РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017Справа №910/19935/16

За позовом Державної установи Міністерства оборони України "70 Управління начальника робіт"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МУНЛАЙТ ІСТ"
третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву
третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство оборони України
про усунення перешкод у користуванні майном

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Пилипенко В.В. (свідоцтво № 1023 від 10.06.2013 року)
від відповідача Сьомко Р.О. (дов. № 24/11 від 24.11.2016 року) Цапун Л.В. (дов. № 24/11 від 24.11.2016 року)
від третьої особи-1Григоренко І.В. (дов. № 38 від 10.11.2016 року)
від третьої особи-2Тушницький О.О. (дов. № 220/22/д від 18.01.2017 року)
від прокуратуриЛесько Г.Є. (посвідчення № 034692)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 19 січня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Державна установа Міністерства оборони України "70 Управління начальника робіт" (надалі по тексту - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МУНЛАЙТ ІСТ" (надалі по тексту - відповідач) про усунення перешкод у користуванні майном.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконними діями відповідача, які перешкоджають позивачу у здійсненні його права на користування нежитловими будівлями за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16, у зв'язку з чим позивач просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні майном, шляхом звільнення зайнятих приміщень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 року порушено провадження у справі № 910/19935/16 та призначено справу до розгляду на 08.12.2016 року.

02.12.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов. У поданому відзиві відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності позивача на спірне нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року, залучено до участі у справі № 910/19935/16 у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву, розгляд справи було відкладено на 22.12.2016 року, у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів у справі.

21.12.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідачем надано витяг про державну реєстрацію прав № 33295956 від 27.02.2012 року та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 75203659 від 08.12.2016 року, з яких вбачається, що нежилі будівлі (літ. А) - 1 674,40 кв.м., нежилі будівлі (літ. Б) - 162,60 кв.м., нежилі будівлі (літ. В) - 130,80 кв.м., загальною площею 1 967,80 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16 належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "МУНЛАЙТ ІСТ" на підставі Договору купівлі-продажу № 224 від 28.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крижановською В.П.

22.12.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство оборони України.

22.12.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Першого заступника військового прокурора центрального регіону України надійшло повідомлення про вступ у справу.

У судовому засіданні 22.12.2016 року представники сторін не заперечили проти поданого клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні подав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане позивачем 22.12.2016 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 року розгляд справи було відкладено на 12.01.2017 року, у зв'язку з неявкою відповідача та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

12.01.2017 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення по справі. У поданих поясненнях третя особа зазначила, що згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16 належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "МУНЛАЙТ ІСТ".

12.01.2017 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від прокуратури надійшло клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерства оборони України.

У судовому засіданні 12.01.2017 року представники учасників судового процесу не заперечили проти поданого клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерства оборони України.

Суд, розглянувши подане прокуратурою та позивачем клопотання, у відповідності до вимог статті 27 Господарського процесуального кодексу України, залучає до участі у справі у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство оборони України, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки.

Суд, розглянувши подане прокуратурою клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 12.01.2017 року залучено до участі у справі № 910/19935/16 в якості третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство оборони України, розгляд справи відкладено на 19.01.2017 року.

19.01.2017 року представник Міністерства оборони України через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав пояснення по справі та клопотання про залучення Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Розглянувши подане Міністерством оборони України клопотання про залучення Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, суд відмовляє у його задоволенні враховуючи наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Слід зазначити, що метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини.

Допущення або притягнення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи.

Зі змісту поданого Міністерством оборони України клопотання вбачається, що ним належним чином не обґрунтовано, яким чином прийняте у даній справі рішення може вплинути на права та обов'язки Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України щодо однієї з сторін цієї справи, або стосуватись його законних інтересів.

Крім того, представник Міністерства оборони України зазначив, що Центральне спеціалізоване будівельне управління Міністерства оборони України знаходиться у його підпорядкуванні.

Представник позивача у судовому засіданні 19.01.2017 року надав пояснення по справі. У поданих поясненнях позивач зазначив, що у позовній заяві допущено помилку та невірно зазначено інвентарні номери спірного майна. У відомості результатів інвентаризації зазначена наступна інформація щодо спірного майна:1) КПП (інв. номер 30/25); 2) Склад (інв. номер 34/25); 3) Склад (інв. номер 35/25); 4) АЗС (інв. номер 37/25); 5) Рампа (інв. номер 38/25).

Заявлені позовні вимоги, розглядаються з урахуванням пояснень, поданих у судовому засіданні 19.01.2017 року.

У судовому засіданні 19.01.2017 року представники позивача та прокуратури надали усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.01.2017 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти позову заперечив.

Представники третіх осіб у судовому засіданні 19.01.2017 року надали усні пояснення по суті спору.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведення документальної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної установи Міністерства оборони України "70 Управління начальника робіт" щодо використання будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16, яка проведена з 25.06.2009 року по 01.07.2009 року складено Акт № 234 від 08.07.2009 року.

У Акті № 234 від 08.07.2009 року зазначено, що будівлі, які знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16, а саме: 1) КПП (інв. номер 30/25); 2) Склад (інв. номер 34/25); 3) Склад (інв. номер 35/25); 4) АЗС (інв. номер 37/25); 5) Рампа (інв. номер 38/25) перебувають на балансовому обліку позивача.

Інвентаризаційною комісією позивача, згідно наказу керуючого санацією ДУ « 70 УНР» № 7 від 24.11.2014 року, № 12 від 29.12.2014 року було проведено річну інвентаризацію основних фондів і товарно-матеріальних цінностей.

За результатами проведення зазначеної річної інвентаризації основних фондів і товарно-матеріальних цінностей було складено протокол від 26.01.2015 року, відповідно до якого інвентаризаційну комісію не було допущено для огляду території за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16 невідомими приватними структурами.

Позивач зазначає, що він є власником та балансоутримувачем будівель за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16, 1) КПП (інв. номер 30/25); 2) Склад (інв. номер 34/25); 3) Склад (інв. номер 35/25); 4) АЗС (інв. номер 37/25); 5) Рампа (інв. номер 38/25).

Позовні вимоги обґрунтовані незаконними діями відповідача, які перешкоджають позивачу у здійсненні його права на користування нежитловими будівлями за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16, у зв'язку з чим позивач просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні майном, шляхом звільнення зайнятих приміщень.

У поданому відзиві відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності позивача на спірне нерухоме майно.

Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву зазначив, що згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16 належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "МУНЛАЙТ ІСТ".

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

У відповідності до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наведена стаття унормовує захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, констатує, що право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Відповідно до цієї статті, власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном. Зазначений позов отримав назву «негаторний».

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення виробничих приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення громадян з неправомірно займаних жилих приміщень власника, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника тощо).

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

При цьому, задоволення негаторного позову можливе за сукупністю двох підстав:

- наявність у позивача права вимоги усунення перешкод;

- вчинення перешкод відповідачем.

За відсутністю хоча б однієї з обставин, підстави для задоволення негаторного позову відсутні.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження викладених у позовній заяві обставин, позивач вказує, що згідно Акту № 234 від 08.07.2009 року будівлі, які знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16, а саме: 1) КПП (інв. номер 30/25); 2) Склад (інв. номер 34/25); 3) Склад (інв. номер 35/25); 4) АЗС (інв. номер 37/25); 5) Рампа (інв. номер 38/25) перебувають на балансовому обліку позивача.

Натомість, відповідачем надано витяг про державну реєстрацію прав № 33295956 від 27.02.2012 року та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 75203659 від 08.12.2016 року, з яких вбачається, що нежилі будівлі (літ. А) - 1 674,40 кв.м., нежилі будівлі (літ. Б) - 162,60 кв.м., нежилі будівлі (літ. В) - 130,80 кв.м., загальною площею 1 967,80 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16 належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "МУНЛАЙТ ІСТ" на підставі Договору купівлі-продажу № 224 від 28.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крижановською В.П.

Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву зазначив, що згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16 належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "МУНЛАЙТ ІСТ".

Відповідно до статті 144 Господарського кодексу України майнові права суб'єктів господарювання виникають внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом.

Правом власності згідно з частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною 1 статті 183 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1)право власності на нерухоме майно;

2)право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3)інші речові права відповідно до закону;

4)податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Таким чином, згідно з приписами чинного законодавства України, право власності на нерухоме майно, зокрема яким є спірні приміщення, підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Матеріали справи не містять, а позивачем не надано суду належних та допустимих доказів (свідоцтво або витяг з Державного реєстру прав на нерухоме мано) на підтвердження факту здійснення державної реєстрації права власності за позивачем на будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16.

З витягу про державну реєстрацію прав № 33295956 від 27.02.2012 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 75203659 від 08.12.2016 року вбачається, що нежилі будівлі (літ. А) - 1 674,40 кв.м., нежилі будівлі (літ. Б) - 162,60 кв.м., нежилі будівлі (літ. В) - 130,80 кв.м., загальною площею 1 967,80 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Госпітальний, 16 належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "МУНЛАЙТ ІСТ" на підставі Договору купівлі-продажу № 224 від 28.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крижановською В.П.

Відтак суд приходить до висновку про те, позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено, що позивач є власником спірного нерухомого майна, що узгоджується з приписами частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України та статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи вищезазначене, позов Державної установи Міністерства оборони України "70 Управління начальника робіт" задоволенню не підлягає.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Державної установи Міністерства оборони України "70 Управління начальника робіт" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.01.2017

Суддя С.В. Стасюк