РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017Справа №910/22276/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс»

До Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

про стягнення 1 917 296,02 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Руденко Р.І. - по дов.

від відповідача: Гетьман Т.В. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 1 917 296,02 грн.

Ухвалою від 06.12.2016р. було порушено провадження по справі №910/22276/16 та призначено її розгляд на 19.12.2016р.

Представником позивача 19.12.2016р. подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представником відповідача 19.12.2016р. через відділ діловодства суду було подано відзив на позовну заяву.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 19.12.2016р. представник позивача надав усні пояснення по суті справи, відповідно до яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 19.12.2016р. представником відповідача надано усні пояснення по справі, згідно змісту яких проти задоволення позовних вимог надано заперечення.

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.12.2016р. було оголошено перерву до 16.01.2017р.

Представником позивача у судовому засіданні подано письмові пояснення по справі, документи на виконання вимог ухвали суду. Крім того, представником заявника надано оригінали документів для огляду у судовому засіданні.

Представником відповідача у судовому засіданні подано письмові пояснення по справі.

Представник позивача під час розгляду спору у судовому засіданні 16.01.2017р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог надав заперечення.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, за висновками суду, справа може бути розглянута по суті за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 16.01.2017р.

В судовому засіданні 16.01.2017р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2016р. між Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» (субпідрядник) було укладено договір №45-02 на надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автодоріг державного (міжнародні, національні, регіональні) значення загального користування Київської області - автомобільна дорога Н-07 Київ - Суми - Юнакіївка - км 25+480 - 65+400, згідно дефектних актів, відповідно до п.1. якого субпідрядник зобов'язується за дорученням генпідрядника та замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області, надати послуги з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автодоріг державного (міжнародні, національні, регіональні) значення загального користування Київської області - автомобільна дорога Н-07 Київ - Суми - Юнакіївка - км 25+480 - 65+400, згідно дефектних актів, а генпідрядник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги після оплати послуг замовником.

За умовами п.3.1 договору №45-02 від 19.05.2016р. загальна вартість послуг за цим договором складається з вартості послуг, наданих в межах строку його дії згідно договірних цін на кожен об'єкт, де надавались послуги з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту, і орієнтовно становить 6765734,29 грн. з урахуванням податку на додану вартість.

Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Договірна ціна розробляється на підставі поточних цін на матеріальні ресурси, які не перевищують звичних цін, затверджених Державним агентством автомобільних доріг України. При визначенні фактичної вартості наданих послуг - приймається в межах кошторисного ліміту (п.п.3.2, 3.3 договору №45-02 від 19.05.2016р.).

У п.5.1 укладеного між сторонами правочину вказано, що термін надання послуг починається з дати підписання договору.

Відповідно до п.5.2 договору №45-02 від 19.05.2016р. місце надання послуг: автомобільні дороги державного (міжнародні, національні, регіональні) значення загального користування Київської області - автомобільна дорога Н-07 Київ - Суми - Юнакіївка - км 25+480 - 65+400, згідно дефектних актів.

Згідно п.5.4 спірного правочину після надання послуг між сторонами оформлюється акт про надання послуг.

Розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт та актів за формою КБ-3, після надходження фінансування від замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області. Генпідрядник при проведенні розрахунків з субпідрядником утримує кошти за послуги генерального підряду. Послуги генерального підряду складають 2% від договірної ціни робіт. Акти приймання підрядних послуг та довідки (форми КБ2-в, КБ-3) готує субпідрядник і передає для підписання уповноваженим представникам генпідрядника (начальнику філії чи головному інженеру) філії Броварське ДЕУ, де надаються послуги у строк не пізніше ніж за п'ять днів до закінчення звітного періоду. Уповноважений представник генпідрядника протягом трьох днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично наданих обсягів послуг. До акту додаються: документи, що підтверджують належну якість послуг, первинні документи, передбачені для даного виду послуг чинним законодавством (п.4.2 договору №45-02 від 19.05.2016р.).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2016р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.10.1 договору №45-02 від 19.05.2016р.).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №45-02 від 19.05.2016р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов'язків.

Як свідчать матеріали справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» було проведено роботи з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автодоріг державного (міжнародні, національні, регіональні) значення загального користування Київської області - автомобільна дорога Н-07 Київ - Суми - Юнакіївка - км 25+480 - 65+400, вказані роботи було прийнято Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», про що складено акти №1 за червень 2016р. на суму 342427,56 грн., №3 за вересень на суму 2900719,96 грн., №2 за липень 2016р. на суму 749582,11 грн. Означені акти підписано представниками сторін, замовника та філії Броварське ДЕУ і скріплено печатками суб'єктів господарювання.

З представлених суду банківських виписок з банківського рахунку заявника вбачається, що в якості оплати послуг, наданих субпідрядником та прийнятих генпідрядником у червні, липні, вересні 2016р. робіт Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління ВАТ «Дак Автомобільні дороги України» було перераховано грошові 20.07.2016р. грошові кошти в сумі 660 000 грн., 22.09.2016р. - 1 000 000 грн., 23.06.2016р. - 335 579,01 грн.

Наразі, заперечення відповідача стосовно того, що представлені до матеріалів справи акти не свідчать про виконання субпідрядником своїх обов'язків саме за договором №45-02 від 19.05.2016р., суд до уваги не приймає як такі, що позбавлені належного доказового обґрунтування. При цьому, суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно зі ст.34 вказаного нормативно-правового акту господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи (п.2.5 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Наразі суд зазначає, що в актах №1 за червень 2016р., №3 за вересень та №2 за липень 2016р. приймання-передачі міститься посилання на найменування об'єкта: закупівля послуг з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автодоріг державного (міжнародні, національні, регіональні) значення загального користування Київської області, що в повному обсязі відповідає предмету договору №45-02 від 19.05.2016р., визначеному у п.п.1.1, 5.2 вказаного правочину.

Одночасно, в акті за липень 2016р. міститься вказівка про складання останнього саме в межах договору №45-02 від 19.05.2016р.

До того ж, судом прийнято до уваги, що здійснюючи часткові оплати Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» зазначено у призначенні платежу «за виконані роботи згідно договору №45-02 від 19.05.2016р.» та по кожному з банківських переказів вказано період виконаних робіт, який відповідає тому, за який складено вищенаведені акти, в тому числі, має місце часткова оплата робіт за вересень 2016р.

Крім того, посилання відповідача на те, що сторонами не було узгоджено договірної ціни, суд до уваги також не приймає, оскільки, як зазначалось вище, у п.3.1 договору №45-02 від 19.05.2016р. загальна вартість послуг за цим договором складається з вартості послуг, наданих в межах строку його дії згідно договірних цін на кожен об'єкт, де надавались послуги з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту і орієнтовно становить 6765734,29 грн. з урахуванням податку на додану вартість.

Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Договірна ціна розробляється на підставі поточних цін на матеріальні ресурси, які не перевищують звичних цін, затверджених Державним агентством автомобільних доріг України. При визначенні ж фактичної вартості наданих послуг - приймається в межах кошторисного ліміту (п.п.3.2, 3.3 договору №45-02 від 19.05.2016р.).

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку щодо юридичної неспроможності заперечень відповідача та того, що останні не спростовують висновків суду стосовно обсягів та вартості виконаних позивачем в межах договору №45-02 від 19.05.2016р. робіт.

За приписами ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Частиною 1 ст.854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вказувалось вище, за умовами п.4.2 договору №45-02 від 19.05.2016р. розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт та актів за формою КБ-3, після надходження фінансування від замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області.

Твердження представника відповідача про те, що вказана умова договору свідчить про те, що строк оплати не настав, оскільки генеральному підряднику не надходило фінансування від Служби автомобільних доріг у Київській області, не нівелюють обов'язку генпідрядника оплатити роботи, виконані субпідрядником за договором №45-02 від 19.05.2016р. При цьому, суд зауважує наступне.

Згідно зі ст.96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Наразі, норми чинного цивільного і господарського законодавства не містять винятків про зміну чи невілювання зобов'язань при фінансуванні зобов'язання за рахунок іншого суб'єкта господарювання.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зі змісту рішення від 18.10.2005р. Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» відсутність коштів не виправдовує бездіяльність боржника.

Крім того, суд зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У ст.11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов'язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Одночасно, у рішенні №7-рп/2013 від 11.07.2013р. Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначено, що зобов'язання повинні ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов'язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку ненадходження грошових коштів від Служби автомобільних доріг не може вважатись відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не нівелює обов'язку відповідача оплатити виконані позивачем роботи. Аналогічну правову позицію висловлено у постанові від 15.05.2012р. у справі №11/446 Верховного Суду України, постановах від 27.04.2015р. по справі №910/19188/14.

Отже, виходячи з наведеного вище, приймаючи до уваги позицію Конституційного Суду України, Верховного Суду України, суд дійшов висновку, що строк оплати робіт, наданих у відповідності до актів №1 за червень 2016р., №3 за вересень та №2 за липень 2016р. настав.

Проте, за твердженнями заявника, які з боку відповідача належними та допустимими у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказами не спростовані, решта грошових коштів генпідрядником внесена не була, в повному обсязі виконані за вищенаведеними актами роботи оплачено не було, в наслідок чого у Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» в розмірі 1 917 296,02 грн.

При цьому, судом прийнято до уваги, що при визначенні суми заборгованості позивачем було вираховано суму вартості послуг генерального підрядника у відповідності до вимог п.п.4.1, 4.6 договору №45-02 від 19.05.2016р.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, та належних і допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів виконання в повному обсязі своїх обов'язків за договором №45-02 від 19.05.2016р. не надав, господарський суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 1 917 296,02 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03151, м.Київ, Солом'янський район, вул.Народного Ополчення, буд.11-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» (16500, Чернігівська область, Бахмацький район, місто Бахмач, вул.В.Винниченка, буд.78, ) заборгованість в розмірі 1 917 296,02 грн. та судовий збір в сумі 28 759,44 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

23.01.2017р.

Суддя Спичак О.М.