РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017Справа №910/20795/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ВБК "Промжитлобуд"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаКомунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "СПЕЦЖИТЛОФОНД"
простягнення заборгованості

Суддя Дупляк О. М.

Представники сторін:

від позивача: Яремко В. Д. (директор); Цой Д.С. за довіреністю;
від відповідача: Коблай І. А. за довіреністю;
від третьої особи:Єзута К.С .за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВБК "Промжитлобуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 05.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "СПЕЦЖИТЛОФОНД" та відкладено розгляд справи на 20.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2016 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБК «Промжитлобуд» про забезпечення позову та відкладено розгляд справи на 16.01.2017.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 16.01.2017 продовжено строк розгляду спору на 15 календарних днів та відкладено розгляд справи на 17.01.2017.

В судовому засіданні 17.01.2017 судом оголошувалася перерва до 23.01.2017.

Через відділ канцелярії господарського суду 20.01.2017 від позивача надійшли пояснення по суті спору в порядку, передбаченому ст. 22 ГПК України (вих. № б/н від 20.01.2017).

Від відповідача через відділ канцелярії господарського суду письмові пояснення (вих. № 1/23-01 від 23.01.2017) надійшли 23.01.2017.

В судове засідання 23.01.2017 представники сторін та третьої особи з'явилися. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подане ним 17.01.2017 до суду клопотання про призначення експертизи (вих. № 1/17-01 від 17.01.2017), відповідно до якого відповідач просить суд призначити у справі будівельно - технічну експертизу.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача вих. № 1/17-01 від 17.01.2017, з огляду на його необґрунтованість.

Так, згідно положень ст. 41 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Як зазначається в п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Матеріали справи не містять суперечливих доказів, і в даному випадку висновок експерта можуть замінити інші засоби доказування (акти, довідки, тощо). А отже, клопотання задоволенню не підлягає.

Представники сторін в судовому засіданні надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором підряду № 10-02-16 від 10.02.2016, в частині оплати виконаних робіт.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав порушення позивачем вимог договору підряду № 10-02-16 від 10.02.2016 та вимог постанов Кабінету Міністрів України № 117 від 23.04.2014 та № 1764 від 27.12.2001 щодо підтвердження цільового використання коштів зі сторони позивача.

У судовому засіданні 23.01.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилається позивач, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 10.02.2016 між позивачем, як підрядником та відповідачем, як замовником було укладено договір підряду № 10-02-16 (далі за текстом - договір), відповідно до п. 2.1. якого підрядник зобов'язується виконати роботи з будівництва: земляні, монтаж ЗБК (приямки, вхідні групи, шахти ліфтів, монолітні частки), монтаж плит перекриття, влаштування даху та благоустрій у дитячому дошкільному закладі за адресою: пр. Науки, 63 - А у Голосіївському районі м. Києва (об'єкт) згідно із затвердженою проектною - кошторисною документацією (роботи).

У відповідності до п. 2.2. договору замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик, проектно - кошторисну документацію, прийняти завершені роботи та повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку і в розмірах, передбачених договором та додатками до нього.

Договірна ціна договору визначається у додаткових угодах на кожен вид робіт перед початком виконання нового етапу та/або циклу відповідних робіт. Договірна ціна договору являється динамічною (п. 3.1., 3.2 договору).

В п. 3.5., 3.6., 3.7 та 3.8. договору сторони погодили, що замовник має право протягом 3 банківських днів з отримання заявки підрядника перераховувати підряднику попередню оплату (аванс) у розмірі визначеному заявкою. Попередня оплата використовується підрядником виключно для придбання матеріалів, конструкцій, виробів необхідних для виконання робіт. Закриття підрядником авансу (попередньої оплати) виконується не пізніше 14 календарних днів з дати перерахування замовником попередньої оплати шляхом надання замовникові оформлених належним чином акту приймання виконаних робіт за формою КБ - 2в та довідок за формою № КБ-3. У разі використання попередньої оплати підрядник повинен надати відповідні підтверджуючі (платіжні) документи, які підтверджують цільове використання коштів попередньої оплати (копії видаткових накладних, що підтверджують вартість матеріалів та обладнання).

Згідно з п. 3.9. договору оплата вартості робіт за договором здійснюється наступним чином:

- підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акти приймання виконаних робіт по формі КБ - 2в, довідки про вартість виконаних робіт та витрати по формі КБ-3 (п. 3.9.1. договору);

- оплата виконаних робіт здійснюється замовником протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами зазначених у п. 3.9.1 договору документів за умови наявності на рахунку замовника коштів на фінансування робіт (п. 3.9.2. договору).

В разі затримки фінансування, оплата виконаних робіт здійснюється замовником протягом 5 банківських днів з дати надходження відповідних коштів на рахунок замовника (п. 3.10. договору).

Пунктом 3.11. договору передбачено, що у разі виникнення обставин, що перешкоджають своєчасній оплаті робіт, замовник письмово повідомляє про це.

За умовами п. 4.4 договору замовник приймає виконані належним чином підрядником роботи не рідше одного разу на місяць до 25 числа шляхом підписання акту приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт та витрати по формі КБ - 3, які є підставою для розрахунків за виконані роботи.

Підрядник готує акти приймання виконаних робіт по формі КБ - 2в та довідки про вартість виконаних робіт та витрати по формі КБ - 3 в двох екземплярах, узгоджує (візує) з виконавцем технічного нагляду і передає їх для підписання замовникові (п. 4.5. договору).

Замовник, відповідно до п. 4.6. договору, протягом 5 робочих днів з моменту отримання документів, зазначених у п. 4.5. договору, перевіряє їх та підписує їх, а за наявності вмотивованих зауважень - повертає підрядникові разом із зауваженнями. У випадку наявності вмотивованих зауважень підрядник повинен усунути зазначені зауваження протягом 5 робочих днів з моменту отримання відповідних зауважень від замовника. У випадку, якщо у встановлені даним пунктом договору строки зауваження не будуть усунуті підрядником, замовник має право ініціювати розірвання договору та вимагати відшкодування збитків, які виникли у зв'язку із невиконанням підрядником своїх зобов'язань.

Згідно п. 5.2.2., 5.2.3 договору замовник зобов'язаний оплачувати виконані підрядником роботи у порядку та в обсягах, передбачених договором та додатковими угодами, які є невід'ємними частинами договору та прийняти виконані роботи у підрядника в порядку, встановленому договором та чинним законодавством України.

Підрядник у відповідності до п. 5.3.1. договору має право отримувати оплату за виконані роботи у розмірах та обсягах, передбачених договором.

Відповідно до п. 9.3. договору за порушення без поважних причин строків оплати виконаних робіт, за виключенням випадків, передбачених розділом 4 договору, замовник сплачує на користь підрядника пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, від суми такої заборгованості. Не вважається порушенням строків оплати затримка плати у зв'язку з відсутністю у замовника коштів фінансування робіт по об'єкту.

В додатковій угоді № 1 від 15.03.2016 до договору сторони погодили, що згідно з додатком № 1 до даної угоди (розрахунок ціни) вартість окремих етапів робіт 8 275 856, 40 грн, які складаються з наступного: цегляне мурування стін та перегородок з улаштуванням перетинок; перегородки з піноблоків; влаштування монолітних з/б конструкцій; монтаж збірного з/б перекриття; утеплення та звукоізоляція стін; улаштування сходів № 1, 2, 3, 4; влаштування монолітних приямків, забірки та парапету; інші роботи по облаштуванню приямків.

За твердженням позивача, у період з лютого по серпень 2016 року позивач виконав на об'єкті робіт на загальну суму 7 528 094,34 грн.

Супровідним листом вих. № 179 від 31.08.2016 позивач надав відповідачу в двох екземплярах акт приймання виконаних Робіт по формі КБ-2в та Довідку про вартість виконаних робіт та витрати по формі КБ-3 за серпень 2016 року на загальну суму 7 528 094, 34 грн і відомості ресурсів до акту. Про отримання даних документів відповідач на супровідному листі проставив відмітку «вх. № 1/91 - 08 від 31.08.2016», яку скріпив печаткою.

Відповідач отримані від позивача акт приймання виконаних Робіт по формі КБ-2в та Довідку про вартість виконаних робіт та витрати по формі КБ-3 за серпень 2016 року на загальну суму 7 528 094, 34 грн та відомості ресурсів до акту у строк визначений договором не підписав, та вмотивованих зауважень не надав, і доказів зворотнього матеріали справи не містять.

В повному обсязі виконані позивачем роботи за договором відповідач не оплатив. За період з 18 лютого по 28 жовтня 2016 року відповідач загалом перерахував позивачу кошти у розмірі 4 675 800,62 грн, як аванс. Вказане підтверджується відповідачем у його відзиві.

За розрахунком позивача, враховуючи суму авансу заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи складає 2 852 293, 72 грн (7 528 094, 34 - 4 675 800, 62 = 2 852 293, 72).

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 2 852 293, 72 грн основної заборгованості, 61 039, 08 грн пені за період прострочення з 16.09.2016 по 08.11.2016, 12 436, 00 грн 3 % річних за період прострочення з 08.09.2016 по 08.11.2016 та 51 341, 29 грн інфляційних втрат за вересень 2016 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини сторін виникли з договору субпідряду і вони регулюються главою 61 Цивільного кодексу України та загальними положеннями про зобов'язання.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Таким чином, в силу положень ст. 875 ЦК України на замовника покладений обов'язок прийняти виконані будівельні роботи та оплати їх. Крім того, обов'язок по прийняттю виконаних робіт та їх оплаті покладений на замовника ст. 853, 854, 879, 882 ЦК України.

Положеннями ст. 853 ЦК України внормовано, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як встановлено судом, та не заперечується відповідачем, обумовлені договором роботи вартістю 7 528 094, 34 грн виконані позивачем, і акт щодо їх виконання був отриманий відповідачем.

У свою чергу відповідач в строки обумовлені договором не виконав свого обов'язку, визначеного п. 4.6 договору, щодо підписання таких актів або надання в письмовій формі аргументованої відмови в їх підписанні, і доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів обґрунтованої відмови відповідача від прийняття та підписання акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за серпень 2016 року на загальну суму 7 528 094, 34 грн, суд дійшов висновку про те, що виконані позивачем роботи прийняті відповідачем належним чином, внаслідок чого у нього виникло зворотнє зобов'язання оплатити вартість виконаних робіт. При цьому матеріали справи не містять доказів наявності виникнення обставин, що перешкоджали своєчасній оплаті робіт замовнимом.

Згідно умов договору відповідач зобов'язався оплатити обумовлені договором роботи у строк протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами зазначених у п. 3.9.1. договору документів, тобто, приймаючи до уваги дату передачі позивачем відповідачу необхідних документів, до 15.09.2016 включно, проте в повному обсязі не виконав. Роботи оплачені частково на суму 2 852 293, 72 грн.

Таким чином суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення заборгованості в сумі 2 852 293, 72 грн обґрунтований, підтверджується зібраними у справі доказами, відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідачем доказів на підтвердження зворотнього суду не надано.

Доводи відповідача щодо порушень відхиляються судом на підставі положень ст. 853 ЦК України, оскільки в результаті невиконання відповідачем його зобов'язань за п. 4.6. договору та ненадання у строк, визначений договором, зауважень позивачу щодо відступів останнього від умов договору, відповідач втратив право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору.

Щодо посилань відповідача на умови п. 5.4.7. договору, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, відповідно до положень п. 5.4.7. договору підрядник зобов'язаний передати замовнику протягом 5 календарних днів з моменту виконання робіт в повному обсязі, виконавчу документацію по виконаним роботам, а саме: акти прихованих робіт з підписом представника проектної організації, загальний журнал робіт, сертифікати на матеріали та обладнання, результати лабораторних випробувань, виконавчі схеми, фото фіксації об'єкту. Положення договору, що містять зобов'язання передання позивачем відповідачу виконавчої документації пов'язано із фактом повного виконання робіт, передбачених за договором. При цьому предметом даного судового розгляду є стягнення заборгованості за виконані роботи в серпні 2016 року, тобто частини визначених договором робіт.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснені позивачем розрахунки інфляційних втрат за вересень 2016 року та 3 % річних за період прострочення з 16.09.2016 по 08.11.2016 визнаються судом арифметично вірним, відповідно з відповідача підлягає стягненню за вказані періоди інфляційні втрати в сумі 51 341, 29 грн та 3 % річних в сумі 12 436, 00 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України (далі за текстом - ГК України) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 9.3. договору, як встановлено судом, за порушення строків оплати виконаних робіт, замовник сплачує на користь підрядника пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом перевірено розрахунок позивача в частині стягнення пені за несвоєчасну оплату обумовлених договором робіт за загальний період з 16.09.2016 по 08.11.2016 та визнано арифметично вірним, відповідно з відповідача підлягає стягненню за вказаний період пеня в сумі 61 039, 08 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин та враховуючи викладене вище позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ст. 49 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати по сплаті судового збору, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача. Витрати по сплаті судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову, з огляду на відмову в її задоволенні (ухвала суду від 20.12.2016), покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" (01034, м. Київ, вул. Рейтарська, буд. 18, оф. 1; ідентифікаційний код 32073593) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК "Промжитлобуд" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 27-а; ідентифікаційний код 37044064) в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження", суму основного боргу в розмірі 2 852 293 (два мільйони вісімсот п'ятдесят дві тисячі двісті дев'яносто три) грн 72 коп., суму 3 % річних в розмірі 12 436 (дванадцять тисяч чотириста тридцять шість) грн 00 коп., суму інфляційних втрат в розмірі 51 341 (п'ятдесят одна тисяча триста сорок одна) грн 29 коп., суму пені в розмірі 61 039 (шістдесят одна тисяча тридцять дев'ять) грн 08 коп. та суму судових витрат у розмірі 44 656 (сорок чотири тисячі шістсот п'ятдесят шість) грн 66 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.01.2017.

Суддя О. М. Дупляк