ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017 року Справа № 904/6793/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Крицькій Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № 1 від 10.01.2017 року

від відповідача: провідний юрисконсульт ОСОБА_2, довіреність № 24-5-02 від 30.12.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 року у справі № 904/6793/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", м. Дніпро

про стягнення 62 366, 18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про стягнення з останнього на свою користь заборгованості у сумі 62 366, 18 грн., з яких: 46 177, 24 грн. - основний борг, 16 188, 94 грн. - пеня.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 року у справі № 904/6793/16 (суддя Колісник І.І.) позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1" основний борг у сумі 46 177, 24 грн., пеню у сумі 3 131, 45 грн., судовий збір у сумі 1 089, 49 грн.; у решті позову відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що на виконання умов укладеного позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) договору підряду № 560140563 від 01.04.2014 року відповідач здійснив на користь позивача попередню оплату у сумі 158 160, 00 грн. (40% від суми договору), а позивач виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 317 010, 87 грн., яка частково оплачена відповідачем, а саме у сумі 40 000, 00 грн., неоплачену частину виконаних робіт основний борг у сумі 118 850, 80 грн. стягнуто з відповідача на користь позивача постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у справі № 904/1620/16. Також, місцевий господарський суд встановив, що окрім робіт на загальну суму 317 010, 87 грн., позивач відповідно до договору додатково виконав роботи на загальну суму 46 177, 24 грн. та склав відповідні акти здачі виконаних підрядних робіт: акт здачі виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. та акт здачі виконаних підрядних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. Вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача вартості виконаних позивачем робіт на загальну суму 46 177, 24 грн. (за вересень 2015 року) теж були предметом розгляду у справі господарського суду Дніпропетровської області № 904/1620/16; постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у зазначеній справі було встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача акт здачі виконаних підрядних робіт від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. та від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. саме під час розгляду справи № 904/1620/16 у суді першої інстанції 31.03.2016 року, у звязку з чим апеляційний господарський суд у справі № 904/1620/16 дійшов висновку, що у відповідача ще не виникло зобовязання щодо оплати виконаних робіт за вказаними актами від 22.09.2015 року за вересень 2015 року, виконання яких підрядник не довів, що свідчить про безпідставність позовних вимог позивача у вказаній частині. Розглядаючи у даній справі вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 46 177, 24 грн., місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що спірні акти за вересень 2015 року були надіслані на адресу відповідача 31.03.2016 року та отримані відповідачем 01.04.2016 року, проте відповідач безпідставно відмовився від прийняття зазначених в актах робіт та безпідставно відмовився від оплати цих робіт у строк, встановлений договором, та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 46 177, 24 грн. Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, суд першої інстанції керувався умовами договору про відповідальність за порушення термінів оплати виконаних робіт у вигляді пені, врахував, що заявлена у даній справі до стягнення з відповідача пеня у сумі 16 188, 94 грн. є різницею між розрахованою позивачем сумою пені за загальний період з 08.08.2015 року по 11.08.2016 року та задоволеною сумою пені відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у справі № 904/1620/16, за результатами перевірки розрахунку позивача встановив, що він здійснений невірно. Відповідно, в заявлених вимогах щодо стягнення пені місцевим господарським судом частково відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне зясування місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" просить скасувати це рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні відповідних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, не дослідив належним чином матеріали справи, у звязку з чим прийняте рішення суперечить нормам чинного законодавства. За доводами відповідача, згідно з актом звірки розрахунків від 27.09.2016 року, наданим відповідачем до суду разом з відзивом на позовну заяву, у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем за спірним договором. Відповідач вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі, не прийняв до уваги, що позивач вже вдруге звертається до господарського суду Дніпропетровської області з аналогічною вимогою стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спірним договором, посилаючись на не підписані з боку відповідача акт виконаних робіт по Пульту СПП-1 на суму 23 088, 62 грн. та на акт виконаних робіт по Пульту СПП-2 на суму 23 088, 62 грн.; постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у справі № 904/1620/16 в задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу по акту виконаних робіт по Пульту СПП-1 на суму 23 088, 62 грн. та акту виконаних робіт по Пульту СПП-2 на суму 23 088, 62 грн. відмовлено. Посилаючись на частину четверту статті 882 ЦК України, відповідач зазначає, що передання робіт підрядником та прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. 29.07.2016 року відповідач повернув на адресу позивача акти виконаних робіт по Пульту СПП-1 та по Пульту СПП-2 без підписання зі своєї сторони. У супровідному листі відповідач вказував на недоліки та витребував у позивача документи, необхідні для проведення перевірки, для встановлення, які саме роботи, на яку суму, з використанням яких матеріалів було виконано позивачем. За доводами відповідача, суд першої інстанції не врахував твердження відповідача, що роботи, вказані в зазначених актах виконаних робіт, є прихованими роботами, що підтверджується додатком Л ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва". Відповідач посилається на ті обставини, що відповідно до вимог ДСТУ БД 1.1.-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" та ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва" для підтвердження виконання робіт, вказаних в актах приймання виконаних робіт, позивач повинен надати наступний пакет підтверджуючих документів: акт приймання виконаних робіт форми КБ-2в, до якого повинні бути додані підсумкова відомість ресурсів, в якій перелічені всі використовувані матеріали та їх кількість, а також розрахунок загальновиробничих витрат; акти освідчення прихованих робіт, оформлені відповідно додатку К ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва" в кількості виконаних прихованих робіт та підписані сторонами договору; сертифікати якості на матеріали, вказані в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в та в підсумкових відомостях ресурсів (п. 2.1. договору); накладні на ввіз на територію замовника вказаних матеріалів (в накладних повинно бути зазначено, яка організація та по якому договору чи додатку до договору поставляє матеріали; найменування матеріалів та їх кількість (тоннаж), штемпель підприємства замовника, в якому вказано, що ввіз дозволено, підпис представника замовника та дата ввозу). Щодо необхідності надання актів освідчення прихованих робіт відповідач також зазначає, що згідно п. 7.7. ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва" підрядна організація не повинна приступати до виконання послідуючих прихованих робіт до того, як сторонами договору не підписані відповідні попередні роботи. У звязку з тим, що роботи, вказані в пунктах 2,4,5,7,9 спірних актів приймання виконаних робіт, є прихованими, позивач повинен був надати по кожному акту по пять підписаних сторонами договору актів освідчення прихованих робіт. Відповідач зазначає, що незважаючи на недоліки, про які відповідач повідомив позивача, позивач так і не зявився до відповідача для усунення виявлених недоліків та не надав відповідачу витребувані останнім документи для перевірки обсягу робіт. Відповідач вважає неправомірним і стягнення з нього оскаржуваним судовим рішенням пені у сумі 3 131, 45 грн., оскільки це питання уже вирішене судовим рішенням у справі № 904/1620/16; відповідач в повному обсязі виконав постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у зазначеній справі щодо сплати на користь позивача пені за спірним договором. Окрім цього, відповідач посилається на спеціальну позовну давність до вимог про стягнення пені та положення частини шостої статті 232 ГК України про припинення нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

