ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.01.2017 Справа № 904/10199/16
За позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія-Україна", м. Підгорне, Дніпропетровська область

про відшкодування збитків

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов. № 3 від 01.04.2016

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. № 30 від 21.12.2016

СУТЬ СПОРУ:

Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія-Україна" про стягнення шкоди у розмірі 44 262, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем ОСОБА_3 України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ОСОБА_3 України "Про атмосферне повітря" в частині понаднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 17.09.2013 по 17.03.2014 повітря без відповідного дозволу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 05.12.2016.

01.12.2016 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 05.12.2016 розгляд справи відкладено на 19.12.2016.

19.12.2016 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення до позовної заяви, в яких він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки збитки за скид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу були нараховані позивачем за період під час якого відповідачем здійснювались заходи щодо отримання даного дозволу, які були призупинені, у зв'язку із процесом передачі повноважень від територіальних органів Мінприроди до спеціального створених підрозділів обласних державних адміністрацій. Також, у даних запереченнях відповідач просить суд залучити до участі у справі Міністерство екології та природних ресурсів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Розглянувши клопотання відповідача, суд не вбачає підстав для його задоволення та залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерства екології та природних ресурсів України.

19.12.2016 від представників сторін надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 19.12.2016 розгляд справи було відкладено на 22.12.2016.

22.12.2016 представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів.

Ухвалою суду від 22.12.2016 строк розгляду справи продовжено на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 22.12.2016, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 23.01.2017.

10.01.2017 від відповідач надійшло клопотання, в якому він просить суд зобов'язати позивача в наступному судовому засіданні пред'явити оригінал книги вхідної вихідної документації або іншу документацію, що фіксує порядок проходження вхідно/вихідної кореспонденції документації за період з 01.01.2013 по 17.03.2014 року, а також, оригінали та належним чином засвідчені копії листів та записів (переписки) з ТОВ "Екологія Україна" за період з 01.01.2013 по 17.03.2014.

13.01.2017 від позивача надійшли пояснення з урахуванням заперечень, в яких він зазначив, що дозвіл № -67 від 05.06.2008 був виданий відповідачеві на термін з 05.06.2013 по 05.06.2013. Згідно чинного законодавства, відповідач для отримання нового дозволу мав звернутись до органів дозвільного характеру з повним пакетом документів та відповідною заявою не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення дійсного дозволу, тобто до 05.05.2013. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 159 "Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища" територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища було ліквідовано, а виконання ними повноважень припинено з 17.05.2013. Тобто, до моменту закінчення дії дозволу відповідач міг безперешкодно звернутись до територіального органу Міністерства охорони навколишнього природного середовища з відповідною заявою та отримати зазначений дозвіл.

У судовому засіданні 23.01.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.04.-23.04.2014 співробітниками Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області (далі - позивач), на підставі ст. 20 ОСОБА_3 України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положення про державну екологічну інспекцію, наказу Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області від 07.04.2014 № 305-П (арк. с. 8) проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України Товариством з обмеженою відповідальністю "Екологія Україна" (далі - відповідач).

За результатами проведення перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (арк. с. 11-21). Перевіркою встановлено, зокрема, що термін дії Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 05.06.2008 № -67 закінчився 05.06.2013. Станом на 18.03.2014 дозвіл на викиди забруднюючих речовин був відсутній.

Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено, що підприємство в період з 05.06.2013 по 18.03.2014 працювало без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу, що є порушенням ст. 10, 11 ОСОБА_3 України «Про охорону атмосферного повітря».

За даними матеріалів інвентаризації у ТОВ "Екологія Україна" налічується 12 джерел викидів свердловини виробничого комплексу № 2 (арк. с. 22).

За результатами перевірки на підставі встановленого порушення, позивачем згідно Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, яка затверджена наказом Мінприроди України № 639 від 10.12.2008 і зареєстрована Мінюстом України за № 48/16064 від 21.01.2009, було здійснено розрахунок заподіяних збитків, які склали 44262, 60 грн. за період з 17.09.2013 по 17.03.2014 (арк. с. 26-33).

Відповідачеві була пред'явлена претензія № 4-6209-12-3 від 24.06.2014 про відшкодування збитків у розмірі 44262, 60 грн., заподіяних державі в результаті порушення природоохоронного законодавства України внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТОВ "Екологія Україна" разом із здісненим розрахунок збитків. Претензія була отримана відповідачем 05.08.2014, залишена без відповіді та розмір збитків не сплачений (арк. с. 24-25).

Частиною першою статті 4 ОСОБА_3 України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виключно законами, які регулюють відносини, пов'язанні з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється: необхідність одержання документа дозвільного характеру; дозвільний орган, уповноважений видати документ дозвільного характеру; платність або безплатність видачі документа дозвільного характеру; строк прийняття рішення про видачу або відмову у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі та анулювання документа дозвільного характеру; можливість набуття суб'єктом господарювання права на продовження певних дій щодо здійснення господарської діяльності за декларативним принципом.

Як передбачено частиною 5 статті 4 ОСОБА_3 України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 11 ОСОБА_3 України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим ОСОБА_3, діють у частині, що не суперечить цьому ОСОБА_3.

Відповідно до ст.10 ОСОБА_3 України "Про охорону атмосферного повітря" (далі - Закон), підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до ст.11 ОСОБА_3, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

В статті 33 ОСОБА_3 передбачено, що особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону несуть відповідальність згідно з законом.

Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом (ст. 34 ОСОБА_3).

ОСОБА_3 України "Про охорону атмосферного повітря" вбачається, що ним не встановлено строки видачі територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Механізм проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами врегульований Порядком проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 302.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що дозвіл видається безоплатно територіальними органами Мінприроди за погодженням з установами державної санітарно-епідеміологічної служби на термін не менш як п'ять років.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що термін дії дозволу може бути продовжено. Для цього передбачено обов'язок суб'єкта господарювання завчасно не пізніше 30 календарних днів до дня закінчення дії дозволу подати заяву до територіального органу Мінприроди України (у даному випадку до Управління) про продовження його терміну.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач мав дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря № -67 віл 05.06.2008 строком дії до 05.06.2013.

Новий дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -15 отримано ТОВ "Екологія Україна" 18.03.2014, строком дії до 18.03.2019 (арк. с. 50).

Таким чином, як й встановлено перевіркою Державної екологічної інспекції України, у період з 05.06.2013 по 18.03.2014 відповідач здійснював свою діяльність на полігоні без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

У зв'язку із вищевказаним порушенням відповідачем норм природоохоронного законодавства, позивач розрахував розмір шкоди, заподіяної відповідачем державі, яка за період з 17.09.2013 по 17.03.2014 склала 44262, 60 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність чотирьох умов, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб та вина боржника.

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Господарський суд, з урахуванням вищевикладеного, вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача шкоди, заподіяної порушенням законодавством про охорону навколишнього природного середовища, у розмірі 44262, 60 грн. обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому такими, що підлягають задоволення у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про відсутність його вини у здійсненні діяльності без відповідного дозволу, оскільки збитки за скид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу були нараховані позивачем за період під час якого відповідачем здійснювались заходи щодо отримання даного дозволу, які були призупинені у зв'язку із процесом передачі повноважень від територіальних органів Мінприроди до спеціального створених підрозділів обласних державних адміністрацій.

Господарський суд не приймає до уваги вищевказане твердження відповідача з нижченаведених підстав.

Як встановлено судом вище, дозвіл № -67 від 05.06.2008 на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря був виданий відповідачеві на термін з 05.06.2008 по 05.06.2013.

Згідно законодавства, відповідач для продовження терміну дії дозволу мав звернутись до органів дозвільного характеру з повним пакетом документів та відповідною заявою не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення дійсного дозволу, тобто до 05.05.2013.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 159 "Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища" територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища було ліквідовано, а виконання ними повноважень припинено з 17.05.2013.

Тобто, до моменту закінчення дії дозволу відповідач міг безперешкодно звернутись до територіального органу Міністерства охорони навколишнього природного середовища з відповідною заявою.

Доказів звернення відповідача із відповідною заявою для продовження терміну дії дозволу до органів дозвільного характеру у строки, передбачені чинним природоохоронним законодавством України, відповідачем до суду не надано, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Крім того, позивачем до матеріалів справи залучено докази сплати у добровільному порядку відповідачем збитків за понаднормативне забруднення атмосферного повітря стаціонарними джерелами викидів ТОВ "Екологія Україна" в період з 06.06.2013 по 16.09.2013 на суму 16326, 13 грн., тобто за період, що передує оспорюваному в даній справі, що свідчить про визнання відповідачем наявності порушення природоохоронного законодавства (арк. с. 93-97).

Щодо клопотання відповідача про зобов'язання позивача надати до суду оригінал книги вхідної вихідної документації або іншу документацію, що фіксує порядок проходження вхідно/вихідної кореспонденції документації за період з 01.01.2013 по 17.03.2014 року, а також, оригінали та належним чином засвідчені копії листів та записів (переписки) з ТОВ "Екологія Україна" за період з 01.01.2013 по 17.03.2014, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Позивачем у вищевказаному клопотанні не зазначено, які обставини перешкоджають наданню даних доказів, а також не надано доказів як-то звернення до відповідача з клопотанням про надання даних документів та відмови останнього в їх наданні. З урахування викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаного клопотання відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 33-34, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія Україна" (52001, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Смоленська, 72; ідентифікаційний код 32576064) на користь Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (49010, м. Дніпро, вул. Лабораторна, 69; ідентифікаційний код 37988899) до спеціального фонду Державного бюджету України 13278, 78 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 30 % грошових стягнень за шкоду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія Україна" (52001, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Смоленська, 72; ідентифікаційний код 32576064) на користь Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (49010, м. Дніпро, вул. Лабораторна, 69; ідентифікаційний код 37988899) до спеціального фонду обласного бюджету Дніпропетровської обласної ради 8852, 52 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 20 % грошових стягнень за шкоду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія Україна" (52001, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Смоленська, 72; ідентифікаційний код 32576064) на користь Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (49010, м. Дніпро, вул. Лабораторна, 69; ідентифікаційний код 37988899) до спеціального фонду місцевого бюджету Підгороднянської міської ради 22131, 30 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 50 % грошових стягнень за шкоду, із зарахуванням коштів на аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Дніпропетровській області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державними і місцевими бюджетами"

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екологія Україна" (52001, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Смоленська, 72; ідентифікаційний код 32576064) на користь Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (49010, м. Дніпро, вул. Лабораторна, 69; ідентифікаційний код 37988899) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378 грн. за наступними реквізитами: отримувач: Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, , р/р 0939 в УДКСУ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, МФО банку 820172.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 30.01.2017

Суддя ОСОБА_4