КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. справа№ 910/18662/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Цурка Н.О.

відповідача - Зорич Г.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

на рішення Господарського суду м. Києва від 15.11.2016 р.

у справі № 910/18662/16 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-Контакт"

про скасування оперативно-господарської санкції щодо недопущення до приміщень

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство акціонерного банку "Укргазбанк" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-Контакт" про скасування оперативно-господарської санкції Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-Контакт" у вигляді заборони Публічному акціонерному товариству "Акціонерний банк "Укргазбанк" доступу до приміщення № 1 та № 2 загальною площею 1 107,92 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, 12, літера А, накладену на підставі договору суборенди № ДС 679 від 19.04.2014 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.11.2016 р. у даній справі в позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство акціонерного банку "Укргазбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про повне задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що відповідачем передчасно застосовані санкції, що передбачені п. 5.4 договору, та фактично відповідач позбавив позивача того, на що він розраховував коли укладав договір суборенди. Також скаржник вважає, що застосування у даному випадку оперативно-господарської санкції було передчасним та не відповідало принципу розумності та співмірності вчиненого порушення суборендарем, оскільки на момент застосування оперативної санкції орендар не мав достатніх підстав для застосування саме такого виду санкцій.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17.01.2017 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

19.04.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Форум-Менеджмент Груп" (далі - орендар) та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - суборендар) було укладено договір суборенди № ДС 679 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендар зобов'язався передати в суборенду, а суборендар зобов'язується прийняти згідно умов цього договору приміщення, які знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, 12, літера А.

Згідно з п. 1.1.1 договору орендар передає суборендарю наступні нежитлові приміщення: приміщення № 1 - площею 229,20 кв. м., яке розташоване в корпусі А на сьомому поверсі офіс А-703 (плюс фактор приміщень спільного користування); приміщення № 2 площею 778,00 кв. м., яке розташоване в корпусі А, вхід А1 на цокольному поверсі, офіс А-001 (плюс фактор приміщень спільного користування).

Як передбачено п. 1.2.1 договору, строк суборенди встановлено з 01.05.2014 р. до 28.06.2016 р.

01.05.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Форум-Менеджмент Груп", Товариством з обмеженою відповідальністю "Реал Контакт" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" було укладено договір про внесення змін до договору суборенди № ДС 679 від 19.04.2014 р., відповідно до умов якого змінено орендаря на Товариство з обмеженою відповідальністю "Реал Контакт".

Відповідно до п. 7.1 договору суборендар вступає у користування приміщенням у день підписання сторонами акту прийому-передачі приміщення.

01.05.2014 р. між сторонами були підписані акти прийому-передачі, відповідно до яких орендар передав, а суборендар прийняв обидва приміщення загальною площею 1 007,20 кв. м.

23.06.2015 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 10162/5615/2015 з проханням надати згоду на укладення додаткової угоди про розірвання договору суборенди № ДС 679 від 19.04.2014 р., посилаючись на прийняте банком рішення про переміщення структурних підрозділів із суборендованих приміщень до власних приміщень.

У відповідь, листом № 4522 від 25.06.2015 р., відповідач повідомив позивача про неможливість надання згоди на дострокове розірвання договору та зазначив, що в односторонньому порядку договір може бути припинений, якщо орендаря повідомлено за два місяці до дня такого припинення, тобто з 23.08.2015 р., при виконанні умов п. 12.6 договору, зокрема сплати всіх платежів, штрафу та повернення приміщення по акту приймання-передачі.

Таким чином, сторони не дійшли згоди про розірвання договору.

Як передбачено п. 16.5 договору, суборендар має право в односторонньому порядку припинити дію цього договору, з обов'язковим наданням орендарю письмового повідомлення за 2 (два) місяці до дня такого припинення, при виконані умов п. 12.6 договору. Зазначене повідомлення буде вважатися наданим орендарю належним чином, якщо воно направлено цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення за допомогою УДППЗ "Укрпошта" або особисто вручено кур'єром під розпис уповноваженої стороною особи.

Згідно з п. 12.6 договору, у випадку дострокового припинення цього договору з ініціативи суборендаря або у випадку дострокового припинення дії цього договору внаслідок порушення суборендарем своїх зобов'язань, встановлених цим договором, суборендар зобов'язаний сплатити орендарю штраф в розмірі трьохмісячної орендної плати (з урахуванням ПДВ) по цьому договору (вартість послуг суборенди), яка буде діяти на момент припинення дії цього договору з урахуванням п.п. 2.3, 2.5 цього договору. За ініціативою орендаря такий штраф може бути повністю або частково погашений за рахунок гарантійного платежу.

Отже, укладений договір міг бути припиненим в односторонньому порядку з ініціативи позивача лише з 23.08.2015 р. та при умові сплати позивачем штрафу. Однак, позивачем доказів сплати штрафу у розмірі визначеному п. 12.6 договору, не подано.

В подальшому, листами № 10131/6957/2015 від 06.08.2015 р. та № 10131/6977/2015 від 07.08.2015 р. позивач повідомив відповідача про те, що в період з 07.08.2015 р. по 18.08.2015 р. ним буде здійснено переміщення співробітників та майна (меблів, комп'ютерної техніки, документів) з суборендованих приміщень, зазначивши залучені до цього транспортні засоби.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Як передбачено ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Укргазбанк" вже зверталось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-Контакт" про внесення змін до договору суборенди № ДС 679 від 19.04.2014 р. в частині його дії до 31.08.2015 р.

Проте, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 р. у справі № 910/24232/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2016 р., в задоволені позову було відмовлено.

Згідно з п. 1.5.6 договору суборендар зобов'язаний по закінченні першого, а потім другого року суборенди протягом 10 календарних днів з моменту направлення повідомлення-розрахунку від орендаря поповнити суму гарантійного платежу до розміру, який дорівнює двом місячним орендним платам виходячи з суми місячної орендної плати, діючої на початок другого, а потім третього року суборенди.

Листом № 4686 від 29.07.2016 р. відповідач звернувся до позивача з вимогою протягом 10 календарних днів з моменту отримання цього повідомлення поповнити суму гарантійного платежу на суму 245 860,89 грн.

Даний лист було отримано позивачем 10.08.2016 р. та зареєстровано за № 15/17138, що підтверджується відповідною відміткою.

Таким чином, позивач повинен був сплатити гарантійний платіж до 20.08.2016 р., та оскільки 20.08.2016 р. припадає на вихідний день з урахуванням ст. 254 ЦК України оплата мала бути здійснена 22.08.2016 р.

Відповідно до п. 5.4 договору у випадку прострочення сплати орендної плати, плати за сервісне обслуговування, та/або порушення строків виконання зобов'язань, передбачених п. 1.5 цього договору, орендар має право застосувати до суборендаря таку оперативно-господарську санкцію, як обмеження доступу суборендаря до приміщень (обмеження доступу включає заборону в тому числі шляхом опечатування приміщень, входити до приміщень, забирати, вносити, вивозити будь-яке майно, що знаходиться в приміщеннях, користуватися приміщеннями його працівникам, представникам, відвідувачам або іншим особам, що діють від імені або в інтересах суборендаря).

Пунктом 16.3 договору передбачено право орендаря на односторонню відмову від договору у випадку, якщо суборендар один або більше разів прострочив сплату орендної плати та/чи сервісних послуг проти встановлених цим договором термінів платежу.

27.08.2015 р. комісією у складі представників ТОВ "Реал-Контакт", ТОВ "Форум Еволюшн" та охорони було складено акт заборони доступу та опечатування нежитлових приміщень, в якому зафіксовано, що в приміщеннях майно відсутнє.

Згідно з п. 7.3 договору орендна плата та плата за сервісне обслуговування приміщення нараховується до дати повернення приміщення (включаючи день підписання акту прийому-передачі).

Так, в матеріалах справи відсутні докази того, що сторонами складено акт прийому-передачі приміщення з оренди.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що позивачем сплачено орендну плату за період з вересня по грудень 2015 року.

Згідно з п. 5 ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним або зміненим.

Наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд (ч. 1 ст. 782 ЦК України).

Згідно п. 2 ст. 782 ЦК України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

31.12.2015 р. листом № 5394 позивач повідомив відповідача про відмову від договору суборенди № ДС 679 від 19.04.2014 р., в зв'язку з неналежним виконанням умов договору по сплаті орендної плати за період з вересня по грудень 2015 року, та вимагав сплатити борг.

Вказаний лист був отриманий відповідачем 31.12.2015 р.

Таким чином, договір суборенди № ДС 679 від 19.04.2014 р. вважається розірваним з 31.12.2015 р.

З розірванням договору позивач втратив статус суборендаря, тому вимога про зобов'язання відповідача надати доступ до орендованого приміщення є безпідставною.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про скасування оперативно-господарської санкції Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-Контакт" у вигляді заборони Публічному акціонерному товариству "Акціонерний банк "Укргазбанк" доступу до приміщення № 1 та № 2 загальною площею 1 107,92 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, 12, літера А, накладену на підставі договору суборенди № ДС 679 від 19.04.2014 р., є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 15.11.2016 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 15.11.2016 р. у справі № 910/18662/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/18662/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко