ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Справа № 904/4984/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Картере В.І.,
Кролевець О.А.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО"
на рішення та постановугосподарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.10.2016
у справі№ 904/4984/16
господарського судуДніпропетровської області
за позовомУкраїнського державного підприємства "Укрхімтрансаміак"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "БДО"
простягнення 237 860 грн. 59 коп.,
за участю представників:
від позивача: Стерлікова А.А.від відповідача: Петрашенко В.П.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.11.2016 касаційну скаргу у справі №904/4984/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Кролевець О.А., Плюшка І.А. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2016.

Сторони повідомлено телефонограмами від 16.12.2016 про те, що 20.12.2016 у зв`язку з перебуванням судді-доповідача на лікарняному розгляд справи №904/4984/16 не відбудеться.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26.12.2016 касаційну скаргу прийнято до свого провадження колегією суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Картере В.І., Кролевець О.А. згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.12.2016 та призначено її розгляд на 17.01.2017.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.01.2017 продовжено строк та відкладено розгляд касаційної скарги.

1. Зміст позовних вимог та стислий виклад підстав подання позову

Українське державне підприємство "Укрхімтрансаміак" звернулося до господарського суду із позовом до ТОВ "БДО" про стягнення, з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог, 237 860,59 грн., з яких: 194 434,35 грн. - збитки, 43 426,24 грн. - неустойка.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в межах договору про надання інформаційно-консультаційних послуг №60/02А від 22.04.2013 та додаткової угоди №1 від 22.04.2013 ним перераховано відповідачу 50% передоплати у сумі 100 008 грн. за виконання інформаційно-консультаційних послуг, а саме перевірки податкового обліку підприємства позивача.

Відповідач у встановлений договором строк послуг не надав, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до ТОВ "Аудиторська фірма "Капітал" про закупівлю аналогічних послуг, внаслідок чого поніс збитки у сумі 194 434,35 грн.

Посилаючись на пункт 6.1 спірного договору, позивач нарахував до стягнення з відповідача неустойку у сумі 43 426,24 грн. за період з 04.11.2015 по 03.05.2016.

2. Стислий виклад суті рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016 (суддя Колісник І.І.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 (судді: Березкіна О.В. - головуючий, Дармін М.О., Подобєд І.М.), позовні вимоги УДП "Укрхімтрансаміак" задоволено частково, стягнуто з відповідача збитки у сумі 100 008 грн. та 1500,12 грн. судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди визнали причини пропуску строку позовної давності поважними, а права позивача такими, що підлягають захисту.

Суди послались на норми ст.ст. 22, 256, 258, 261, 267, 509, 612, 906, 907 ЦК України та ст.ст. 193, 224, 225 ГК України.

Судові рішення мотивовано тим, що оскільки позивач на виконання договору сплатив відповідачу грошові кошти у сумі 100 008 грн., але відповідач не надав відповідні послуги в порядку та на умовах, визначених договором, зазначена сума є збитками позивача, завданими йому невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг і які підлягають відшкодуванню виконавцем.

Відмовляючи у стягненні збитків у сумі 94 426,35 грн., господарські суди виходили із того, що ця сума не є різницею у вартості послуг з аудиту податку на прибуток та додану вартість, яку позивач вважає збитками. Крім того, стверджуючи про можливість віднесення такої різниці у вартості послуг до збитків, позивачем не надано доказів неможливості отримання ним аналогічних послуг у той період часу від інших виконавців за тією ж вартістю.

3. Підстави, з яких оскаржено судові рішення господарських судів

ТОВ "БДО", не погоджуючись із судовими рішеннями, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, прийняти нове рішення про відмову у позові.

Скаржник вказує на порушення судами ч.4 ст.267 ЦК України, оскільки позивач звернувся до суду після спливу строків позовної давності.

Відповідачем письмово заявлялося про необхідність застосувати строк позовної давності у даному спорі.

Проте суди за власною ініціативою обґрунтували поважність причин для поновлення строку позовної давності без клопотання чи заяви з боку позивача.

Скаржник вважає, що дії суду щодо поновлення строку позовної давності з власної ініціативи є безпідставними, оскільки строк позовної давності встановлений не процесуальним, а матеріальним законом.

Також у скарзі вказується на ст.81 ГПК України, за якою господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не мала права її підписувати. За доводами скаржника позовну заяву у даній справі підписано не уповноваженою особою.

Скаржник вказує, що суди дійшли помилкового висновку, що відносини сторін ґрунтуються на договорі №60/02А від 22.04.2013.

Відповідач застосував своє право притримання паперового звіту, яке передбачене ч.2 ст.594 ЦК України, оскільки позивач безпідставно затримував з свого боку передачу оригіналу договору та почав оспорювати своїми діями дійсність та укладеність договору.

Оскільки виконавець за договором направив замовнику звіт аудитора у паперовому вигляді, а останній його прийняв та відповів на нього, послуги за договором виконано відповідачем належним чином, а тому у позивача відсутні підстави для стягнення здійсненої передоплати.

4. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу УДП "Укрхімтрансаміак", посилаючись на норми, зокрема, ст.267 ЦК України, вказує на правильність висновків судів про поважність пропуску строку позовної давності.

Позивач вважає касаційну скаргу безпідставною та просить відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

Судами встановлено на підставі ст.35 ГПК України з постанови Вищого господарського суду України від 04.04.2016 у справі №904/10393/14, що 22.04.2013 між УДП "Укрхімтрансаміак" як замовником та ТОВ "БДО" як виконавцем укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 60/02А у спрощений порядок.

22.04.2013 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору.

Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується надавати замовнику інформаційно-консультаційні послуги (послуги), а замовник зобов`язується приймати і оплачувати надані послуги.

За п.1.1 додаткової угоди під інформаційно-консультаційними послугами розуміється перевірка податкового обліку УДП "Укрхімтрансаміак" за відповідними податками і звітами.

Згідно п.4 додаткової угоди у якості результатів послуг виконавець надасть свої висновки з податкової перевірки у вигляді письмового звіту про податковий аудит російською мовою, в якому будуть викладені виявлені виконавцем помилки податкового обліку замовника і зазначені короткі рекомендації по виявленим помилкам.

За умовами п.5 додаткової угоди № 1 термін початку податкової перевірки - 25.04.2013, передача проекту звіту замовнику - 31.05.2013. Строк надання виконавцем остаточного звіту - протягом п`яти робочих днів після обговорення проекту звіту із замовником та усунення вказаних замовником зауважень.

Згідно п.8 додаткової угоди вартість послуг становить 200 016,00 грн.

Пунктом 9 додаткової угоди №1 встановлено, що оплата послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця в наступному порядку: передоплата в розмірі 50% вартості послуг - після підписання договору; решта 50% вартості послуг - протягом трьох робочих днів з моменту підписання акту приймання-здачі послуг (виконаних робіт) або з моменту, коли послуги вважаються виконаними належним чином відповідно до пункту 4.2 договору (залежно від дати, що настала раніше).

За п.3.3 договору у випадку, якщо замовник на підставі письмового запиту виконавця і в узгоджений сторонами строк не забезпечить виконавця усією необхідною інформацією та/або документами, строк виконання відповідних послуг і передачі звітних документів автоматично збільшується на період такого прострочення замовника. При цьому виконавець зобов`язується передати замовнику письмове повідомлення про продовження строку надання послуг у зв`язку з несвоєчасним або неповним наданням інформації та/або документів. Зазначене повідомлення виконавець надсилає замовнику поштою, кур`єром або передає на руки не пізніше робочого дня, наступного за останнім днем узгодженого сторонами строку надання інформації та/або документації, з додатковою відправкою у той же час факсом або сканованого варіанту на електронну пошту.

За п.4.1 договору по закінченню надання послуг, передбачених кожною окремою додатковою угодою до договору, виконавець направляє замовнику акт приймання-здачі наданих послуг (виконаних робіт).

Також судами встановлено, що відповідно до платіжного доручення №662 від 30.04.2013 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у сумі 100 008,00 грн. за вказаним рахунком у якості попередньої оплати.

Судами встановлено, що проект звіту перевірки направлено відповідачем позивачу для обговорення 31.07.2015.

Листом № 848 від 07.08.2015 позивач повернув на адресу відповідача проект звіту.

Крім того, судами встановлено, що 27.06.2013 між позивачем та ТОВ "Аудиторська фірма "Капітал" як виконавцем укладено договір №1019-Суп про надання аудиторських послуг, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець надає аудиторські послуги, а замовник приймає та оплачує належно надані виконавцем послуги.

6. Норми права, на які звертається увага судами при вирішенні спору

За ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини другої ст.224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

7. Норми права та мотиви, з яких виходить касаційна інстанція при прийнятті постанови

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.47 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає висновки місцевого та апеляційного господарських судів про наявність підстав для часткового задоволення позову передчасними.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

З оскаржуваних рішень господарських судів не вбачається наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, які є необхідними для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків.

Стягуючи з відповідача 100 008,00 грн. збитків, суди попередніх інстанцій послалися лише на порушення зі сторони відповідача строку виконання договірних зобов`язань.

Натомість, суди не дослідили причин такого порушення та не надали оцінку тому факту, що зобов`язання відповідачем виконувалось, зокрема із встановлених судами обставин вбачається, що відповідачем надсилався проект звіту позивачу для обговорення.

Також судами не досліджено умов договору, якими встановлено відповідальність виконавця за порушення строків надання послуг.

Вищий господарський суд України вважає висновки судів попередніх інстанцій суперечливими і передчасними, оскільки їх зроблено з неповним дослідженням доказів та з`ясуванням обставин, які мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.

Касаційна інстанція звертає увагу, що договір є обов`язковим до виконання, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В судовому засіданні скаржник наполягав на тому, що сума попередньої оплати не підлягає поверненню, оскільки працівники відповідача виконували відповідні послуги на замовлення позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Крім того, скаржник вказує, що направляв звіт позивачу електронною поштою.

Суди не дослідили матеріали справи, які свідчать, що роботи виконавцем виконувались.

За ч.2 ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на зазначене прийняті вище у цій справі рішення та постанова не відповідають наведеним нормам права, тому підлягають скасуванню.

Наведені вище обставини підлягають врахуванню та оцінці в сукупності з іншими обставинами справи при новому розгляді.

Збитки у сумі 94426,35 грн. суди визнали недоведеними та правильно відмовили в цій частині в позові.

Касаційна інстанція вважає, що справа підлягає направленню на новий розгляд в цілому для повного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи з огляду на необхідність дослідження елементів цивільної відповідальності.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим суди прийшли до передчасних висновків по справі, а постановлені судові рішення не можна визнати законними та обґрунтованими.

Тому рішення та постанова у цій справі підлягають скасуванню, а справа направляється на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, дослідити правову природу спірних правовідносин, умови укладеного між сторонами договору, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, встановити наявність/відсутність складу цивільного правопорушення в діях відповідача та в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами процесуального права та матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Також судам слід перевірити посилання скаржника на норми ч.2 ст.594 ЦК України.

Доводи скаржника про застосування норм права щодо позовної давності підлягають дослідженню лише у випадку встановлення обставин про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "БДО" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 904/4984/16 скасувати.

Справу № 904/4984/16 передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: В. Картере

О. Кролевець