ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

01.02.2017 Справа № 904/9839/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017р. у справі № 904/9839/16

за позовом ОСОБА_1, м. Дніпро

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг компанія "Інтермет", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

відповідача-2: публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк", м. Київ

відповідача-3: товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест", м. Київ

відповідача -4: ОСОБА_3, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

відповідача-5: приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І.А., м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

відповідача-6: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., м. Київ

відповідача-7: Виконавчого комітету Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи", м. Запоріжжя

про визнання правочинів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017р. у справі № 904/9839/16 (суддя Євстигнеєва Н.М.):

1. В задоволенні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки № 25-з від 28.12.2010 з Договорами про внесення змін та доповнень до нього: № 1 від 11.03.2011, № 2 від 01.03.2012, № 3 від 02.10.2012, № 4 від 12.12.2012, № 5 від 28.02.2013, № 6 від 27.03.2013, № 7 від 29.04.2013, укладений між ПАТ "Індустріально-експортний банк" (змінене найменування на ПАТ "Креді Агріколь Банк") та ВАТ "Холдинг Компанія "Інтермет", посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 28.12.2010, зареєстрований в реєстрі за № 6325, з моменту його укладення - відмовлено.

2. Припинено провадження у справі в частині вимог про:

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 20.09.2013, укладений між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ТОВ "Енергомаш-Інвест", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 20.09.2013, зареєстрований в реєстрі за № 9450, з моменту його укладення;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.10.2014, укладений між ТОВ "Енергомаш-Інвест" та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. 23.10.2014, зареєстрований в реєстрі за № 1570, з моменту його укладення;

- про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 15186948 від 15.08.2014, прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Дутчак Т.Г. та індексний номер 16702947 від 23.10.2014, прийнятого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А;

- скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно - нежитлову будівлю, загальною площею 2140,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0), а саме:

- про реєстрацію права власності за ТОВ "Енергомаш-Інвест" (), номер запису про право власності: 6705420;

- про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), номер запису про право власності:

7442441.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017р. у справі № 904/9839/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами справи та апеляційної скарги дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011р. (зі змінами та доповненнями).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (станом на час подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно підпункту 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з подальшими змінами і доповненнями, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Відповідно підпункту 4 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При поданні позовної заяви заявником сплачено судовий збір у сумі 8268,00 грн., та відповідно 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, становить 9094,80 грн.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано до скарги доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі.

Разом з тим, скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017р. у справі № 904/9839/16, в обгрунтування чого посилається на те, що позивач перебуває у скрутному майновому стані, дивіденди від ТОВ "Холдінг компанія "Інтермет" не отримує біля 10 років, за місцем роботи перед ним є заборгованість по виплаті грошової винагороди у розмірі 84 777,82 грн.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з подальшими змінами і доповненнями, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12.11.2015 року за змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними та допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Слід звернути увагу, що оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, зі змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що відстрочення (розстрочення, звільнення) сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, при цьому єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній нормі дій є врахування ним майнового стану сторони.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, а обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Скаржник в обгрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду посилається на знаходження у скрутному майновому стані, не отримання дивідендів від ТОВ "Холдінг компанія "Інтермет" та наявність заборгованості по заробітній платі, в підтвердження чого надав довідку № 64 від 24.01.2017р., підписану директором та головним бухгалтером ТДВ "Криворізький завод "Універсал".

Проте, належних доказів на підтвердження майнового стану скаржника та факту неможливості оплати судового збору в установленому порядку і розмірі скаржником до суду не надано. Наявність же заборгованості по заробітній платі не виключає можливість мати інші доходи та не може підтверджувати скрутне майнове становище.

За таких обставин, оскільки скаржником не доведено того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, а наведені скаржником обставини не мають характеру виключних, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, визначених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", для відстрочення сплати судового збору, отже відповідне клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

У відповідності з п. 3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню заявникові без розгляду.

Після усунення обставин, зазначених у пункті 3 частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга може бути подана повторно, з урахуванням вимог статті 53 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017р. у справі № 904/9839/16.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2017р. у справі № 904/9839/16 повернути заявникові без розгляду.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга вих. № б/н від 25.01.2017р. та додані до неї документи на 30 арк.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко