РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017Справа №910/22328/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Фінексперт»

До Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

Про стягнення 84 693 610,36 грн.

Суддя О.М. Спичак

Представники сторін:

від позивача: Ломакін О.О., Дервішь Д.С. - по дов.

від відповідача: Гаврась Я.Б. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Фінексперт» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення 84 693 610,36 грн., з яких основний борг в сумі 54 709 692,94 грн., інфляційні втрати в розмірі 27 245 427,12 грн. та 3% річних в сумі 2 738 490,30 грн.

Ухвалою від 08.12.2016р. порушено провадження по справі №910/22328/16 та призначено розгляд справи на 23.12.2016р.

21.12.2016р. представником відповідача через відділ діловодства суду подано відзив на позовну заяву.

23.12.2016р. представником позивача подано заяву про відсутність аналогічного спору.

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.12.2016р. було оголошено перерву до 16.01.2017р.

У судовому засіданні 16.01.2017р. представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представником позивача 16.01.2017р. подано письмові пояснення щодо відзиву на позовну заяву.

Відповідно до приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.01.2017р. було оголошено перерву до 23.01.2017р.

Представником позивача 19.01.2017р. через відділ діловодства суду було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представником відповідача 23.01.2017р. через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення на пояснення позивача.

Представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, згідно змісту яких проти задоволення позову заперечував.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, за висновками суду, справа може бути розглянута по суті за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.01.2017р.

В судовому засіданні 23.01.2017р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» (постачальник) було укладено договір поставки вугілля №111/11, відповідно до п.1.1 якого постачальник поставить (передасть) у власність покупця вугільну продукцію (вугілля) в строки, в кількості, асортименті і з якісними характеристиками, по реквізитах та ціні, погодженими сторонами в цьому договорі.

За умовами п.1.2 договору №111/11 від 27.12.2012р. покупець приймає вугілля, оплачує його вартість відповідно до умов цього договору.

У п.1.3 договору №111/11 від 27.12.2012р. вказано, що загальна сума даного договору орієнтовно становить 5 445 000 000 грн. з урахуванням податку на додану вартість. Вартість договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Строк поставки вугілля: з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. включно. Місце поставки вугілля: залізнична станція вантажоотримувача - ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго». Вугілля постачається рівномірно протягом періоду поставки залізничним транспортом у відкритих напіввагонах вантажною швидкістю на умовах DDP (залізнична станція надходження) згідно з міжнародними правилами тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» в редакції 2000р., які застосовуються із врахуванням особливостей, пов'язаних з умовами договору та його внутрішньодержавним характером (п.п.2.1, 2.2, 2.3 договору №111/11 від 27.12.2012р.).

Згідно п.4.1 договору №111/11 від 27.12.2012р. орієнтовна кількість вугілля, що може бути поставлене за цим договором, складає 5 500 000 т. Фактична кількість вугілля визначається в межах загальної суми договору, зазначеної п. 1.3, з врахуванням фактичних показників якості вугілля і фактичної ціни вугілля, визначеної згідно з п.п.6.1, 6.2 договору, та умов постачання вугілля.

Відповідно до п.5.6 договору №111/11 від 27.12.2012р. фактична кількість та якість вугілля, яке надійшло від постачальника та прийняте покупцем на умовах договору, відображається в актах звіряння вугілля по кількості і якості та актах прийому-передачі вугілля.

Ціна однієї тонни вугілля, що поставляється за цим договором, становить 990 грн., в тому числі, податок на додану вартість (20%) - 165 грн. з базовими показниками якості, визначеними в п.4.2 договору. Ціна однієї тонни вугілля може бути змінена за взаємною згодою сторін, що має бути оформлено відповідною додатковою угодою (п.6.1 договору №111/11 від 27.12.2012р.).

Відповідно до п.6.3 договору №111/11 від 27.12.2012р. покупець оплачує постачальнику вартість вугілля в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом тридцяти календарних днів з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі вугілля. Можливе здійснення попередньої оплати за вугілля.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 30.04.2014р., а в частині поставки - до 31.03.2014р. (п.9.1 договору №111/11 від 27.12.2012р. в редакції додаткової угоди №9 від 27.12.2013р.).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №111/11 від 27.12.2012р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків з поставки товару.

Додатковими угодами №1 від 27.12.2012р., №2 від 28.12.2012р., №3 від 31.01.2013р., №4 від 21.02.2013р., №5 від 30.05.2013р., №6 від 30.08.2013р., №7 від 19.09.2013р., №8 від 29.11.2013р., №9 від 27.12.2013р., №10 від 27.12.2013р. до договору №111/11 від 27.12.2012р. вносились зміни, в тому числі, в частині ціни товару.

Як свідчать представлені до матеріалів справи документи, а саме акти приймання-передачі вугільної продукції, на підставі договору №111/11 від 27.12.2012р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» було поставлено, а Публічним акціонерним товариством «Центренерго» прийнято вугільну продукцію на загальну суму 90 090 115,64 грн.

Обставини щодо отримання товару на означену вище суму представником Публічного акціонерного товариства «Центренерго» протягом розгляду справи не заперечувались.

У відповідності до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Отже, з огляду на наведені вище норми чинного законодавства та умови договору №111/11 від 27.12.2012р. суд дійшов висновку, що строк оплати Публічним акціонерним товариством «Центренерго» отриманого від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» товару на суму 90 090 115,64 грн., настав.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 Цивільного кодексу України ).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з представлених суду документів, 05.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» (новий кредитор) було укладено договір №12 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1. якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги, що належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р. (основний договір).

За цим договором новий кредитор одержує у власність замість первісного кредитора право вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному п.2.1 договору (п.1.2 договору №12 від 05.03.2014р.).

За умовами п.2.1 договору №12 від 05.03.2014р. сума грошової вимоги, право вимоги якої відступається за цим правочином, складає 90 000 000 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладення цього договору сплачує первісному кредитору 90 000 000 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора (п.2.2 договору №12 від 05.03.2014р.).

У п.3.2 договору зазначено, що новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014р. (п.6.5 договору №12 від 05.03.2014р.).

05.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (новий кредитор) було укладено договір №13 про відступлення права вимоги, згідно п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги, що належить первісному кредитору відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р. (основний договір).

За цим договором новий кредитор одержує у власність замість первісного кредитора право вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному п.2.1 договору (п.1.2 договору №13 від 05.03.2014р.).

За умовами п.2.1 договору №13 від 05.03.2014р. сума грошової вимоги, право вимоги якої відступається за цим правочином, складає 90 000 000 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладення цього договору сплачує первісному кредитору 90 000 000 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора (п.2.2 договору №13 від 05.03.2014р.).

У п.3.2 договору №13 від 05.03.2014р. зазначено, що новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014р. (п.6.5 договору №13 від 05.03.2014р.).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, керуючись ст.ст.512, 513 Цивільного кодексу України, суд приймає до уваги договір №13 від 05.03.2014р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» права вимоги до Публічного акціонерного товариство «Центренерго».

05.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» (новий кредитор) було укладено договір №31 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (боржник) за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., укладеним між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

Право грошової вимоги належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» договору відступлення права вимоги №13 від 05.03.2014р. (п.1.2 договору №31 від 05.03.2014р.).

У п.1.3 вказаного правочину зазначено, що Товариству з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» право грошової вимоги належить відповідно до договору відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному в п.2.1 договору (п.1.4 договору №31 від 05.03.2014р.).

За умовами п.2.1 договору №31 від 05.03.2014р. сума грошової вимоги, право грошової вимоги якого відступається за договором, складає 9 000 000 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладання договору сплачує первісному кредитору 9 000 000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора.

У п.3.2 договору №31 від 05.03.2014р. зазначено, що новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014р. (п.6.5 договору №31 від 05.03.2014р.).

Право вимоги за вказаним правочином разом з документами, які таке право підтверджують, було передано первісним кредитором та прийнято новим кредитором, про що сторонами складено та підписано акт від 05.03.2014р. приймання передачі документів до договору №31 від 05.03.2014р. про відступлення права вимоги.

05.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Узлівська» (новий кредитор) було укладено договір №34 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (боржник) за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., укладеним між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

Право грошової вимоги належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» договору відступлення права вимоги №13 від 05.03.2014р. (п.1.2 договору №34 від 05.03.2014р.).

У п.1.3 вказаного правочину зазначено, що Товариству з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» право грошової вимоги належить відповідно до договору відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному в п.2.1 договору (п.1.4 договору №34 від 05.03.2014р.).

За умовами п.2.1 договору №34 від 05.03.2014р. сума грошової вимоги, право грошової вимоги якого відступається за договором, складає 20 700 000 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладання договору сплачує первісному кредитору 20 700 000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора.

У п.3.2 договору №34 від 05.03.2014р. зазначено, що новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014р. (п.6.5 договору №34 від 05.03.2014р.).

Одночасно, 05.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством «ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ЧЕРВОНА ЗІРКА» (новий кредитор) було укладено договір №35 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (боржник) за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., укладеним між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

Право грошової вимоги належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» договору відступлення права вимоги №13 від 05.03.2014р. (п.1.2 договору №35 від 05.03.2014р.).

У п.1.3 вказаного правочину зазначено, що Товариству з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» право грошової вимоги належить відповідно до договору відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному в п.2.1 договору (п.1.4 договору №35 від 05.03.2014р.).

Відповідно до п.2.1 договору №35 від 05.03.2014р. сума грошової вимоги, право грошової вимоги якого відступається за договором, складає 15 140 000 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладання договору сплачує первісному кредитору 15140 000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора.

Згідно п.3.2 договору № 35 від 05.03.2014р. новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014р. (п.6.5 договору №35 від 05.03.2014р.).

05.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «КОМСОМОЛЬСЬКА» (новий кредитор) було укладено договір №32 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (боржник) за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., укладеним між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

Право грошової вимоги належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» договору відступлення права вимоги №13 від 05.03.2014р. (п.1.2 договору №32 від 05.03.2014р.).

Згідно п.1.3 вказаного правочину Товариству з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» право грошової вимоги належить відповідно до договору відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному в п.2.1 договору (п.1.4 договору №32 від 05.03.2014р.).

Відповідно до п.2.1 договору №32 від 05.03.2014р. сума грошової вимоги, право грошової вимоги якого відступається за договором, складає 11 855 133,88 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладання договору сплачує первісному кредитору 11 855 133,88 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора.

Згідно п.3.2 договору №32 від 05.03.2014р. новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014р. (п.6.5 договору №32 від 05.03.2014р.).

05.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «РОСІЯ» (новий кредитор) було укладено договір №33 про відступлення права вимоги, відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (боржник) за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., укладеним між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

Право грошової вимоги належить первісному кредитору відповідно до укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» договору відступлення права вимоги №13 від 05.03.2014р. (п.1.2 договору №33 від 05.03.2014р.).

Згідно п.1.3 вказаного правочину Товариству з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» право грошової вимоги належить відповідно до договору відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДІНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

За цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі, визначеному в п.2.1 договору (п.1.4 договору №33 від 05.03.2014р.).

Відповідно до п.2.1 договору №33 від 05.03.2014р. сума грошової вимоги, право грошової вимоги якого відступається за договором, складає 33 304 866,12 грн.

За вчинене за даним договором відступлення права грошової вимоги, новий кредитор протягом трьох календарних днів з моменту укладання договору сплачує первісному кредитору 33 304 866,12 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок первісного кредитора.

Згідно п.3.2 договору №33 від 05.03.2014р. зазначено, що новий кредитор набуває за цим договором право грошової вимоги до боржника у розмірі, передбаченому в п.2.1 договору, та наділяється всіма правами первісного кредитора до боржника щодо грошової вимоги за основним договором, у розмірі, вказаному в п.2.1 правочину, а первісний кредитор втрачає право грошової вимоги за основним договором на вказану суму, з моменту набрання чинності цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання всіма сторонами і скріплення їх печатками та діє до 30.06.2014р. (п.6.5 договору №33 від 05.03.2014р.).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, керуючись ст.ст.512, 513 Цивільного кодексу України, суд приймає до уваги договори №31 від 05.03.2014р., № 34 від 05.03.2014р., №35 від 05.03.2014р., №32 від 05.03.2014р. та №33 від 05.03.2014р. як належні підстави, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна», Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Узлівська», Публічного акціонерного товариства «ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ЧЕРВОНА ЗІРКА», Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «КОМСОМОЛЬСЬКА», Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «РОСІЯ» права вимоги до Публічного акціонерного товариство «Центренерго» у розмірах, які визначено умовами договорів про відступлення права вимоги.

Частинами 1, 2 ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

15.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» (кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (боржник) було укладено угоду про прощення боргу та розстрочку заборгованості, предметом якої є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов'язання, передбаченого п.1.2 даної угоди та розстрочку заборгованості, передбаченої п.1.5 угоди.

Відповідно до п.1.2 договору, згідно договорів відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДИНГ» (повідомлення про відступлення права вимоги №14/03-01 від 14.03.2014р.), №13 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (повідомлення про відступлення права вимоги №116/02 від 11.03.2014р.), та №31 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» (повідомлення про відступлення права вимоги №0703/01, №246-03/а від 05.03.2014р.), кредитор набув право грошової вимоги до боржника в розмірі 9 000 000 грн., яке виникло за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

У п.1.3 угоди від 15.07.2014р. сторони дійшли згоди про часткове припинення, вказаного уп.1.2 зобов'язання, у розмірі 270 000 грн.

У п.1.5 вказаного правочину контрагентами погоджено графік та кінцевий строк перерахування боргу в сумі 8 730 000 грн. Зокрема, визначено, що остання частина заборгованості повинна бути сплачена у грудні 2014р.

Угода набуває чинності з дати підписання сторонами (п.3.4 угоди від 15.07.2014р.).

Одночасно, 15.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Узлівська» (кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (боржник) було укладено угоду про прощення боргу та розстрочку заборгованості, предметом якої є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов'язання, передбаченого п.1.2 даної угоди та розстрочку заборгованості, передбаченої п.1.5 угоди.

Відповідно до п.1.2 договору згідно договорів відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДИНГ» (повідомлення про відступлення права вимоги №14/03-01 від 14.03.2014р.), №13 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (повідомлення про відступлення права вимоги №116/02 від 11.03.2014р.), та №35 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Узлівська» (повідомлення про відступлення права вимоги №0703/01 від 07.03.2014р., №08/343-1 від 05.03.2014р.), кредитор набув право грошової вимоги до боржника в розмірі 20 700 000 грн., яке виникло за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

У п.1.3 угоди від 15.07.2014р. сторони дійшли згоди про часткове припинення, вказаного уп.1.2 зобов'язання у розмірі 621 000 грн.

У п.1.5 вказаного правочину контрагентами погоджено графік та кінцевий строк перерахування боргу в сумі 20 079 000 грн. Зокрема, визначено, що остання частина заборгованості повинна бути сплачена у грудні 2014р.

Угода набуває чинності з дати підписання сторонами (п.3.4 угоди від 15.07.2014р.).

16.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ЧЕРВОНА ЗІРКА» (кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (боржник) було укладено угоду про прощення боргу та розстрочку заборгованості, предметом якої є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов'язання, передбаченого п.1.2 даної угоди та розстрочку заборгованості, передбаченої п.1.5 угоди.

Відповідно до п.1.2 договору згідно договорів відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДИНГ» (повідомлення про відступлення права вимоги №14/03-01 від 14.03.2014р.), №13 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (повідомлення про відступлення права вимоги №116/02 від 11.03.2014р.), та №34 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» та Публічним акціонерним товариством «ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ЧЕРВОНА ЗІРКА» (повідомлення про відступлення права вимоги №0703/01 від 07.03.2014р., №1-86/1 від 05.03.2014р.), кредитор набув право грошової вимоги до боржника в розмірі 15 140 000 грн., яке виникло за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

У п.1.3 угоди від 16.07.2014р. сторони дійшли згоди про часткове припинення, вказаного уп.1.2 зобов'язання у розмірі 454 200 грн.

У п.1.5 вказаного правочину контрагентами погоджено графік та кінцевий строк перерахування боргу в сумі 14 685 800 грн. Зокрема, визначено, що остання частина заборгованості повинна бути сплачена у грудні 2014р.

Угода набуває чинності з дати підписання сторонами (п.3.4 угоди від 16.07.2014р.).

15.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська» (кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (боржник) було укладено угоду про прощення боргу та розстрочку заборгованості, предметом якої є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов'язання, передбаченого п.1.2 даної угоди та розстрочку заборгованості, передбаченої п.1.5 угоди.

Відповідно до п.1.2 договору згідно договорів відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДИНГ» (повідомлення про відступлення права вимоги №14/03-01 від 14.03.2014р.), №13 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (повідомлення про відступлення права вимоги №116/02 від 11.03.2014р.), та №32 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська» (повідомлення про відступлення права вимоги №0703/01 від 07.03.2014р., №81/3 від 05.03.2014р.), кредитор набув право грошової вимоги до боржника в розмірі 11 855 133,88 грн., яке виникло за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

У п.1.3 угоди від 15.07.2014р. сторони дійшли згоди про часткове припинення, вказаного уп.1.2 зобов'язання у розмірі 355 653,88 грн.

У п.1.5 вказаного правочину контрагентами погоджено графік та кінцевий строк перерахування боргу в сумі 11 499 480 грн. Зокрема, визначено, що остання частина заборгованості повинна бути сплачена у грудні 2014р.

Угода набуває чинності з дати підписання сторонами (п.3.4 угоди від 15.07.2014р.).

15.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «РОСІЯ» (кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (боржник) було укладено угоду про прощення боргу та розстрочку заборгованості, предметом якої є часткове звільнення кредитором боржника від виконання зобов'язання, передбаченого п.1.2 даної угоди та розстрочку заборгованості, передбаченої п.1.5 угоди.

Відповідно до п.1.2 договору згідно договорів відступлення права вимоги №12 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДИНГ» (повідомлення про відступлення права вимоги №14/03-01 від 14.03.2014р.), №13 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКО-ТРЕЙДИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» (повідомлення про відступлення права вимоги №116/02 від 11.03.2014р.) та №33 від 05.03.2014р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетично-вугільний альянс» та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «РОСІЯ» (повідомлення про відступлення права вимоги №0703/01 від 07.03.2014р., №404 від 05.03.2014р.), кредитор набув право грошової вимоги до боржника в розмірі 33 304 866,12 грн., яке виникло за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсхідпостачання».

У п.1.3 угоди від 15.07.2014р. сторони дійшли згоди про часткове припинення, вказаного уп.1.2 зобов'язання у розмірі 999 146,12 грн.

У п.1.5 вказаного правочину контрагентами погоджено графік та кінцевий строк перерахування боргу в сумі 32 305 720 грн. Зокрема, визначено, що остання частина заборгованості повинна бути сплачена у грудні 2014р.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, керуючись ст.ст. 598,605 Цивільного кодексу України, суд приймає наведені вище угоди про прощення боргу та розстрочку заборгованості як належні докази припинення грошових зобов'язань Публічного акціонерного товариство «Центренерго» перед кредиторами.

Одночасно, як свідчать матеріали справи, в період з 30.07.2014р. по 24.10.2014р. Публічним акціонерним товариством «Центренерго» було частково погашено заборгованість за договором поставки №111/11 від 27.12.2012р., а саме перераховано на рахунки нових кредиторів грошові кошти на загальну суму 32 590 307,06 грн. Вказані обставини підтверджуються наданими суду платіжними дорученнями за період з 30.07.2014р. по 24.10.2014р.

Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 стю1078 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За змістом статті 1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним (ст.1082 Цивільного кодексу України).

12.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ» (фактор) (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №670 від 10.12.2015р.). та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» (клієнт) було укладено договір факторингу №Ф1-12/09/2016, згідно з п.1.1 якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 5 470 969,29 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в розмірі 5 470 969,29 грн.

За умовами п.1.2 договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016р. клієнт також зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги (за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору) до боржника з моменту настання строку сплати за вимогами, які можуть виникнути у майбутньому, пеня, індекс інфляції, 3% річних тощо.

Строк та порядок відступлення права вимоги клієнтом факторові визначені у додатку №2 до цього договору (п.1.6 договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016р.).

Згідно змісту п.2.1.6 договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016р. фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору складає один рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1 договору, та закінчується 12.09.2017р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від взятих на себе зобов'язань (п.п.6.1, 6.2 договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016р.).

У додатку №1 до договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016р. контрагентами визначено, що правом вимоги, яке передається клієнтом на користь фактора, є право вимоги на суму 5 470 969,29 грн. до Публічного акціонерного товариства «Центренерго», що виникло з договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р.

Відповідно до додатку №2 до договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016р. права вимоги переходять до фактора з моменту підписання акту приймання-передачі права грошової вимоги, який оформляється не пізніше наступного робочого дня від дати укладання договору.

12.09.2016р. на підставі договору №Ф1-12/09/2016 від 12.09.2016р. сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі документів та права грошової вимоги.

12.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ» (фактор) (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №670 від 10.12.2015р.). та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Узлівська» (клієнт) було укладено договір факторингу №Ф2-12/09/2016, згідно з п.1.1 якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 12 583 229,38 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в розмірі 12 583 229,38 грн.

За умовами п.1.2 договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016р. клієнт також зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги (за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору) до боржника з моменту настання строку сплати за вимогами, які можуть виникнути у майбутньому, пеня, індекс інфляції, 3% річних тощо.

Строк та порядок відступлення права вимоги клієнтом факторові визначені у додатку №2 до цього договору (п.1.6 договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016р.).

Згідно змісту п.2.1.6 договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016р. фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору складає один рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1 договору, та закінчується 12.09.2017р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від взятих на себе зобов'язань (п.п.6.1, 6.2 договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016р.).

У додатку №1 до договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016р. контрагентами визначено, що правом вимоги, яке передається клієнтом на користь фактора, є право вимоги на суму 12 583 229,38 грн. до Публічного акціонерного товариства «Центренерго», що виникло з договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р.

Відповідно до додатку №2 до договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016р. права вимоги переходять до фактора з моменту підписання акту приймання-передачі права грошової вимоги, який оформляється не пізніше наступного робочого дня від дати укладання договору.

12.09.2016р. на підставі договору №Ф2-12/09/2016 від 12.09.2016р. сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі документів та права грошової вимоги.

12.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ» (фактор) (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №670 від 10.12.2015р.). та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «ЧЕРВОНА ЗІРКА» (клієнт) було укладено договір факторингу №Ф4-12/09/2016, згідно з п.1.1 якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 9 203 386,13 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в розмірі 9 203 386,13 грн.

За умовами п.1.2 договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016р. клієнт також зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги (за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору) до боржника з моменту настання строку сплати за вимогами, які можуть виникнути у майбутньому, пеня, індекс інфляції, 3% річних тощо.

Строк та порядок відступлення права вимоги клієнтом факторові визначені у додатку №2 до цього договору (п.1.6 договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016р.).

Згідно змісту п.2.1.6 договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016р. фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору складає один рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1 договору, та закінчується 12.09.2017р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від взятих на себе зобов'язань (п.п.6.1, 6.2 договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016р.).

У додатку №1 до договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016р. контрагентами визначено, що правом вимоги, яке передається клієнтом на користь фактора, є право вимоги на суму 9 203 386,13 грн. до Публічного акціонерного товариства «Центренерго», що виникло з договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р.

Відповідно до додатку №2 до договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016р. права вимоги переходять до фактора з моменту підписання акту приймання-передачі права грошової вимоги, який оформляється не пізніше наступного робочого дня від дати укладання договору.

12.09.2016р. на підставі договору №Ф4-12/09/2016 від 12.09.2016р. сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі документів та права грошової вимоги.

12.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ» (фактор) (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № 670 від 10.12.2015р.). та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «КОМСОМОЛЬСЬКА» (клієнт) було укладено договір факторингу №Ф3-12/09/2016, згідно з п.1.1 якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 7 206 563,80 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в розмірі 7 206 563,80 грн.

За умовами п.1.2 договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016р. клієнт також зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги (за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору) до боржника з моменту настання строку сплати за вимогами, які можуть виникнути у майбутньому, пеня, індекс інфляції, 3% річних тощо.

Строк та порядок відступлення права вимоги клієнтом факторові визначені у додатку №2 до цього договору (п.1.6 договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016р.).

Згідно змісту п.2.1.6 договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016р. фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору складає один рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1 договору, та закінчується 12.09.2017р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від взятих на себе зобов'язань (п.п.6.1, 6.2 договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016р.).

У додатку №1 до договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016р. контрагентами визначено, що правом вимоги, яке передається клієнтом на користь фактора, є право вимоги на суму 7 206 563,80 грн. до Публічного акціонерного товариства «Центренерго», що виникло з договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р.

Відповідно до додатку №2 до договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016р. права вимоги переходять до фактора з моменту підписання акту приймання-передачі права грошової вимоги, який оформляється не пізніше наступного робочого дня від дати укладання договору.

12.09.2016р. на підставі договору №Ф3-12/09/2016 від 12.09.2016р. сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі документів та права грошової вимоги.

12.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙМ ФІНЕКСПЕРТ» (фактор) (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №670 від 10.12.2015р.). та Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «РОСІЯ» (клієнт) було укладено договір факторингу №Ф5-06/09/2016, згідно з п.1.1 якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 20 245 544,34 грн. в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в розмірі 20 245 544,34 грн.

За умовами п.1.2 договору №Ф5-06/09/2016 від 12.09.2016р. клієнт також зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги (за договорами, передбаченими в додатку №1 до договору) до боржника з моменту настання строку сплати за вимогами, які можуть виникнути у майбутньому, пеня, індекс інфляції, 3% річних тощо.

Строк та порядок відступлення права вимоги клієнтом факторові визначені у додатку №2 до цього договору (п.1.6 договору №Ф5-06/09/2016 від 12.09.2016р.).

Згідно змісту п.2.1.6 договору №Ф5-06/09/2016 від 12.09.2016р. фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору складає один рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1 договору, та закінчується 12.09.2017р. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від взятих на себе зобов'язань (п.п.6.1, 6.2 договору №Ф5-06/09/2016 від 12.09.2016р.).

У додатку №1 до договору №Ф5-06/09/2016 від 12.09.2016р. контрагентами визначено, що правом вимоги, яке передається клієнтом на користь фактора, є право вимоги на суму 20245 544,34 грн. до Публічного акціонерного товариства «Центренерго», що виникло з договору поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р.

Згідно змісту п.2.1.6 договору №Ф5-06/09/2016 від 12.09.2016р. фактор має право на отримання плати за передання коштів клієнту в сумі 1000 грн.

Відповідно до додатку №2 до договору №Ф5-06/09/2016 від 12.09.2016р. права вимоги переходять до фактора з моменту підписання акту приймання-передачі права грошової вимоги, який оформляється не пізніше наступного робочого дня від дати укладання договору.

12.09.2016р. на підставі договору №Ф5-06/09/2016 від 12.09.2016р. сторонами було складено та підписано акти приймання-передачі документів та права грошової вимоги.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, керуючись ст.ст.1074 Цивільного кодексу України, суд приймає наведені вище договори факторингу як належні підстави, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Фінексперт» права вимоги до Публічного акціонерного товариство «Центренерго» на загальну суму 54 709 692,94 грн.

04.11.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Фінексперт» було скеровано на адресу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» повідомлення №1-03/11.16 від 03.11.2016р., в якому фактором було повідомлено про укладені з первісними кредиторами договори факторингу та висунуто вимогу, в тому числі, про погашення заборгованості в сумі 54 709 692,94 грн.

Наразі, обставини щодо направлення на адресу відповідача вказаного повідомлення підтверджуються представленими до матеріалів справи описом вкладення від 04.11.2016р., який скріплено печаткою відділення поштового зв'язку, фіскальним чеком №3248 від 04.11.2016р. та № 3247 від 04.11.2016р. й поштовими повідомленнями №093, №984.

Проте, за твердженнями заявника, які з боку відповідача не заперечувались, Публічним акціонерним товариством «Центренерго» грошові кошти на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Фінексперт» не перераховано, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ч.1 ст.1082 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, та належних і допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів належного виконання своїх обов'язків за договором №111/11 від 27.12.2012р. не надав, господарський суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Фінексперт» до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в частині стягнення основного боргу в сумі 54 709 692,94 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд також дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача про стягнення 3% річних в сумі 2 738 482,24 грн. та інфляційних втрат в розмірі 27 245 427,12 грн. При цьому, господарський суд виходить з наступного:

Зі змісту ст. 625 Цивільного кодексу України вбачається, що нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Наразі, з огляду на порушення відповідачем, як покупцем за договором поставки вугілля №111/11 від 27.12.2012р., строків оплати вугільної продукції, заявником було нараховано за період з 01.01.2015р. по 31.08.2016р. та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 2 738 490,30 грн. та інфляційні втрати в розмірі 27 245 427,12 грн.

Здійснивши перевірку наведеного заявником розрахунку нарахувань, що передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, судом встановлено, що розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним, тоді як при визначенні суми 3% річних заявником допущено арифметичні помилки. Зокрема, за розрахунком суду, обґрунтованим є стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2 738 482,24 грн.

Одночасно, посилання відповідача в якості підстави для звільнення останнього від сплати нарахувань, що передбачені ст.625 Цивільного кодексу України, на відсутність у Публічного акціонерного товариства «Центренерго» можливості погасити заборгованість, зокрема, перерахувати грошові кошти на рахунки Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна», Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Узлівська», Публічного акціонерного товариства «ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ЧЕРВОНА ЗІРКА», Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «КОМСОМОЛЬСЬКА», Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «РОСІЯ» через те, що відділення банків, в яких обліковуються розрахункові рахунки кредиторів, знаходились в зоні проведення антитерористичної операції, суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

У ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України вказано, що нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічну правову позицію наведено у Листі б/н від 01.07.2014р. Верховного Суду України «Аналіз практики застосування ст.625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» та постановах від 06.06.2012р. і від 24.10.2011р. Верховного Суду України по справах №6-49цс12 та 6№-38цс11.

Верховним Судом України у Листі б/н від 01.07.2014р. «Аналіз практики застосування ст.625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» наголошено, що аналізуючи практику застосування судами ст.625 Цивільного кодексу України, слід зазначити, що при розгляді справ цієї категорії судам потрібно звертати увагу на такі питання: чи існує зобов'язання між сторонами, чи є це зобов'язання грошовим, чи доведена наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи є спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування ст.625 Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 607 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів (ст.617 Цивільного кодексу України).

При вирішенні питання про наявність вини як умови застосування відповідальності, передбаченої ст.625 Цивільного кодексу України, необхідно враховувати особливість правової природи цієї відповідальності.

Приймаючи до уваги, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Верховним Судом України наголошено, що доводи про неможливість виконання грошового зобов'язання чи відсутність вини як підстави для звільнення від відповідальності, що передбачена ст.625 Цивільного кодексу України не виключають можливості нарахування 3% річних та інфляційних втрат, а відмова судами з цих підстав у стягненні нарахувань, що передбачені ст.625 Цивільного кодексу України, є неправильною.

До того ж, слід мати на увазі, що за змістом ч.4 ст.613 Цивільного кодексу України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку (ч.1 ст.613 Цивільного кодексу України). Отже, якщо боржник доведе, що невиконання ним грошового зобов'язання мало місце через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, яка передбачена ст.625 Цивільного кодексу України, оскільки порушення грошового зобов'язання у вигляді його прострочення боржником не настало і в такому разі вважається, що виконання зобов'язання відстрочено на час прострочення кредитора (ч.2 ст.613 Цивільного кодексу України).

Зі змісту наявних в матеріалах справи договорів відступлення права вимоги вбачається, що рахунки Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна», Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Узлівська», Публічного акціонерного товариства «ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ЧЕРВОНА ЗІРКА», Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «КОМСОМОЛЬСЬКА», Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «РОСІЯ» дійсно було відкрито у філіях Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк», розміщених у Донецькій області.

Дійсно, Постановою №466 від 06.08.2014р. правління Національного банку України «Про призупинення здійснення фінансових операцій» враховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року №436 починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, з метою запобігання загрози життю і здоров'ю працівників та клієнтів банків, забезпечення стабільності банківської системи, керуючись статтями 3, 27, 99 Конституції України, статтями 7, 15 Закону України «Про Національний банк України», статтею 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про боротьбу з тероризмом», розділом I Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року N 435, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року N 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», правлінням Національного банку України постановлено банкам України призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Проте, суд зауважує, що вказана Постанова правління Національного банку України стосується саме обмежень у діяльності банківських установ, а ні яким чином не вливає та не нівелює обов'язків суб'єктів господарювання виконувати свої грошової зобов'язання перед контрагентами.

Крім того, судом також прийнято до уваги, що у листі №164-1/105 від 18.01.2017р. Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» зазначено, що відділення вказаного банку, розміщене в місті Донецьку, було перенесено на територію, підконтрольну Україні, внаслідок чого здійснення фінансових операцій клієнтів філії не призупинялось.

До того ж, суд зауважує, що відповідачем не представлено до матеріалів справи жодних належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів того, що Публічне акціонерне товариство «Центренерго» зверталось до банку з платіжними дорученнями про перерахування грошових коштів на рахунки Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна», Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Узлівська», Публічного акціонерного товариства «ГРУПОВА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «ЧЕРВОНА ЗІРКА», Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «КОМСОМОЛЬСЬКА», Публічного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «РОСІЯ», проте, банками з посиланням на наведену вище поставу правління Національного банку України було відмовлено у здійсненні перерахування грошових коштів.

Тобто, з наведеного вбачається, що відповідачем не надано доказів вчинення всіх можливих дій з метою своєчасного виконання своїх грошових зобов'язань перед кредиторами.

Правову позицію щодо того, що посилання боржника на приписи Постанови №466 від 06.08.2014р. правління Національного банку України «Про призупинення здійснення фінансових операцій» в якості підстави для звільнення від сплати нарахувань, які передбачено ст.625 Цивільного кодексу України, є безпідставними, наведено у постанові від 10.01.2017р. по справі №913/915/15 Вищого господарського суду України.

За таких обставин, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Фінексперт» до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в частині стягнення нарахувань, що передбачені ст.625 Цивільного кодексу України.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.32,33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (03022, м.Київ, вул.Козацька, буд.120/4, літера «Є», ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Фінексперт» (01010, м.Київ, Хрестовий провулок, буд.2, офіс 108, ) основний борг в сумі 54 709 692,94 грн., інфляційні втрати в розмірі 27 245 427,12 грн., 3% річних в сумі 2 738 482,24 грн. та судовий збір в розмірі 206 699,98 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

30.01.2017р.

Суддя О.М. Спичак