КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. Справа№ 11/361

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Гончарова С.А.

Отрюха Б.В.

від позивача: Лисий В.І. - представник;

від відповідача: Кнопка І.У. - представник;

від третьої особи: не з'явився;

від прокуратури: Жовтий С.О.

від Солом"янського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві: Черкасов Є.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ділові партнери"

на ухвалу

Господарського суду м.Києва

від 29.11.2016р.

за скаргою Фонду державного майна України

на дії Відділу Державної виконавчої служби Солом"янського районного управління юстиції у м. Києві

у справі № 11/361 ( головуючий суддя Смирнова Ю.М., суддя Пукшин Л.Г., Морозов С.М.)

за позовом Фонду державного майна України

до Приватного акціонерного товариства "Ділові партнери"

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відкрите акціонерне товариство "Південний радіозавод"

за участю Прокуратури м. Києва

про розірвання договору купівлі-продажу та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Фонд державного майна України звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Ділові партнери", 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Відкрите акціонерне товариство "Південний радіозавод" за участю Прокуратури м. Києва про розірвання договору купівлі-продажу та зобов"язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2010 у справі № 11/361 позовні вимоги Фонду державного майна України задоволено повністю, розірвано договір купівлі-продажу пакета акцій Відкритого акціонерного товариства "Південний радіозавод" від 20.05.2008 № КПП-543, укладений між Фондом державного майна та Закритим акціонерним товариством "Ділові партнери", зобов'язано Закрите акціонерне товариство "Ділові партнери" здійснити заходи щодо повернення пакета простих іменних акцій, випущених у документарній формі Відкритого акціонерного товариства "Південний радіозавод", отриманих на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2005 № КПП-543 у кількості 62161908 штук у власність держави в особі Фонду державного майна України шляхом списання зазначених акцій з особового рахунку у зберігача на рахунок Фонду державного майна України, стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Ділові партнери" на користь Фонду державного майна України 1200380,00 грн штрафу та 195480,00 грн пені.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2010 рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2010 у справі № 11/361 скасовано, прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2011 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2010 у справі № 11/361 скасовано, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2010 у даній справі залишено без змін.

16.05.2011 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано накази.

До Господарського суду міста Києва надійшла скарга Фонду державного майна України на дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.11.2016 року скаргу Фонду державного майна України на дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві задоволено, визнано неправомірними дії начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І. щодо винесення постанови про проведення перевірки виконавчого провадження від 24.03.2016 (ВП №50170243).

Скасовано постанову начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І. про проведення перевірки виконавчого провадження від 24.03.2016 (ВП №50170243).

Скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 16.02.2016 ВП №50170243 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Не погоджуючись з ухвалою, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що ухвала Господарського суду міста Києва від 29.11.2016 р. прийнята з порушенням норм чинного законодавства, оскільки судом не досліджено законодавство, яким регулюється процес виконання рішення суду та без належного обґрунтування визнано неправомірними дії начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І. щодо винесення постанови про проведення перевірки виконавчого провадження від 24.03.2016 (ВП №50170243) та скасовано постанову начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І. про проведення перевірки виконавчого провадження від 24.03.2016 (ВП №50170243), постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 16.02.2016 ВП №50170243 про відмову у відкритті виконавчого провадження

Апелянт вважає дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві та начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Господарським судом міста Києва неправомірно прийнято до розгляду скаргу Фонду державного майна України, оскільки всупереч вимогам, які містяться в ГПК України та Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» до скарги на дії державного виконавця, скаржник не направив усім учасникам судового процесу по справі № 11/361 копію скарги з додатками. Однак місцевим господарським судом проігноровано дані вимоги та прийнято скаргу Фонду державного майна України до розгляду

Ухвалою від 26.12.2016 року порушено апеляційне провадження у справі та визнано явку повноважних представників сторін в судове засідання обов'язковою.

12.01.2017 року розгляд справи відкладено на 26.01.2017 року на підставі ст. 77 ГПКУкраїни.

В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача, відповідача та представника ВДВС, перевіривши наявні матеріали справи, колегія встановила наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку станом на момент винесення оскаржуваних постанов та звернення скаржника з даною скаргою до суду регулювалися Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 зі змінами та доповненнями (надалі - Закон України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як свідчать матеріали справи, постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 16.02.2016 ВП №50170243 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2011 у справі №11/361 про зобов'язання Закритого акціонерного товариства "Ділові партнери" здійснити заходи щодо повернення пакета простих іменних акцій, випущених у документарній формі Відкритого акціонерного товариства "Південний радіозавод", отриманих на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2005 № КПП-543 у кількості 62161908 штук у власність держави в особі Фонду державного майна України шляхом списання зазначених акцій з особового рахунку у зберігача на рахунок Фонду державного майна України.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Не погоджуючись із постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 16.02.2016 ВП №50170243 про відмову у відкритті виконавчого провадження, 12.03.2016 стягувач звернувся до начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зі скаргою, в якій просив провести перевірку додержання старшим державним виконавцем Черкасовим Є.В. вимог Закону України "Про виконавче провадження", скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця відкрити відповідне виконавче провадження.

Частиною 8 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

За результатами перевірки постановою начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві від 24.03.2016 у задоволенні скарги Фонду державного майна України відмовлено, визнано дії старшого державного виконавця Черкасова Є.В. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №5017024 від 16.02.2016 з примусового виконання наказу №11/361 від 16.05.2011, виданого Господарським судом міста Києва, такими, що відповідають вимогам ст. 21, 23 п.8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", п. 3.18, 3.19 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Оскаржувана постанова Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 16.02.2016 ВП №50170243 мотивована тим, що виконавчий документ не може бути прийнято до виконання, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено механізму повторного відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, який було повернуто до органу, що його видав у випадку передбаченому ч. 3 ст. 75 Закону, а тому з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем відмовлено у відкритті відповідного виконавчого провадження.

Така ж позиція (стосовно того, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено механізму повторного відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, який було повернуто до органу, що його видав у випадку передбаченому ч. 3 ст. 75 Закону) наведена і в постанові начальника Відділу про проведення перевірки виконавчого провадження.

За змістом ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи, за виконавчим документом - наказом Господарського суду міста Києва №11/361 від 16.05.2011 раніше було відкрито виконавче провадження №45376955, яке постановою Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 03.03.2015 було закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

За змістом ч. 3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України (ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", на яку міститься посилання в оскаржуваній постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Водночас, положеннями Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено, що закінчення виконавчого провадження у зв'язку з поверненням виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону, унеможливлює повторно пред'явити відповідний виконавчий документ до виконання та виключає можливість здійснення виконавчого провадження.

Постанова Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві від 16.02.2016 ВП №50170243 про відмову у відкритті виконавчого провадження не відповідає положенням ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", порушує приписи ст. 129 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 115 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язковості виконання судових рішень, а тому вимоги скаржника про скасування наведеної постанови є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, у начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві були відсутні підстави для відмови у задоволенні скарги Фонду державного майна України, поданої в порядку ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", та визнання правомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50170243 від 16.02.2016.

Вимоги скаржника в частині визнання неправомірними дій начальника Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Костенко Л.І. щодо винесення постанови про проведення перевірки виконавчого провадження від 24.03.2016 (ВП №50170243) та скасування зазначеної постанови також підлягають задоволенню.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не підтверджені відповідними доказами, не спростовують правильності висновків місцевого суду та не можуть бути підставами для скасування рішення суду.

Викладені вище обставини чітко вказують на недотримання державним виконавцем частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» (в частині неупередженого вчинення виконавчих дій) та порушення вимог статті 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» (працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України).

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Ділові партнери» на ухвалу Господарського суду м.Києва від 29.11.2016р. за результатами розгляду скарги Фонду державного майна України на дії Відділу Державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві у справі № 11/361 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду м.Києва від 29.11.2016р. за результатами розгляду скарги Фонду державного майна України на дії Відділу Державної виконавчої служби Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві у справі № 11/361 залишити без змін.

Матеріали справи № 11/361 повернути до Господарського суду м.Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді С.А. Гончаров

Б.В. Отрюх