11.01.2017 року від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких додатково наведено правове обґрунтування щодо віднесення робіт, вказаних у п. 4, 6, 7, 9 спірних актів виконаних робіт, до прихованих. У додаткових поясненнях відповідач зазначає, що якщо немає підписаних підрядником та замовником актів освідчення прихованих робіт, складених у відповідності з додатком К ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва", слід вважати, що ці роботи підрядником не виконувались.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що підстави, з яких відповідач відмовляється підписувати спірні акти виконаних робіт, зазначені у відповідях відповідача на звернення позивача підписати спірні акти, не є підставою для не прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт та не підписання відповідачем переданих йому актів здачі-приймання виконаних робіт від 22.09.2015 року на загальну суму 46 177, 24 грн. Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовляється від підписання вказаних актів, вимагає від позивача дій, які не передбачені умовами договору, по жодним раніше виконаним роботам по даному договору акти на приховані роботи не підписувалися та не повинні були підписуватися. Стосовно зауважень відповідача щодо використання матеріалів та загальновиробничих витрат, то, за доводами позивача, вони передбачені та зазначені в даних актах. Усі акти по попереднім виконаним роботам відповідачем підписані, жодних прихованих робіт не передбачено. Позивач зазначає, що відповідач посилається на вимоги, які не передбачені умовами договору, а також на ті вимоги, на які не посилався жодного разу під час раніше прийнятих робіт. Що стосується нарахованої пені, то під час її розрахунку позивачем строк позовної давності враховано в повному обсязі. Позивач відхиляє доводи відповідача щодо відсутності доказів ввезення позивачем на територію відповідача матеріалів для виконання робіт, оскільки позивачем надавалися для огляду у судовому засіданні суду першої інстанції копії накладних на ввезення матеріалів з відміткою відповідача, що є доказом ввезення позивачем на територію відповідача матеріалів для виконання робіт. Позивач посилається і на ті обставини, що відповідач, який безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявив про їх недоліки (за наявності таких), як наслідок, він не звільняється від обовязку оплатити роботи, виконані за договором підряду. Позивач не погоджується з доводами відповідача щодо безпідставності повторного звернення позивача з аналогічними вимогами (щодо стягнення боргу у сумі 46 177, 24 грн. за актами здачі-приймання виконаних робіт від 22.09.2015 року) до господарського суду Дніпропетровської області, які вже вирішено у справі господарського суду № 904/1620/16; постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у зазначеній справі позивачу відмовлено в задоволенні цих позовних вимог. Щодо наведеного позивач зазначає, що йому відмовлено в задоволенні вимог про стягнення з відповідача боргу, що виник за спірним договором у звязку з не оплатою відповідачем вартості виконаних робіт за актами здачі-приймання виконаних робіт від 22.09.2015 року у загальній сумі 46 177, 24 грн., з тих підстав, що на дату звернення позивача з позовом у справі № 904/1620/16 строк оплати по двом актам від 22.09.2015 року не настав.

Відповідно до додаткових пояснень позивача, що надійшли до апеляційного господарського суду 17.01.2017 року, останній зазначає, що виконав роботи за спірним договором на загальну суму 363 188, 11 грн., обсяг цих робіт був погоджений сторонами, відповідач надав майданчик для їх виконання, погодив вид робіт, їх обєм та кошторисну документацію у вигляді договірної ціни та кошторису до неї. Кошторис по двом не підписаним актам теж був погоджений сторонами та увійшов у загальну суму виконаних робіт розміром 363 188, 11 грн. За доводами позивача, усі ремонті роботи по раніше підписаним, оплаченим актам виконаних робіт, а в частині не оплачених, вартість яких була стягнута судовим рішенням у справі № 904/1620/16, були аналогічні тим, що вказані в спірних актах, які зараз не підписуються відповідачем. По жодному підписаному та оплаченому акту форми КБ-2в, акти прихованих робіт, як того вимагає відповідач, не складалися та не підписувалися сторонами, жодних вимог відповідачем не висувалося. Позивач посилається і на ті обставини, що умовами спірного договору також не передбачено складання актів на приховані роботи. За твердженням позивача, норми ДБН А.3.1-5-2009 "Управління, організація і технологія. Організація будівельного виробництва" містять обовязкові вимоги щодо складання акту засвідчення прихованих робіт лише за умови наявності розробленого та затвердженого проекту/проектної документації, обовязок розробки якої покладено на відповідача. Проте, відповідач такої документації на спірні роботи не розробляв, позивачу не передавав та просив виконати роботи без проектної документації. Оскільки проект на дані ремонтні роботи не розроблявся замовником, на думку позивача, будь які акти прихованих робіт будуть вважатися недійсними. Окрім наведеного, посилаючись на пункти 9.4, 9.6. ДБН А.3.1-5-2009, позивач зазначає, що контроль якості виконання робіт у процесі виробництва включає, зокрема, вхідний контроль конструкцій, виробів, матеріалів та устаткування. Під час вхідного контролю конструкцій, виробів, матеріалів та устаткування перевіряється їх відповідність вимогам робочої документації, паспортам, сертифікатам та іншим супроводжувальним документам. З огляду на зазначене, матеріали та вироби, які надходили для будівництва після 01.04.2014 року, підлягали відповідному вхідному контролю з перевіркою їх відповідності паспортам, сертифікатам якості тощо. Відповідно, позивач вважає, що зауваження відповідача щодо наведеного є недоречними.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Пархоменко Н.В., Чередка А.Є., розгляд скарги призначено у судове засідання на 30.11.2016 року.

У судовому засіданні 30.11.2016 року оголошено перерву на 19.12.2016 року.

У судовому засіданні 19.12.2016 року оголошено перерву на 26.12.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.12.2016 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги у даній справі терміном на 15 днів, розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 17.01.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

У судовому засіданні 17.01.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим господарським судом, 01.04.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1" (підрядник) та Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (замовник) уклали договір підряду № 560140563 (далі Договір) (а.с. 17-21, т. 1).

Договір з боку Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1" укладено з протоколом розбіжностей (а.с. 22, т. 1), які узгоджені сторонами Договору протоколом узгодження розбіжностей до Договору від 01.04.2014 року (а.с. 23, т. 1).

Відповідно до пункту 1.1. Договору підрядник приймає на себе виконання робіт по капітальному ремонту кільцевої печі та механічного обладнання металургійної частини ТПЦ-5, інв. № 1042064, 10420667 у обємі згідно кошторисної документації, що додається, а замовник зобовязується прийняти і сплатити виконані роботи відповідно до узгоджених договірних цін, які є невід'ємною частиною Договору.

За умовами Договору (п. 1.2.) роботи виконуються із матеріалів підрядника. Підрядник гарантує якість матеріалів, відповідність їх вимогам державних стандартів і технічним умовам. На всі використані матеріали підрядник зобовязаний надати сертифікати якості.

Пункт 2.1. Договору визначає суму Договору, яка складає 395 400, 00 грн. (з них: вартість матеріалів 250 940, 40 грн. з ПДВ). Редакція даного пункту Договору погоджена сторонами протоколом узгодження розбіжностей до Договору.

Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди № 1 до Договору, укладеної 02.06.2015 року (а.с. 24, т. 1), підрядник та замовник домовились про зменшення суми Договору (п. 2.1.) на суму 207 027, 02 грн. з ПДВ (у тому числі ПДВ 34 504, 50 грн.) за рахунок зменшення обєму виконаних робіт згідно до узгоджених договірних цін (додаток № 1 до даної Додаткової угоди).

Пунктом 3 Додаткової угоди № 1 до Договору пункт 1.1. Договору доповнено наступним: підрядник приймає на себе виконання додаткового обєму робіт по капітальному ремонту кільцевої печі та механічного обладнання металургійної частини ТПЦ-5, інв. № 1042064, 10420667, а замовник зобовязується прийняти і сплатити виконані роботи відповідно до узгоджених договірних цін, які є невід'ємною частиною Договору.

Також, відповідно до умов Додаткової угоди № 1 до Договору за рахунок виконання додаткового обєму робіт сума Договору (п. 2.1.) збільшується на 324 482, 38 грн., у тому числі ПДВ 54 080, 40 грн. (з них вартість матеріалів 236 622, 86 грн. з ПДВ) (п. 4); з урахуванням пунктів 2, 3, 4 даної Додаткової угоди сума Договору збільшується на 117 455, 36 грн. з ПДВ і складає 512 855, 36 грн., у тому числі ПДВ 85 475, 89 грн. (п. 5).

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 2 до Договору, укладеної 13.08.2015 року (а.с. 25, т. 1), підрядник та замовник домовились про зменшення суми Договору (п. 2.1.) на 74 272, 80 грн. з ПДВ (у тому числі ПДВ 12 378, 80 грн.) за рахунок зменшення обєму виконаних робіт згідно до узгоджених договірних цін (додаток № 1 до даної Додаткової угоди).

Пунктом 2 Додаткової угоди № 2 до Договору пункт 1.1. Договору доповнено наступним: підрядник приймає на себе виконання додаткового обєму робіт по капітальному ремонту кільцевої печі та механічного обладнання металургійної частини ТПЦ-5, інв. № 1042064, 10420667 - пультів керування СПП-1, СПП-2, РС-2, а замовник зобовязується прийняти і сплатити виконані роботи відповідно до узгоджених договірних цін, які є невід'ємною частиною Договору.

Вартість додаткового обєму робіт згідно договірних цін складає 63 540, 71 грн., у тому числі ПДВ 10 590, 12 грн. (з них вартість матеріалів 44 036, 89 грн. з ПДВ) (п. 3 Додаткової угоди № 2 до Договору).

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 2 до Договору з урахуванням пунктів 1, 2, 3 даної Додаткової угоди сума Договору (п. 2.1.) зменшується на 10 732, 09 грн. та складає 502 123, 27 грн., у тому числі ПДВ 83 687, 22 грн.

Отже, за умовами Договору з урахуванням внесених до нього змін сума Договору становить 502 123, 27 грн., з них вартість додаткового обєму робіт - 63 540, 71 грн., у тому числі ПДВ 10 590, 12 грн. (з них вартість матеріалів 44 036, 89 грн. з ПДВ).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що приймання виконаних робіт здійснюється поетапно шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних робіт форми КБ-2в уповноваженими представниками сторін із вказівкою матеріалів, з яких ці роботи були виконані. У разі потреби заміни запасних часток, механізмів, підрядник зобовязаний передати демонтовані запасні частки і механізми замовникові по акту приймання-передачі.

Пунктом 4.1. Договору (у редакції протоколу узгодження розбіжностей до Договору від 01.04.2014 року) сторони погодили, що замовник виконує попередню оплату по рахунку підрядника у розмірі 40% від суми Договору. Останні 60% замовник перераховує на розрахунковий рахунок підрядника поетапно протягом 30-ти календарних днів після підписання сторонами акту здачі-приймання виконаного етапу робіт КБ-2в за наявності рахунку і податкової накладної. У випадку якщо замовник не виконав попередню оплату протягом 30-ти календарних днів, підрядник має право відмовитись від виконання робіт.

Договір набуває чинності з моменту фактичного підписання його повноважними представниками сторін і діє до 31.12.2015 року. Закінчення терміну дії Договору не звільняє сторони від виконання зобовязань, що залишилися невиконаними (пункт 8.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 2 до Договору).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 35 ГПК України).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2016 року та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у справі № 904/1620/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1" до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про стягнення 296 700, 57 грн., встановлено, що на виконання пункту 4.1. Договору № 560140563 відповідач 22.05.2014 року здійснив попередню оплату у розмірі 40% від суми Договору, яка складає 158 160,00 грн.

На підставі Договору № 560140563 позивачем були виконані визначені Договором підрядні роботи на загальну суму 317 010, 87 грн., які прийняті замовником, що підтверджується: актами здачі-приймання виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 року, актами здачі-приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 18.09.2015 року.

09.09.2015 року відповідач частково оплатив виконані позивачем на підставі Договору підрядні роботи, а саме у сумі 40 000, 00 грн.

Окрім цього, позивачем додатково виконані роботи відповідно до Договору № 560140563 на загальну суму 46 177, 24 грн. та складені відповідні акти здачі-приймання виконаних підрядних робіт: акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн., акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2016 року у справі № 904/1620/16 позов задоволено у повному обсязі, у тому числі стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1" за Договором підряду № 560140563 від 01.04.2014 року 165 028, 11 грн. основного боргу, 6 796, 80 грн. інфляційних втрат, 19 213, 18 грн. пені, 2 518, 20 грн. 3% річних. Тобто, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2016 року у справі № 904/1620/16 стягнуто з відповідача на користь позивача і заборгованість за виконані позивачем на користь відповідача підрядні роботи у загальній сумі 46 177, 24 грн., виконання яких позивач підтвердив актами здачі-приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. та за вересень 2015 року від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн.

Під час перегляду рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2016 року у справі № 904/1620/16 Дніпропетровським апеляційним господарським судом щодо спору за Договором № 560140563 було встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача акт здачі-приймання виконаних робіт від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. та акт здачі-приймання виконаних робіт від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. саме під час розгляду справи № 904/1620/16 у суді першої інстанції 31.03.2016 року, що підтверджується описом вкладення ф. 107 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 173, т. 1).

Відповідно до листа вих. № 11/60-230 від 06.04.2016 року відповідач відмовився від підписання вказаних актів здачі-приймання виконаних робіт, повернувши їх позивачу з посиланням на необхідність усунення зауважень, які мали місце при здійсненні зазначених в актах робіт.

Як зазначив Дніпропетровський апеляційний господарський суд у постанові по справі № 904/1620/16, у відповідача, враховуючи положення п. 4.1. Договору № 560140563, на час розгляду судом першої інстанції спору у справі № 904/1620/16 ще не виникло зобовязання щодо оплати виконаних робіт за вказаними актами від 22.09.2015 року за вересень 2015 року, виконання яких підрядник не довів, що свідчить про безпідставність позовних вимог позивача у вказаній частині. За таких обставин постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2016 року у справі № 904/1620/16 було змінено. Зокрема, щодо спірних правовідносин у межах Договору підряду № 560140563 постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у справі № 904/1620/16 стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 118 850, 80 грн., інфляційні втрати у сумі 6 796, 80 грн., пеню у сумі 19 213, 18 грн., 3% річних у сумі 2 518, 20 грн.

Спір, який вирішено господарським судом Дніпропетровської області у даній справі, та рішення якого переглядається апеляційним господарським судом, є спором про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за виконані позивачем на підставі Договору підряду № 560140563 від 01.04.2014 року будівельні роботи у вересні 2015 року, в підтвердження виконання яких позивачем складено та підписано акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року форми № КБ-2в від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. та акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року форми № КБ-2в від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн., а також про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення оплати відповідачем виконаних позивачем робіт за двома актами здачі-приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. та від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн., та про стягнення з відповідача на користь позивача пені за подальший період прострочення виконання відповідачем зобовязання з оплати виконаних на підставі Договору підряду № 560140563 від 01.04.2014 року будівельних робіт, заборгованість та пеня у звязку з не оплатою яких стягнуті постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року у справі № 904/1620/16.

Як зазначено вище, позивач надіслав на адресу відповідача акт здачі-приймання виконаних робіт від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. та акт здачі-приймання виконаних робіт від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. під час розгляду справи № 904/1620/16 у суді першої інстанції 31.03.2016 року, що підтверджується описом вкладення ф. 107 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Ці акти здачі-приймання виконаних робіт отримані відповідачем 01.04.2016 року (а.с. 173, т. 1).

Отримані від позивача акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт (Пульт СПП-1) за вересень 2015 року від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. та акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт (Пульт СПП-2) за вересень 2015 року від 22.09.2015 року на суму 23 088, 62 грн. відповідач не підписав, не підписаними повернув їх позивачу.

Відповідно до змісту листа, вих. № 11/60-230 від 06.04.2016 року (а.с. 174, т. 1), відповідач відмовився від підписання спірних актів здачі-приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року, пославшись на необхідність позивачу усунути такі недоліки:

- у СПП-1 замінити згорілий кондиціонер Сатурн ST-09HRL (акт від 02.11.2015 року);

- відновити внутрішню обробку пульта СПП-1 (результат згорілого кондиціонера);

- узгодити розрахунок загальновиробничих витрат з відділом кошторисно-фінансових розрахунків;

- у наданих для підписання актах виконаних робіт необхідно привести обсяг робіт у відповідність з фактично виконаними і раніше узгодженими роботами.

21.07.2016 року (а.с. 176, т. 1) позивач разом з супровідним листом, вих. № 17 від 14.07.2016 року (а.с. 175, т. 1) знову направив відповідачу для підписання спірні акти та з приводу зауважень відповідача зазначив наступне:

- щодо першого зауваження (у СПП-1 замінити згорілий кондиціонер) - згідно направлених актів приймання виконаних робіт по Договору підряду № 560140563 від 01.04.2014 року в зазначених роботах не передбачено встановлення або заміна будь-яких кондиціонерів; дані роботи не входять до кошторису, погодженого між сторонами, та направлених для підписання актів виконаних робіт;

- щодо другого зауваження (відновити внутрішню обробку пульта СПП-1) - будь-які пошкодження, які виникли в результаті виробничої експлуатації, а також дій працівників відповідача, не стосуються обумовлених сторонами та виконаних робіт згідно направлених актів та підлягають вирішенню шляхом предявлення вимоги про компенсацію збитків до винної сторони у відповідності з чинним законодавством;

- щодо третього зауваження (узгодити розрахунок загальновиробничих витрат) - у направлених актах приймання виконаних робіт розрахунок загальновиробничих витрат вже узгоджений між сторонами і відповідає підписаній сторонами кошторисній документації;

- щодо четвертого зауваження (привести обсяги робіт у відповідність з фактично виконаними і раніше узгодженими роботами) - в направлених актах приймання виконаних робіт обсяги робіт приведені у відповідність з фактично виконаними та раніше узгодженими сторонами і відповідають підписаній сторонами кошторисній документації; перепогодження не є доцільним, оскільки роботи вже виконані і фактично використовуються відповідачем.

Дослідивши зміст зауважень відповідача, пославшись на які відповідач не прийняв виконані позивачем роботи за спірними актами здачі-приймання виконаних будівельних робіт від 22.09.2015 року, кожен із яких на суму 23 088, 62 грн., та не підписав ці акти, а також дослідивши заперечення позивача на висунуті відповідачем зауваження, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, наведеним у оскаржуваному рішенні, що викладені заперечення відповідача у листі, вих. № 11/60-230 від 06.04.2016 року, щодо підписання спірних актів є безпідставними, оскільки роботи, вказані у запереченні, не передбачені кошторисною документацією щодо пульту СПП-1 та пульту СПП-2 (а.с. 231-241, т. 1), а акти виконаних підрядних робіт відображають загальновиробничі витрати та обсяг фактично виконаних робіт, які відповідають погодженому сторонами локальному кошторису, вартість робіт відповідає підписаній сторонами договірній ціні (а.с. 227-230, т. 1), яка є твердою.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Оскільки замовник фактично безпідставно відмовився від підписання актів виконаних робіт по формі КБ-2в, він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Частини перша та третя статті 843 ЦК України передбачають, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За приписами статті 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

Відповідно до частини першої ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як встановлено вище, пунктом 2.1. Договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей до Договору від 01.04.2014 року) сума Договору під час його укладення була визначена на рівні 329 500, 00 грн., окрім того ПДВ 65 900, 00 грн. Всього сума Договору - 395 400, 00 грн. (з них: вартість матеріалів 250 940, 40 грн. з ПДВ), після чого пунктом 4 Додаткової угоди № 2 від 13.08.2015 року сума Договору за погодженням сторін була встановлена на рівні 502 123, 27 грн. з ПДВ. Загальна вартість виконаних за Договором робіт, з урахуванням додаткових робіт, не перевищує вказану суму.

Не перевищує вартість додатково виконаних робіт на загальну суму 46 177, 24 грн. і визначену пунктом 3 Додаткової угоди № 2 від 13.08.2015 року вартість додаткового обєму робіт згідно договірних цін, яка складає 63 540, 71 грн., у тому числі ПДВ 10 590, 12 грн. (з них вартість матеріалів 44 036, 89 грн. з ПДВ).

Також, вказана вартість виконаних додаткових робіт погоджена сторонами шляхом підписання договірної ціни до Договору (а.с. 227-230, т. 1) та локальними кошторисами (а.с. 231-241, т. 1). Договірною ціною до Договору та локальними кошторисами, зокрема, визначено витрати і за статтями видатків, перелік та обсяги робіт.

Надіслані позивачем відповідачу спірні акти здачі-приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в складені на загальну суму 46 177, 24 грн., що не перевищує договірну ціну та ціну, визначену кошторисами.

Відмовляючись від підписання спірних актів здачі-приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в, як зазначено вище, відповідач посилався на необхідність заміни згорілого кондиціонеру, який знаходиться у пульті СПП-1; відновлення внутрішньої обробки пульта СПП-1; узгодження розрахунку загальновиробничих витрат з відділом кошторисно-фінансових розрахунків; необхідність приведення обсягу робіт за актами у відповідність з фактично виконаними і раніше узгодженими роботами.

Проте, відповідні вимоги відповідача є безпідставними, оскільки роботи, вказані у запереченні відповідача щодо прийняття виконаних робіт, не передбачені кошторисною документацією, а акти виконаних підрядних робіт відображають загальновиробничі витрати та обсяг фактично виконаних робіт, які відповідають локальному кошторису, вартість робіт відповідає підписаній сторонами договірній ціні.

При розгляді справи у суді першої інстанції та в апеляційному господарському суді відповідач навів інші підстави неприйняття спірних робіт. Так, відповідач посилається на необхідність складання актів освідчення прихованих робіт відносно робіт, вказаних під порядковими номерами 2,4,5,7,9 в актах виконаних робіт форми КБ-2в; відсутність сертифікатів якості на матеріали, вказані в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в та в підсумкових відомостях ресурсів; відсутність накладних на ввіз на територію замовника вказаних матеріалів.

Однак, відповідач своєчасно (негайно після отримання актів) не посилався на вказані обставини в якості відмови від прийняття виконаних позивачем робіт та відмови від підписання актів здачі-приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, не вимагав складання та передання цих документів від позивача; зазначені доводи наведені лише під час розгляду даної справи у суді.

Окрім цього, як вбачається з приписів ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва", акти на закриття прихованих робіт підписуються комісією у складі представників будівельно-монтажної організації, технічного нагляду замовника, проектної організації.

Отже, вимоги щодо складання акту засвідчення прихованих робіт можуть бути дотримані за умови наявності проекту та проектної документації, обовязок розробки якої покладено на відповідача.

Проектна документація на виконання робіт за спірним Договором умовами цього Договору не була передбачена та не розроблялась, роботи виконувалися без проектної документації.

Колегія суддів апеляційного господарського суду також враховує, що сплата виконаних робіт згідно п. 4.1. Договору пов'язується саме з підписанням акту приймання-передачі виконаних робіт, що окрім цього відповідає і нормам частини четвертої статті 879 та частини четвертої статті 882 ЦК України, і не пов'язується із переданням актів на приховані роботи. Не передання цих актів не є підставою для відмови відповідача у здійсненні оплати фактично виконаних позивачем робіт.

Складання актів прихованих робіт не було передбачено і умовами спірного Договору.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності підстав прийняти та оплатити виконані позивачем роботи у звязку з відсутністю сертифікатів якості на матеріали, вказані в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в та в підсумкових відомостях ресурсів; відсутністю накладних на ввіз на територію замовника вказаних матеріалів.

Відповідно до пунктів 9.4, 9.6. ДБН А.3.1-5-2009 контроль якості виконання робіт у процесі виробництва включає, зокрема, вхідний контроль конструкцій, виробів, матеріалів та устаткування. Під час вхідного контролю конструкцій, виробів, матеріалів та устаткування перевіряється їх відповідність вимогам робочої документації, паспортам, сертифікатам та іншим супроводжувальним документам.

За приписами ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Обумовлені Договором роботи виконувались на території підприємства відповідача. Відповідно, відповідач мав можливість перевіряти хід і якість робіт, а щодо матеріалів, устаткування та обладнання, яке завозилось на територію підприємства відповідача, здійснити їх вхідний контроль до початку виконання робіт з використанням цих матеріалів, устаткування та обладнання.

Викладене свідчить про те, що відповідач безпідставно відмовився від прийняття робіт, яке мало бути засвідчено належним оформленням ним актів у день їх отримання - 01.04.2016 року, та безпідставно відмовився від оплати цих робіт у тридцятиденний строк, передбачений пунктом 4.1. Договору. Безпідставна відмова від підписання спірних актів не свідчить про їх недійсність.

Доказів оплати заборгованості за Договором у сумі 46 177, 24 грн. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу у наведеній сумі не спростував.

Відтак, за наведених вище встановлених обставин справи та приписів законодавства місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог щодо основного боргу та правомірно стягнув з відповідача на користь позивача основний борг за Договором у сумі 46 177, 24 грн.

Частина перша статті 199 Господарського кодексу України передбачає, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Відповідно до пункту 5.2. Договору за порушення термінів оплати виконаних робіт замовник оплачує підрядникові пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від несвоєчасно сплаченої суми.

Частина шоста статті 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивач заявив до стягнення пеню як у звязку з простроченням виконання зобовязання з оплати виконаних робіт за спірними актами виконаних робіт на загальну суму 46 177, 24 грн., так і у звязку з простроченням виконання зобовязання з оплати виконаних робіт за актами виконаних робіт, стягнення заборгованості за якими було предметом спору у справі № 904/1620/16.

Місцевий господарський суд, з яким погоджується апеляційний господарський суд, після перевірки розрахунку пені, здійсненого позивачем, частково задовольнив заявлені позивачем вимоги про стягнення пені, а саме у сумі 3 131, 45 грн., врахувавши вимоги частини шостої статті 232 ГК України, періоди нарахування пені за актами виконаних робіт, заборгованість за якими стягнута господарським судом у справі № 904/1620/16, а також визначивши правильний початок періоду прострочення оплати за спірними актами виконаних робіт.

Надані відповідачем платіжні доручення в підтвердження виконання постанови у справі № 904/1620/16 не впливають на розрахунок пені, про правомірність вимог щодо стягнення якої дійшов суд першої інстанції у даній справі (а.с. 66-71, т. 2).

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи представника відповідача, що місцевим господарським судом стягнуто пеню за прострочення оплати заборгованості у сумі 118 811, 96 грн. за період, що перевищує шість місяців з дати виникнення прострочення оплати, оскільки загальний період, за який стягнуто пеню від вказаної суми заборгованості у справі № 904/1620/16 та у даній справі відповідає приписам ч. 6 ст. 232 ГК України.

Також, апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача щодо необхідності застосування спеціальної позовної давності до вимог про стягнення пені, оскільки згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, проте, про застосування позовної давності відповідачем до винесення рішення у справі не заявлялось.

За наведеного вище, апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін.

Враховуючи встановлені обставини справи, приведені положення законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи відповідача щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення у даній справі.

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання відповідача на акт звірки взаєморозрахунків, в якому зазначено про відсутність заборгованості відповідача за спірним договором. Акт звірки взаєморозрахунків (а.с. 206. т. 1), доданий відповідачем до відзиву на позовну заяву, не підписаний з боку позивача, у свою чергу, наявний в матеріалах справи акт звірки взаєморозрахунків (а.с. 167, т. 1), наданий позивачем, але не підписаний відповідачем, мітить дані про наявність боргу відповідача перед позивачем. Окрім того, акт звірки взаєморозрахунків не є первинною документацією, якою підтверджується наявність або відсутність заборгованості.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи відповідача щодо повторного звернення позивача до суду з вимогами, які вже були розглянуті в межах справи № 904/1620/16. Постановою апеляційної інстанції у справі № 904/1620/16 відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за актами приймання-передачі виконаних робіт у сумі 46 177, 24 грн. у зв'язку з тими обставинами, що зобов'язання щодо оплати зазначених в актах робіт на час розгляду спору не виникло.

При розгляді даної справи судом встановлено, що строк оплати за вказаними актами настав.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 року у справі № 904/6793/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2016 року у справі № 904/6793/16 залишити без змін.

Повна постанова складена 23.01.2017 року.

Головуючи суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко