апеляційній скарзі ТОВ «Поларт-Інвест». Вважають подану апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, рішення суду першої інстанції законним та таким, що винесене без порушення норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні 17.01.2017 року представник ТОВ «Поларт-Інвест» надав суду свої пояснення по справі в яких, просив оскаржуване рішення господарського суду міста Києва скасувати на підставі доводів зазначених в апеляційній скарзі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник скаржника у судовому засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи.

Судом надано час представнику позивача для ознайомлення з матеріалами справи та у справі оголошено перерву.

Представники ДП «СЕТАМ» у судовому засіданні 17.01.2016 року та представники ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 у судових засіданнях 13.12.2016 року, 20.12.2016 року та 17.01.2017 року також надали суду свої пояснення по справі в яких, заперечили проти задоволення апеляційної скарги на підставі доводів зазначених у відзивах та запереченнях на скаргу. Просили апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року залишити без змін.

Представники Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судові засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про час та місце розгляду справи сторони повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи викладене, заслухавши думку представників сторін що з'явились в судове засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України що не з'явилось в судове засідання про дату та місце розгляду справи було повідомлене належним чином. Участь представників сторін, що не з'явились, у судовому засіданні 17.01.2017 року, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про витребування письмових доказів не надходило.

Також, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у відповідності до ч.1 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а продовження зазначеного строку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України без клопотання сторони по справі, не передбачено ГПК України.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представником скаржника було заявлене клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що Державна виконавча служби України на час розгляду справи вже припинена як юридична особа, а її правонаступником є Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. За таких обставин, представник позивача просив відкласти розгляд справи для заміни належної третьої особи та належного повідомлення про розгляд даної справи. Крім того, представник просив відкласти розгляд справи у зв'язку із закінченням робочого часу.

Так, заслухавши думки представників ДП «СЕТАМ», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3, які заперечили проти заявленого клопотання про відкладення розгляду справи та просили відмовити у його задоволенні, судова колегія апеляційного господарського суду відмовляє в даному клопотанні про відкладення виходячи з наступного. По-перше, як вбачається з матеріалів справи, під час попереднього розгляду справи ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державну виконавчу службу України її правонаступником - Міністерством юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду та про відкладення розгляду справи направлялися на адресу: 01001, м. Київ, вул. Городецькоко, 13, за якою, згідно з даними Єдиного Державного реєстру юридичних та фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване Міністерство юстиції України. Вказана кореспонденція вручена уповноваженій особі. Зазначена назва третьої особи - Державна виконавча служба в ухвалах суду є лише технічна описка, яка була виправлена відповідною ухвалою суду. По-друге, щодо закінчення робочого часу то в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що представник ТОВ «Поларт-Інвест» - Костинчук П.М., який приймає участь в судовому засіданні, працює у позивача за трудовим договором, контрактом в якому б відображався графік робочого часу. Разом з тим, в матеріалах справи наявна довіреність від 03.10.2016 року якою ТОВ «Поларт-Інвест» уповноважує Костинчук П.М. представляти інтереси позивача як юридичну особу. У вказаній довіреності відсутня будь-яка інформація про те, що Костинчук П.М. працює у позивача. До того ж, як зазначив сам представник, він не працює у позивача, а лише представляє інтереси за вказаною довіреністю.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи відповідно до ч.1ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, що з'явились в судове засідання, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Волинської області від 25.06.2013 року у справі №5004/1658/11, зміненим постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2013 року стягнуто заборгованість акціонерного товариства закритого виду «Виробничо-торгівельна кондитерська фірма «Буковинка» перед публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції за генеральною кредитною угодою №010/08-11/1872 від 12.06.2007 року (з наступними змінами) в сумі 19 014 396,28 грн., звернувши стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 16.07.2007 року, яке знаходиться у власності товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест», а саме: адміністративний корпус літ "А" - цегла, загальною площею 914.00 кв. м; виробничий корпус літ "Б" - цегла, площею 9257.10 кв. м; їдальня літ "В" - цегла, загальною площею 1394.50 кв. м; майстерня літ "Г" - цегла, загальною площею 1737.00 кв. м; склад літ "Д" - цегла, загальною площею 871.70 кв. м; компресорна літ "Е" - цегла, загальною площею 64.00 кв. м; насосна станція літ "Ж" - цегла, загальною площею 234.30 кв. м; столярний цех літ "З" - цегла, ракушняк, загальною площею 197.20 кв. м; котельня, цегла, літ "І", загальною площею 923.20 кв. м; трансформаторна літ "К" - цегла, загальною площею 55.10 кв. м; насосна станція літ "Л" - цегла, загальною площею 12.20 кв. м; мазутна літ "М" - цегла, загальною площею 65.8 кв. м; склад літ "П" - метал, загальною площею 930.00 кв. м; склад літ "С "- залізо цегла, загальною площею 297.70 кв.м; склад літ "Т" - цегла, загальною площею 461.20 кв. м; прохідна літ "У" - цегла, загальною площею 12.40 кв. м; магазин літ "Ф цегла, загальною площею 90.70 кв. м; вагова літ "X" - цегла, загальною площею 84.80 кв. м; гараж літ "Ц" цегла, загальною площею 174.30 кв. м; адміністративно-побутова будівля літ "Ш" - цегла, заг. пл.. 2608.30 кв. м; літ "Г" - навіс, метал; літ "Б" - навіс, метал; склад літ "Д" - метал, навіс; літ "Д"- метал; склад літ "С" - ракушняк; градирня літ "О" - метал; літ "П" - навіс, металевий каркас; трансформаторна підстанція літ "Р" - цегла; навіс літ "Р" - металевий каркас; склад літ "Ю" - метал; склад літ "Ю" - цегла; навіс літ "Я" - металевий каркас; огорожа І-ІІ металева сітка; бак І-метал; насоси II - метал; бомбосховище III - бетон; бак IV - метал; димова труба V - цегла; пожежна ємкість VI - метал; заправна колонка VII - метал; заливна естакада VIII - бетон; резервуар мазутний IX - метал; підпірна стіна X, XI, XII - бетон, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закону України «Про виконавче провадження».

Початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації встановлена в розмірі 18 090 200,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2014 року на виконання вказаного судового рішення видано відповідний наказ.

14.04.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42934008 з примусового виконання наказу №5004/1658/11-2 виданого 27.01.2014 року господарським судом Волинської області. Надано боржнику строк на добровільне виконання рішення суду в семиденний термін.

04.11.2014 року старшим держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області на виконання доручення №592/2.-9 від 29.09.2014 року відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, складено акт опису й арешту майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з виконання наказу №5004/1658/11-2 виданого 27.01.2014 року господарським судом Волинської області.

Листом №20127/01-06 від 17.08.2015 року Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомило відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, ТОВ «Поларт-Інвест», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», «Виробничо-торгівельна кондитерська фірма «Буковинка» відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота 93342, відомості про предмет іпотеки - нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, день та час проведення електронних торгів - 07.09.2015 р. о 09.00; початкова ціна продажу майна - 18 090 200,00 грн.

Протоколом №113572 проведення електронних торгів встановлено, що торги 07.09.2015 року не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Актом уцінки майна від 18.09.2015 року, складеним старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, при примусовому виконанні наказу №5004/1658/11-2 виданого 27.01.2014 року господарським судом Волинської області, зменшено ціну майна на 25%, встановлено ціну на других електронних торгах у розмірі 13 567 650,00 грн., реєстраційний номер лота 93342, який був направлений на адреси Державної виконавчої служби України, ТОВ «Поларт-Інвест», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» листом №20-2.-462/13 від 21.09.2015 року.

Листом №26560/01-06 від 26.10.2015 року Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомило відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, ТОВ «Поларт-Інвест», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», «Виробничо-торгівельна кондитерська фірма «Буковинка» відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота 106682, відомості про предмет іпотеки - нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, день та час проведення електронних торгів - 11.11.2015 р. о 09.00; початкова ціна продажу майна - 13 567 650 грн. 00 коп.

11.11.2015 року відбулись електронні торги з реалізації лоту №106682, нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за стартовою ціною продажу - 13 567 650,00 грн., переможцем яких визнано учасника 4 - ОСОБА_3, що підтверджується протоколом №128174 про проведення електронних торгів.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України складено Акт № 42934008/17 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 23.11.2015 року, звернувши стягнення на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 16.07.2007 року, яке знаходиться у власності ТОВ «Поларт-Інвест», та зазначалося вище.

Позивач стверджує, що проведені електронні торги є незаконними, оскільки відповідачем всупереч вимог п. 1 розділу ІІ «Тимчасового порядку реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів», ч. 1 ст. 11, 13, 58 Закону України «Про виконавче провадження», порушено процедуру проведення реалізації нерухомого майна, реалізовано таке майно за заниженою вартістю, у зв'язку із тим що державним виконавцем відповідна оцінка не проводилась. Крім того, його не було повідомлено про проведені електронні торги, призначені на 11.11.2015 року саме Державним підприємством «СЕТАМ».

Скасовуючи судові рішення, як суду першої інстанції від 24.12.2015 року так і постанову суду апеляційної інстанції від 25.05.2016 року та направляючи справу на новий розгляд Вищий господарський суд України зазначив, що судами не з'ясовано, зокрема наявність публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів 07.09.2015 року не пізніше ніж за 15 днів внаслідок відсутності на яких учасників відбулось зменшення ціни майна на 25%. Наявність публікації повідомлення в місцевих друкованих засобах масової інформації про проведення прилюдних торгів 11.11.2015 року. Наявність повідомлення іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів 11.11.2015 року та про початкову ціну реалізації майна. Наявність доказів про внесення ОСОБА_3 розміру гарантійного внеску 668382,50 грн. та наявність направлення копії протоколу іпотедавцю, всім іпотекодержателям та державному виконавцю.

Крім того, суд касаційної інстанції вказав на те, що судами не надано належну правову оцінку акту уцінки майна державного виконавця від 18.09.2015 року (т.1, а.с.117-118) щодо відповідності вимогам ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», протоколу проведення електронних торгів № 128174 (т.1, а.с. 253-254; т.1, а.с. 122-123; т.1 а.с.161-162; т.1, а.с.253-254) щодо підписання уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки, що передбачено ст. 45 Закону «Про іпотеку».

Направляючи справу на новий розгляд Вищий господарський суд України зазначив, що місцевому господарському суду під час нового розгляду справи необхідно встановити чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача та чи вплинуло порушення норм законодавства на результати торгів.

Крім цього, в матеріалах справи не міститься постанова Вищого господарського суду України у справі № 5004/1658/11 господарського суду Волинської області, якою скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 та змінено рішення господарського суду Волинської області від 25.06.2013 у справі № 5004/1658/11 господарського суду Волинської області, шляхом доповнення п. 2 резолютивної частини рішення реченням такого змісту: «Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації становить 18090200,00 грн.»

Так, колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, та вказівки Вищого господарського суду України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «"Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Як вірно вказав суд першої інстанції, ані Закон України «Про виконавче провадження», ані Інструкція про проведення виконавчих дій не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України саме спосіб реалізації майна, зокрема, продаж на прилюдних торгах (в тому числі електронних торгів). Порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна передбачений іншими нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України.

Так, відповідно до положень вказаних правових норм державний виконавець здійснює підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації з якими укладено відповідний договір державною виконавчою службою (пункт 5.11 Інструкції про проведення виконавчих дій).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 року № 332-р «Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» Міністерству юстиції України доручено провести з 01 травня 2014 року у м. Києві, Вінницькій, Дніпропетровській та Львівській областях та з 01 липня 2014 року у Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Одеській, Харківській та Чернігівській областях, з 06 серпня 2014 року у Волинській, Житомирській, Закарпатській, Кіровоградській, Миколаївській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Хмельницькій, Черкаській та Чернівецькій областях експеримент із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (п. 1 Наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014р. №656/5).

Пунктом 2 Наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014р. №656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (надалі - Тимчасовий порядок).

Уповноважено державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. (п. 4 Тимчасового порядку)

Згідно з розділом першим загальних положень Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації; веб-сайт електронних торгів (далі - Веб-сайт) - електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів (далі - Система), на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюються реєстрація учасників, подача заяв на участь в електронних торгах, забезпечується доступ спостерігачів електронних торгів та проводяться електронні торги; електронні торги - прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в Системі. Організатор - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком; прилюдні торги - продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у Систему. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна. (пункт 1 розділу 5 Тимчасового порядку).

Цим Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (ст. 650 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України).

З урахуванням викладеного, процедура реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до переможця прилюдних торгів. Складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах.

Отже, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним відповідно до ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України

Оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів (Постанова Верховного суду України від 24.10.2012р. у справі № 6-116 цс 12).

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, дійсність правочину - це визнання за ним властивостей юридичного факту, що породжує правовий наслідок, до якого прагнули суб'єкти правочину при його вчиненні. Таке можливе лише у випадку, коли правочин відповідає сукупності вимог, визначених законом, які йменуються умовами дійсності правочинів.

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Згідно з п. 2.5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013 року необхідно з урахуванням приписів ст. 215 Цивільного кодексу України та ст. 207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч. 1 ст. 220, ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, рішенням господарського суду Волинської області від 25.06.2013 року у справі №5004/1658/11, зміненим постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2013 року стягнуто заборгованість акціонерного товариства закритого виду «Виробничо-торгівельна кондитерська фірма «Буковинка» перед публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції за генеральною кредитною угодою №010/08-11/1872 від 12.06.2007 року (з наступними змінами) в сумі 19 014 396,28 грн., звернувши стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 16.07.2007 року, яке знаходиться у власності товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест», а саме: адміністративний корпус літ "А" - цегла, загальною площею 914.00 кв. м; виробничий корпус літ "Б" - цегла, площею 9257.10 кв. м; їдальня літ "В" - цегла, загальною площею 1394.50 кв. м; майстерня літ "Г" - цегла, загальною площею 1737.00 кв. м; склад літ "Д" - цегла, загальною площею 871.70 кв. м; компресорна літ "Е" - цегла, загальною площею 64.00 кв. м; насосна станція літ "Ж" - цегла, загальною площею 234.30 кв. м; столярний цех літ "З" - цегла, ракушняк, загальною площею 197.20 кв. м; котельня, цегла, літ "І", загальною площею 923.20 кв. м; трансформаторна літ "К" - цегла, загальною площею 55.10 кв. м; насосна станція літ "Л" - цегла, загальною площею 12.20 кв. м; мазутна літ "М" - цегла, загальною площею 65.8 кв. м; склад літ "П" - метал, загальною площею 930.00 кв. м; склад літ "С "- залізо цегла, загальною площею 297.70 кв.м; склад літ "Т" - цегла, загальною площею 461.20 кв. м; прохідна літ "У" - цегла, загальною площею 12.40 кв. м; магазин літ "Ф цегла, загальною площею 90.70 кв. м; вагова літ "X" - цегла, загальною площею 84.80 кв. м; гараж літ "Ц" цегла, загальною площею 174.30 кв. м; адміністративно-побутова будівля літ "Ш" - цегла, заг. пл.. 2608.30 кв. м; літ "Г" - навіс, метал; літ "Б" - навіс, метал; склад літ "Д" - метал, навіс; літ "Д"- метал; склад літ "С" - ракушняк; градирня літ "О" - метал; літ "П" - навіс, металевий каркас; трансформаторна підстанція літ "Р" - цегла; навіс літ "Р" - металевий каркас; склад літ "Ю" - метал; склад літ "Ю" - цегла; навіс літ "Я" - металевий каркас; огорожа І-ІІ металева сітка; бак І-метал; насоси II - метал; бомбосховище III - бетон; бак IV - метал; димова труба V - цегла; пожежна ємкість VI - метал; заправна колонка VII - метал; заливна естакада VIII - бетон; резервуар мазутний IX - метал; підпірна стіна X, XI, XII - бетон, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закону України «Про виконавче провадження».

Початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації встановлена в розмірі 18 090 200,00 грн. Копія судових рішень міститься в матеріалах справи.

Частиною 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Відповідно до частини 8 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

У постанові Верховного Суду України у справі №6-13цс14 від 09.04.2014 року зазначено, що з урахуванням положень ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання здійснюється за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має пріоритет перед іншими особами.

У разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, - норми Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 19.11.2014 року справі №6-174цс14).

Таким чином, оскільки рішенням господарського суду Волинської області від 25.06.2013 року у справі №5004/1658/11, зміненим постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2013 року, звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 16.07.2007 року, яке знаходиться у власності ТОВ «Поларт-Інвест», та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірне майно повинно реалізовуватись як предмет іпотеки з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (ст. 39 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про іпотеку» прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону (стаття 41 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Підготовка до проведення електронних торгів» Тимчасового порядку підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку».

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку» судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України приходять до правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-61цс15 від 27.05.2015 року).

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, розроблена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Інструкція), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 4.3.6. Інструкції якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, державний виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарський суду, що необхідність визначення початкової ціни продажу предмету іпотеки на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», виникає у разі відсутності в рішенні суду, яким звернуто стягнуто на предмет іпотеки, початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, або у разі недосягнення згоди між іпотекодавцем й іпотекодержателем.

Судова колегія вважає необґрунтованими твердження скаржника, що обов'язковою умовою проведення прилюдних торгів є отримання державним виконавцем нових звітів про оцінку майна, так як оцінка майна, що покладена в основу рішення господарського суду Волинської області від 25.06.2013 року, на підставі якого був виданий наказ від 27.01.2014 року, на думку позивача є нечинною, оскільки з часу оцінки минуло більше 6 місяців. Як зазначалось вище, у разі коли початкова ціна предмета іпотеки що підлягає продажу на прилюдних торгах визначена та встановлена судовим рішенням, вимоги статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» не поширюються на відповідні правовідносини. У даному випадку пріоритет має Закон України «Про іпотеку».

Так, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, листом №20127/01-06 від 17.08.2015 року Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомило відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, ТОВ «Поларт-Інвест», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», «Виробничо - торгівельна кондитерська фірма «Буковинка» відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота 93342, відомості про предмет іпотеки - нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, день та час проведення електронних торгів - 07.09.2015 року о 09.00; початкова ціна продажу майна - 18 090 200,00 грн.

Протоколом №113572 проведення електронних торгів встановлено, що торги 07.09.2015 року не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до п. 4.5.10. Інструкції у разі якщо майно не було продано у зв'язку з відсутністю попиту, воно підлягає уцінці державним виконавцем відповідно до чинного законодавства, яка проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення строку реалізації майна на комісійних умовах. Про проведення уцінки майна державним виконавцем складається акт, у якому зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, вартість майна, за якою воно передавалося на реалізацію, вартість майна після уцінки. Про проведення уцінки майна та її результати державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після її проведення повідомляє спеціалізовану організацію, що здійснює реалізацію майна.

Актом уцінки майна від 18.09.2015 року, складеним старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, при примусовому виконанні наказу №5004/1658/11-2 виданого 27.01.2014 року господарським судом Волинської області, зменшено ціну майна на 25%, встановлено ціну на других електронних торгах у розмірі 13 567 650,00 грн., реєстраційний номер лота 93342, який був направлений на адреси Державної виконавчої служби України, ТОВ «Поларт-Інвест», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» листом №20-2.-462/13 від 21.09.2015 року.

Листом №26560/01-06 від 26.10.2015 року Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомило відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, ТОВ «Поларт-Інвест», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», «Виробничо - торгівельна кондитерська фірма «Буковинка» відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота 106682, відомості про предмет іпотеки - нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, день та час проведення електронних торгів - 11.11.2015 р. о 09.00; початкова ціна продажу майна - 13 567 650 грн. 00 коп.

11.11.2015 року відбулись електронні торги з реалізації лоту №106682, нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за стартовою ціною продажу - 13 567 650,00 грн., переможцем яких визнано учасника 4 - ОСОБА_3, що підтверджується протоколом №128174 про проведення електронних торгів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що гарантійний внесок за участь у торгах у сумі 678382,50 грн. був внесений покупцем ОСОБА_3 згідно платіжного доручення №13048219 від 09 листопада 2015 року копія якого міститься в матеріалах справи (том.4 а.с. 90).

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України складено Акт №42934008/17 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 23.11.2015 року, звернувши стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 16.07.2007р., яке знаходиться у власності ТОВ «Поларт-Інвест», та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, враховуючи викладене вище, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що електронні торги проведені 11.11.2015 року з примусового виконання рішення господарського суду Волинської області від 25.06.2013 року у справі №5004/1658/11 та постанови Вищого господарського суду України від 18.12.2013 року, на підставі наказу від 27.01.2014 року, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, що знаходиться адресою: АДРЕСА_1, відбулись з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, , а тому, місцевим господарським судом правомірно було відмовлено у задоволенні позову.

Щодо доводів скаржника про не дотримання організаторами торгів порядку повідомлення про проведення електронних торгів Державним підприємством «СЕТАМ», судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.11. Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, при розгляді питання про дотримання при проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

Разом з тим, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.112015 року у справі №6-1884цс15).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2015 року за вих. №26560/01-06 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомило боржника про проведення електронних торгів 11.11.2015 року.

Отже, на переконання колегії суддів, сам по собі факт неповідомлення боржника саме ДП «СЕТАМ» не є підставою для визнання електронних торгів недійсними. Як встановлено судом боржник був повідомлений ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

До того ж, судова колегія звертає увагу на те, що як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції судом перевірено, що повідомлення про проведення 07.09.2015 року прилюдних торгів були опубліковані в газетах «Від і до» № 34 (1028) від 20.08.2015 та «Час» №33 від 20.08.2015 року, а повідомлення про проведення повторних прилюдних торгів з продажу нерухомого майна що відбулися 11.11.2015 року були опубліковані ДП «Інформаційний центр» в газетах «Від і до» № 43 (1037) від 22.10.2015 та «Час» № 42 від 22.10.2015 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказані газети є місцевими друкованими засобами масової інформації міста Чернівці, та повідомлення були опубліковані не пізніше ніж за 15 днів до проведення торгів, як то передбачає ч. з ст. 43 Закону України «Про іпотеку». При цьому, судом апеляційної інстанції під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції були досліджені оригінали вказаних вище газет.

Щодо необхідності надання правової оцінки Акту уцінки майна державного виконавця від 18.09.2015р. щодо відповідності вимогам ч.5 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.5 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків.

Перші електронні торги з реалізації предмету іпотеки були призначені на 07 вересня 2015 року зі стартовою вартістю майна - 18 090 200, 00 грн., однак не відбулися через відсутність купівельного попиту. Відповідно 18 вересня 2016 року державним виконавцем було складено Акт уцінки майна на 25%, що відповідає положенню ч.5 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» щодо уцінки не більш ніж на 30%.

На переконання колегії суддів, складення державним виконавцем Акт уцінки майна 18.09.2015 року, а не 17.09.2015 року не впливає на результат електронних торгів, та не може бути підставою для визнання недійсним прилюдних торгів.

У разі незгоди з будь-якими діями (бездіяльністю) державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, такі дії (бездіяльність) можуть бути оскаржені.

Однак, як встановлено судом, позивач не оскаржував дії державного виконавця щодо проведення уцінки майна, а тому посилання позивача на дані обставини як на підставу визнання недійсними прилюдних торгів є безпідставними.

Щодо необхідності надання правової оцінки протоколу проведення електронних торгів №128174, необхідності встановити чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача та необхідності встановити чи вплинуло порушення норм законодавства на результати торгів, та права та інтереси боржника, судова колегія зазначає наступне.

Згідно правил пункту 5 розділу V Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16.04.2014 р. переможцем електронних торгів визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція.

Згідно протоколу торгів №128174 від 11.11.2015 року найвищу ціну запропонував учасник №4 - ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, а тому даний учасник визнаний переможцем торгів.

Згідно вимог пункту 3 розділу VII Тимчасового порядку у разі якщо переможцем не внесено усієї належної грошової суми у строки, передбачені пунктом 1 розділу IX цього Порядку (протягом 10 днів з моменту формування протоколу торгів), переможцем електронних торгів визнається учасник, який запропонував ціну, на крок нижчу від ціни, запропонованої переможцем, що не сплатив належної грошової суми за придбане майно.

Як зазначалося вище, переможцем торгів став ОСОБА_3 який у повному обсязі сплатив кошти за придбане на торгах майно, що підтверджується копіями платіжних доручень №13142172 від 17.11.2015 року на суму 4 650 000 грн., та №1 від 18.11.2015 року на суму 8 239 267,5 грн. (том.4 а.с. 90-92).

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 у повному обсязі сплатив кошти за придбане на торгах майно, то відсутні підстави для визнання недійсними таких прилюдних торгів з вказаних підстав, оскільки сплачені переможцем торгів кошти були направлення виконавчою службою стягувачу - ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в рахунок погашення боргових зобов'язань.

Крім того, судова колегія апеляційного господарського суду вважає за необхідне вказати на те, що оскаржуючи електронні торги ТОВ «Поларт-Інвест» посилався на заниження вартості предмета іпотеки, тобто вказував на те, що продаж майна за ціною 13 567 650 грн. не відповідає ринковій вартості такого майна.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме з лист ТОВ «Поларт-Інвест» від 30.10.2015 року що адресований ПАТ «Райффайзен банк Аваль» сам же позивач зазначає, що 07.09.2015 року проводилися електронні торги з продажу предмета іпотеки - нежитлових приміщень по вул.Ковальчука, 13 в м.Чернівці, але вони не відбулися у зв'язку із відсутністю купівельного попиту на це майно, та завищеною вартістю такого майна. У даному листі боржник самостійно запропонував стягувачу продати право вимоги банку на вищевказані приміщення ТОВ «ЗВКТО» за 8 500 000 грн., зазначаючи, що це є ринкова вартість такого майна на сьогоднішній день. (том.1, а.с. 143).

Даний лист був надісланий 30.10.2015 року, тобто за 11 днів до проведення електронних торгів. При цьому, майно було продано за 13 567 650 грн., що є значно вищою ціною ніж запропонував ТОВ «Поларт-Інвест», вважаючи її ринковою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що електронні торги з продажу предмета іпотеки за 13 567 650 грн. відбулись з дотриманням вимог чинного законодавства та є законним.

Щодо поданої позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції заяви про забезпечення позову, судова колегія вважає за необхідне вказати, що оскільки, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції дійшли до висновку про необґрунтованість заявленого позову, електронні торги з продажу нерухомого майна боржника відбулись з дотриманням вимог чинного законодавства, права позивача не порушені та у задоволенні позову судом відмовлено, то й відсутні підстави для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції позивачем не було подано належних та переконливих доказів в обґрунтування заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест», на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Поларт-Інвест», слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, господарський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» на рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року у справі № 910/29237/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року у справі № 910/29237/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/29237/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко