ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Справа № 915/301/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Алєєва І.В. (доповідач), Дроботова Т.Б., Рогач Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 26.10.2016
у справі№915/301/16 Господарського суду Миколаївської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ"
до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту)
третя особаТовариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон"
простягнення 20 594,49дол. США збитків,
за участю представників сторін:
від позивача:Колесніков В.В., дов. б/н від 10.11.2016;
від відповідача:Варфоломєєва Л.В., дов. №7913 від 27.12.2016;
від третьої особи:Петровський Д.О., дов. №883 від 30.12.2015
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 06.06.2016, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.10.2016 у справі №915/301/16, відмовлено у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ", з прийнятими судовими актами не погодився та звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи підстави звернення до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.01.2017 зазначена касаційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду.

У письмовому відзиві на касаційну скаргу третя особа підтримала вимоги касаційної скарги.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просив оскаржувані судові акти залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

В призначеному судовому засіданні касаційної інстанції 24.01.2017 представники позивача та третьої особи підтримали вимоги касаційної скарги, представник відповідача - заперечував проти її задоволення.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, проаналізувавши доводи з цього приводу, викладені в касаційній скарзі, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ".

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 03.11.2006 між позивачем (агент) та відповідачем (адміністрація) укладений договір №98С, відповідно до умов якого адміністрація зобов'язалась надавати агенту за відповідними заявками послуги по обслуговуванню суден, а агент зобов'язався приймати та оплачувати надані послуги.

04.10.2015 судно "Haci Arif Kaptan" та 15.10.2015 судно "Sea Amore", агентське обслуговування яких здійснює позивач, увійшли в акваторію морського порту Миколаїв. Після навантаження біля причалу перевантажувального терміналу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" вантажу 06.10.2015 судно "Haci Arif Kaptan" та 17.10.2015 судно "Sea Amore" вийшли з акваторії морського порту Миколаїв у вантажному стані (тобто з вантажем на борту), що підтверджується відповідними вантажними маніфестами від 06.10.2015 по судну "Haci Arif Kaptan", від 17.10.2015 по судну "Sea Amore", Деклараціями на вантаж, Свідоцтвами про стан вантажу на момент навантаження до Декларацій на вантаж, Загальними деклараціями з помітками про навантаження по обох суднах.

Для оплати за надані портові послуги, до складу яких включено корабельний та адміністративний збори, позивачу виставлені відповідні рахунки на загальну суму 20 594,49дол. США, які останнім оплачені у повному обсязі (що підтверджується платіжними дорученнями).

В силу приписів ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства України під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримуватись чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 132 Кодексу торговельного мореплавства України перевезення між портами України та іноземними портами можуть здійснюватися як суднами, що плавають під Державним прапором України, так і за умови взаємності суднами, що плавають під іноземним прапором.

Морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про морські порти України").

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про морські порти України" підприємства морського транспорту, на які на день набрання чинності цим Законом поширюється визначення терміну "морський термінал", незалежно від їх місця знаходження в межах або за межами існуючих державних підприємств - морських портів, підлягають включенню до меж морського порту, акваторією якого вони користуються, або до меж найближчого морського порту. Територія таких морських терміналів, у тому числі територіально відокремлена від основної території морського порту, включається в межі відповідного морського порту.

Апеляційним господарським судом зазначено, що Миколаївський морський порт включений до Реєстру морських портів України, який ведеться відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №496, розміщений на офіційному сайті державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про морські порти України" доступ до відомостей Реєстру є відкритим та безоплатним.

Приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України "Про морські порти України" визначено, що реєстр морських портів України - електронна база даних з обліку морських портів, метою якої є забезпечення даними, необхідними для виконання завдань у сфері безпеки мореплавства, охорони навколишнього природного середовища, а також для здійснення державного нагляду (контролю). До Реєстру морських портів України вносяться, зокрема, такі відомості як перелік причалів та морських терміналів у межах морського порту.

Також апеляційним господарським судом зазначено, що відповідно до даних Реєстру морських портів України термінал Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" включений до переліку терміналів у межах Миколаївського морського порту, що також підтверджується вантажними документами, в яких зазначено порт навантаження Миколаїв.

Положеннями ст. 22 Закону України "Про морські порти України" передбачено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 за №930/23462.

Як вірно встановлено апеляційною інстанцією, нарахування адміністративного та корабельного зборів здійснено відповідно до затверджених ставок. При цьому підстави звільнення від сплати адміністративного та корабельного зборів, передбачені п. п. 2.2, 7.2 вищезазначеного порядку - відсутні, оскільки положення зазначених пунктів регламентують таке звільнення у випадку здійснення процедур, пов'язаних з пропуском через державний кордон України, без виконання вантажних операцій, в той час як матеріалами справи підтверджено здійснення навантаження суден "Haci Arif Kaptan" та "Sea Amore" на терміналі третьої особи, що включений до переліку терміналів, розташованих у межах Миколаївського морського порту.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки особі, права або законні інтереси якої порушено, а статтею 22 ЦК України збитки визначені як втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - шкоди (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів, відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

З огляду на те, що позивачем не доведено як факту заподіяння йому збитків, так і наявності в діях Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії протиправної поведінки та причинно-наслідкового зв'язку, господарські суди попередніх інстанцій дійшли вірного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

В силу приписів ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Щодо викладених в касаційній скарзі інших доводів, то вони вже були обґрунтовано спростовані судом апеляційної інстанції, і колегія суддів касаційної інстанції погоджується з викладеними в оскаржуваній постанові мотивами відхилення доводів скаржника, у зв'язку з чим підстави для скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 26.10.2016 у справі №915/301/16 відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.10.2016 у справі №915/301/16 - залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ" - без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач) І.В. Алєєва
Суддя Т.Б. Дроботова
Суддя Л.І. Рогач