ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 січня 2017 року Справа № 905/2065/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Губенко Н.М.,
Картере В.І.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 03.08.2016
у справі№ 905/2065/16 господарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж"; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой"; 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд"; 5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком" Інвест-Строй"; 6. Публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр"; 7. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дар"; 8. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЭМ"; 9. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой"; 10. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой"; 11. Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія"; 12. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект"
просолідарне стягнення 290 055 270,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.10.2016 у справі № 905/2065/16 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" з доданими до неї матеріалами повернуто скаржникові на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Скаржник вдруге звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, яка ухвалою Вищого господарського суду України від 17.11.2016 була повернута на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Подана 07.12.2016 (відповідно до вхідного штампу суду апеляційної інстанції) втретє Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" (надалі - скаржник) касаційна скарга б/н, б/д на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі № 905/2065/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу, або її уповноваженим представником.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо вона підписана особою, яка не має права її підписувати.

Вищий господарський суд України встановив, що касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" підписано ОСОБА_5 без подання належних доказів наявності у даної особи відповідних повноважень, про що Вищим господарським судом України складено акт № 08.03-14/8 від 13.01.2017.

За змістом частини 4 статті 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Вищий господарський суд України встановив, що при зверненні з касаційною скаргою втретє скаржником до касаційної скарги не надано доказів надсилання копії касаційної скарги іншим 10 відповідачам у даній справі, що є підставою для повернення касаційної скарги скаржникові без розгляду.

Разом з тим, скаржник зазначає, що згідно інформації УДППЗ "УКРПОШТА" призупинено приймання до пересилання поштових відправлень до певних населених пунктів Донецької області, зокрема, м. Донецька, а відповідно до інформаційного листа УДППЗ "УКРПОШТА" з 27.03.2014 поштові відправлення, які направлені УДППЗ "УКРПОШТА" з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку.

Водночас, матеріали скарги не містять жодних доказів на підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" взагалі намагалося надіслати вказану копію скарги відповідачам у справі (електронною поштою, тощо).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Законом України від 08.07.2011 № 3674-VІ "Про судовий збір" (далі - Закон), визначено правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Колегією суддів Вищого господарського суду України з'ясовано, що звертаючись втретє з касаційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" не додало документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України є підставою для повернення такої скарги.

При цьому, у касаційній скарзі скаржник вказував, що на даний час підприємство знаходиться у важкому фінансовому стані та не має змоги сплатити судовий збір. Проте, жодного разу при зверненні до Вищого господарського суду України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" не подано клопотання про звільнення чи відстрочення сплати судового збору з відповідним обґрунтуванням та з додаванням до нього, відповідно до ст. 32 ГПК України, належних доказів.

Крім того, згідно зі ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що у клопотанні про відновлення пропущеного строку повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за клопотанням сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Клопотання про відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 03.08.2016 обґрунтовано тим, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України, після усунення обставин щодо надсилання копії скарги іншій стороні у справі, касаційна скарга може бути подана повторно. На даний час строк для касаційного оскарження зазначеної ухвали суду сплив, але при цьому скаржник не мав жодної можливості раніше звернутись до суду із даною повторною скаргою.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Стаття 129 Конституції України визначає, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

За змістом положень ст. 107 ГПК України сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття касаційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наведені вище порушення подання касаційної скарги, що призводять до повернення її без розгляду, вже допускалися скаржником, про що Вищим господарським судом України було винесено відповідні ухвали, проте, при даному (третьому) зверненні скаржника до суду із аналогічною касаційною скаргою, вони так і не були усунуті скаржником, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами, передбаченими в ст. 22 ГПК України, та призводить до навмисного затягування розгляду даної справи.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не вбачає підстав для відновлення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" у відновленні строку на подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі № 905/2065/16.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі № 905/2065/16 повернути скаржнику без розгляду.

3. Справу № 905/2065/16 повернути до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Н.М. Губенко

В.І. Картере