РІШЕННЯ

23 січня 2017 року Справа № 913/1344/16

Провадження №6/913/1344/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гірнично збагачувальна фабрика Східно Донбасська, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення 30 890 грн. 00 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, дов. № 2039 від 25.10.2016;

від відповідача не прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у накладній №48167407 в залізничному вагоні №60279767 в розмірі 30 890 грн. 00 коп.

Представником позивача до суду надано клопотання від 23.01.2017 про долучення до справи додаткового доказу досильної накладної № 47922176. Судом клопотання позивача задоволено, відповідний документ долучений до матеріалів справи.

Відповідач не забезпечив участь в судовому засіданні повноважного представника, додаткові докази або клопотання не надав, але про дату та час слухання був повідомлений належним чином. В той же час, відповідач скористався відповідними правами його представник був присутній в судовому засіданні 19.12.2016 та надав до суду відзив на позовну заяву, клопотання про зменшення розміру позовних вимог, розгляд справи без участі представника відповідача, а також інші докази.

Так, відповідач за відзивом №01-1/16-2016 від 16.12.2016 проти позову заперечує та, зокрема, вказує на наступне.

Позивачем були допущені порушення при складанні комерційного акту НА №001773/270 від 16.06.2016, а саме: в розділі Є акту, в якому повинна міститись відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутньої станції, працівниками станції Правда зазначено, що під час перевірки різниці проти цього акту не виявлено.

Оскільки в розділі Д вказаного акту зазначено, що вантаж перевищував вантажопідйомність на 3740 кг, то стан вантажу на станції Правда повинен був змінитися в частині зменшення ваги.

Враховуючи викладене, на думку відповідача, переважування на станції Правда не здійснювалося, а інформація, що внесена до акту, є безпідставною.

Також, відповідач зазначає, що відповідно до п.28 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.200 №644, надлишки вантажів, що прибули за справними пломбами (ЗПП) відправника, видаються одержувачу; наднормовані надлишки вантажів, що прибули за пломбами залізниці або були не навантажені, видаються в такому порядку: вантажі, що перевозяться навалом, насипом або наливом та швидкопсувні, видаються одержувачу на місцях загального й не загального користування під схоронну розписку.

Проте, станцією призначення до комерційного акту не внесено жодних відомостей стосовно видачі надлишків вантажу.

На підтвердження ваги, зазначеній у залізничній накладній №48167407, станцією Кипуча було здійснено зважування на вагонних вага вантажу вугілля антрацит у вагоні №60279767, яка на вагонних вагах визначена маса брутто 92680 кг, маса нетто 68680 кг, тара- 24000 кг, що підтверджується витягом з Книги зважування на вагонних вагах вантажу станції Кипуча (форми ГУ-36)

Таким чином, фактично при зважуванні, на думку відповідача, різниці між вагою визначеною вантажовідправником та вагою, визначеною по станції Кипуча, не існує, у звязку з чим відсутнє порушення щодо перевищення вантажу більше норми вантажопідйомності вагону №60279767.

Крім цього, за клопотанням №02-16/1262016 від 16.12.2016 про зменшення розміру штрафних санкцій відповідачем зазначено, що відповідно до наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014р. № 33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення Донецька та Луганська області входять до райони проведення антитерористичної операції з 07 квітня 2014 року, у звязку з цим, вантажовідправники, знаходячись у стресовому стані через безпосередню близькість до зони проведення бойових дії та артилеристських обстрілів, можуть допуститись помилки під час навантаження вантажу у вагони, що відбувається через обставини непереборної сили, які знаходяться за межами контрою відповідача.

Згідно доданого до матеріалів справи журналу обліку державних повірок та проведення оглядів-перевірок вагонних ваг, з останніх записів вбачається, що ваги потребували ремонту та було здійснено заміну механізмів. При цьому, наступний плановий термін повірки ваг повинен здійснитись до 15.07.2016 р. Враховуючи те, що на момент складення комерційного акту НА № 001773/270 від 16.06.2016 в журналі відсутні інші записи, є всі підстави вважати що планова огляд-перевірка, у встановлений термін не проводилась, а ваги були не придатні до визначення правильної ваги у звязку із заміною механізмів.

Також, відповідач зазначає, що факт невірного зазначення маса вантажу, не потягнув за собою будь-яких негативних наслідків ані для залізниці, ані для третіх осіб та не створив жодної небезпеки на залізничному транспорті. Крім цього, не було допущено протиправних дій, спрямованих на порушення складання залізничної накладної та Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. №644, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. №457.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та заперечив проти зменшення штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в червні 2016 року зі станції Кипуча Донецької залізниці ТОВ «Гірничо-збагачувальна фабрика Східно-Донбасська» здійснило відправлення вугілля у вагоні № 60279767 за накладною № 48167407 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці вантажоодержувачу ПАТ «Дніпровський меткомбінат».

16.06.2016 при прибутті вказаного вагону на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було проведено переважування маси вантажу у вказаному вагоні.

За результатами переважування встановлено, що:

- фактична вага вантажу у вагоні № 60279767 відправленого за накладною № 8167407 не відповідає заявленій у супровідній накладній, а саме виявлено, що маса нетто складає 72 150 кг, замість 68 680 кг, що на 3470 кг більше, ніж визначено у накладній та на 3 150 кг більше вантажопідйомності вагону.

Переважування здійснено за участю представників станції та за його результатами складено комерційний акт НА № 001773/270 від 16.06.2016 і акт загальної форми від 16.06.2016.

Оскільки відповідачем був припущений факт невірного зазначення у накладній маси вантажу, позивач нарахував штраф відповідно до положень ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України у сумі 30 890 грн. 00 коп., який просить стягнути на свою користь.

Відповідач проти позову заперечує та просить зменшити розмір штрафу.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут залізниць України (далі Статут) визначає обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

В даному випадку, відповідач за накладною № 48167407 від 14.05.2016 у вагоні №60279767 зі станції Кипуча Донецької залізниці відправив вантаж - антрацит на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці вантажоодержувачу ПАТ «Дніпровський меткомбінат».

16.06.2016 при прибутті вказаного вагону на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було проведено переважування маси вантажу у зазначеному вагоні.

За результатами переважування встановлено, що:

- фактична вага вантажу у вагоні № 60279767 відправленого за накладною №48167407 не відповідає заявленій у супровідній накладній, а саме виявлено, що маса нетто складає 72 150 кг, замість 68 680 кг, що на 3470 кг більше, ніж визначено у накладній та на 3 150 кг більше вантажопідйомності вагону.

Переважування здійснено за участю трьох представників станції та за результатами переважування маси вантажу у вагоні № 60279767 складено комерційний акт НА №001773/270 від 16.06.2016 (а також акт загальної форми № 377/ваги від 16.06.2016.

Переважування здійснювалося на справних 150 - тонних вагонних вагах.

При цьому, надлишки вантажу у кількості 3470 кг були перевантажені у вагон №67857979 та відправлені вантажоодержувачу за досилочною накладною № 47822176 від 18.06.2016.

В залізничній накладній вказано вантаж антрацит, навантаження «з шапкою». Спосіб визначення маси вантажу 150 тоні електроні ваги заводський.

В комерційному акті вказано, що в комерційному відношенні навантаження у вагоні нерівномірне нижче бортів на 0,6-1,2м. За документам значиться спосіб маркування здійснений за допомогою вапна. Фактично не маркований. Поглиблень не має. Вагон бездвірний, вигрузні люка з обох сторін закриті. Течі не має. У технічному відношенні вагон справний. При повторному переважуванні відомості не змінилися.

Відповідно до відмітки в розділі «Є» комерційного акту НА №№ 001773/270 від 12.06.2016 станції призначення Правда Донецької залізниці, зроблена відмітка 19.06.2016 про те, що при перевірці вантажу різниці проти цих актів не виявлено.

Крім цього в розділі 53 досилочної накладної № 47822176 від 18.06.2016 здійснено відмітку про отримання вантажоодержувачем надлишків вугілля в кількості 3470 кг.

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. розділу 4 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (z0861-00) (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138) (z0763-11), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила 24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих правил. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правил оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Пунктом 22 "Правил видачі вантажів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Так, згідно Правил перевезення вантажів, пункту 4, розділу 28 "Правил складання актів" (зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855), комерційного акту контрольне переважування маси вантажу у спірних вагонах проводилось на 150-тонних вагонних вагах, тобто таким же самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

При цьому, невідповідність маси вантажу у вказаному вище вагоні була підтверджена при повторному переважуванні на станції призначення.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту (п. 3.23 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" (зі змінами та доповненнями).

Згідно ст. 24 Статуту, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила 24.06.2011 за № 765/19503), якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України.

Як було наведено вище, факт невірного зазначення відомостей у відповідній накладній зафіксований комерційним актом вказаним вище.

В той же час, стаття 118 Статуту залізниць України передбачає відповідальність для вантажовідправника не за ту чи іншу кількість вантажу, невідповідність якого виявлено між даними супровідних документів та даними, отриманими при фактичному переважуванні цього вантажу, а лише за сам факт виявлення такої невідповідності.

Разом з цим, статтею 122 Статуту визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно накладної № 48167407 провізна плата на вагон становить 6 178 грн. 00 коп., у звязку з чим сума штрафу складає 30 890 грн. 00 коп. (6178,00 х 5 = 30 890,00).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач належним чином довів законність та обґрунтованість своїх позовних вимог, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій слід зазначити наступне.

У застосуванні ст.ст. 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитки.

Але, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлюється загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобовязання, незалежно від того, виникли чи ні у звязку з цим порушенням збитки на стороні кредитора. Проте, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобовязання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Так, п. 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з розясненням п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» передбачено, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), господарський суд повинен обєктивно оцінювати, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на таку увагу, ступеню виконання зобовязання, причин неналежного виконання, невідповідності розміру неустойки наслідкам, що сталися тощо.

Але в даному випадку, відповідачем не доведений суду факт наявності будь-яких обставин, з якими закон повязує можливість зменшення розміру відповідних штрафних санкцій. Натомість, наведеними вище фактичними обставинами та зібраними доказами підтверджено, що відповідачем припущений факт невірного зазначення маси вантажу в перевізних документам фактичній масі в сторону збільшення на 3470 кг та на 3150 кг понад вантажопідйомності вагону, що може бути загрозою безпеки руху потягів та роботи залізниці.

В той же час, слід визначити, що зменшення розміру штрафних санкцій є саме правом, а не обовязком суду.

За таких обставин, клопотання відповідача слід відхилити, а позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача штраф в сумі 30 890 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача як на сторону, яка порушила вимоги чинного цивільного законодавства в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 118 та 122 Статуту залізниць України, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика Східно-Донбасська», м. Сєвєродонецьк, проспект Радянський, буд. 54 «б», кім. 22, код ЄДР 36984097, на користь:

- Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, код ЕДР 40075815 в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, код ЄДР 40081237 штраф у розмірі 30 890 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 30.01.2017.

Суддя Т.А. Василенко