ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017р. Справа№ 914/3077/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», м.Львів

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Бориславнафтопродукт», м.Борислав

про стягнення 29 970,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2- представник ( довіреність № 01-519/13 від 14.04.16р.)

від відповідача: не зявився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

Суть спору:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», м. Львів до відповідача: ОСОБА_1 підприємства «Бориславнафтопродукт», м.Борислав, про стягнення заборгованості в розмірі 29 970,00 грн.

Ухвалою від 08.12.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.12.2016р. Ухвалою від 27.12.2016 року розгляд справи відкладено до 24.01.2017 року.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду. Позивач відповідно до умов даного договору виконав роботи на суму 29 970,00 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом прийомки виконаних робіт. Однак, відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості робіт не виконав, на дату звернення до суду борг становив 29 970,00 грн. Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає 29 970,00 грн. заборгованості та судові витрати.

27.12.16р. за вх. № 51947/16 в канцелярію господарського суду Львівської області позивачем подано супровідний лист з додатками для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 08.12.2016 року, про відкладення розгляду справи не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення від 08.12.2016 року, повернуте на адресу суду 20.12.2016, а явка останнього була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомленого відповідача про час, дату та місце судового розгляду не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2012 року між Дочірнім підприємством Західукргеологія Національної акціонерної компанії Надра України (підрядник) та ОСОБА_1 підприємством Бориславнафтопродукт (замовник) було укладено договір №03/10-3л-05-273/1/12 на проведення перфорацій в свердловині в інтервалі 2508-2456 м, спуск і підйом НКТ на свердловині НКТ на свердловині №68-Залужани.

За цим договором замовник (відповідач) доручає, а підрядник (позивач) зобовязується вчасно і якісно виконати роботи, згідно кошторисного розрахунку (додаток №1), що додається до договору і є його невідємною частиною.

Безпосереднім виконавцем робіт/послуг виступає відокремлений структурний підрозділ підрядника Самбірська НГРЕ.

Згідно п.4.1. договору вартість робіт, що становлять предмет договору, приймається за ціною, яка визначається на підставі кошторисних розрахунків, які погоджуються сторонами та є додатками до цього договору. Загальна сума цього договору не повинна перевищувати 29 970,00 грн. з ПДВ.

Згідно п.4.2. договору вартість робіт залежить від фактично виконаного обсягу робіт, який підтверджується актами форми №2, та доданими до цих актів розрахунками і документами, в яких обґрунтовується сума оплати робіт. При цьому непродуктивні витрати часу, що мали місце з вини підрядника, замовником не оплачуються.

Згідно п.4.4. договору фактична вартість робіт за договором складається з сум, вказаних в підписаних сторонами актах виконаних робіт/послуг.

Згідно п.4.5.1. договору оплата виконаних робіт проводиться замовником щомісячно у встановленому даним договором порядку на поточний рахунок підрядника на підставі акту про виконані роботи, який складається підрядником і подається замовнику до 3-го числа наступного за звітний місяць.

Згідно п.4.5.2. договору замовник до 5-го числа наступного за звітним місяцем зобовязаний підписати акт про виконані роботи/послуги або надати письмове обґрунтування відмови прийняття робіт чи втрат, відображених в акті. У випадку не підписання акту і ненадання письмової мотивованої відмови замовником протягом зазначеного строку роботи вважаються прийнятими без зауважень і сплачуються в повному обсязі.

Згідно п.4.5.3. договору у випадку, коли замовник підписав акт про виконані роботи/послуги, замовник до 10-го числа наступного за звітним місяцем проводить повний розрахунок з підрядником за виконані роботи. У випадку відмови замовника прийняти роботи чи витрати відображені в акті, термін проведення повного розрахунку з підрядником буде відкладено до остаточного погодження сторонами суми витрат або виконання зазначених робіт в повному обсязі та необхідної якості.

Згідно п.5.1.2. договору замовник зобовязаний прийняти роботи/послуги, виконані підрядником у відповідності з цим договором.

Згідно п.5.2.1. договору підрядник зобовязаний, зокрема: виконати роботи/послуги, зазначені в даному договорі та додатках до нього силами своєї бурової бригади, укомплектованої кваліфікованими працівниками з використанням власного та залученого обладнання; забезпечувати постійний кваліфікований інженерний супровід усього комплексу робіт/послуг на свердловині власним персоналом; якісно виконувати весь обсяг робіт і послуг, передбачених планом робіт та додатками до цього договору технічно справним обладнанням з дотриманням технологічних вимог та правил безпечного виконання робіт.

Позивач відповідно до умов договору підряду №03/10-3п-05-273/1/12 виконав роботи/послуги на загальну суму 29 970,00 грн., що підтверджується актом прийомки виконаних робіт на свердловині №68-Залужани з 9 по 11 жовтня місяць 2012р., який підписаний та скріплений печатками сторін у справі 31.10.2012р.

На виконання умов договору підряду позивачем (ДП НАК Надра України Західукргеологія Самбірська НГРЕ) виставлено відповідачу рахунок №44/03 від 01.11.2012р. на суму 29 970,00 грн.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, оплату за виконані роботи/послуги не здійснив, відтак станом на момент подання позовної заяви існує заборгованість перед позивачем зі сплати основного боргу за виконані роботи/послуги на загальну суму 29 970,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до господарського суду для захисту порушеного права та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи/послуги в сумі 29 970,00 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Пунктом 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Позивач відповідно до умов договору підряду №03/10-3п-05-273/1/12 виконав роботи/послуги на загальну суму 29 970,00 грн., що підтверджується актом прийомки виконаних робіт на свердловині №68-Залужани з 9 по 11 жовтня місяць 2012р., який підписаний та скріплений печатками сторін у справі 31.10.2012р.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи акту прийомки, відповідач підписав даний акт без зауважень.

Згідно п.4.5.3. договору у випадку, коли замовник підписав акт про виконані роботи/послуги, замовник до 10-го числа наступного за звітним місяцем проводить повний розрахунок з підрядником за виконані роботи.

Відповідно до п.4.5.7. договору повний розрахунок з врахуванням суми отриманого авансу (сум платежів за електроенергію та інших витрат, проводиться замовником протягом 30 днів з дати отримання рахунку-фактури підрядника, після закінчення всього обсягу робіт/послуг, передбаченого договором, підписання сторонами акту прийому-передачі.

Згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, оплату за виконані роботи/послуги не провів.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума заборгованості 29 970,00 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, не подав доказів погашення боргу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», м. Львів до відповідача: ОСОБА_1 підприємства «Бориславнафтопродукт», м.Борислав, про стягнення заборгованості в розмірі 29 970,00 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 11 ЦК України, ст. ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Бориславнафтопродукт, м. Борислав, вул. Братів Лисиків, 1, Львівська область (ідентифікаційний код 30769970) на користь Дочірнього підприємства Західукргеологія Національної акціонерної компанії Надра України, м. Львів, пл. Міцкевича, 8 (ідентифікаційний код 01432606) 29 970,00 грн. основного боргу, 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати в порядку статті 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 26.01.2017 р.

Суддя Горецька З. В.