ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 рокуСправа № 912/4386/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/4386/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ "Укртелеком",

до Управління соціального захисту населення Знам'янської районної державної адміністрації,

про стягнення 13054,13 грн,

за участю представників:

від позивача - юрисконсульт ОСОБА_1, довіреність № 1439 від 22.12.2016;

від відповідача - начальник юридичного відділу та з питань управління персоналом ОСОБА_2, довіреність №02-53/6/1 від 16.01.2017.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ "Укртелеком", звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 13054,13 грн заборгованості по відшкодуванню витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача.

Обґрунтовуючи поданий позов, позивач посилається на факт невиконання відповідачем умов укладеного договору №37-09/34 від 05.01.2015 про відшкодування витрат, пов'язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення, в частині повного та своєчасного відшкодування коштів за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян у 2015 році.

Ухвалою від 29.11.2016 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі, справу призначив до розгляду у судовому засіданні 20.12.2016.

Однак, судове засідання 20.12.2016 не відбулося у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Шевчук О.Б.

З огляду на усунення обставин, що зумовили перенесення судового засідання, господарський суд ухвалою від 22.12.2016 призначив дану справу до розгляду в судовому засіданні 24.01.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 24.01.2017 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву позов не визнав, посилаючись, зокрема, на те, що управління не має можливості перерахувати Публічному акціонерному товариству "Укртелеком" заборгованість на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, в сумі 13054 грн, яка виникла станом на 01.01.2016 у зв'язку з відсутністю бюджетних асигнувань.

У судовому засіданні 24.01.2017 представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши подані докази, що наведені в обґрунтування підстав позову, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В силу приписів статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 статті 202 ЦК України).

На виконання вимог Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком", в особі начальника відділу обслуговування масового сегмента Кіровоградської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" ОСОБА_3 (постачальник) та Управлінням соціального захисту населення Знам'янської районної державної адміністрації, в особі начальника управління ОСОБА_4 (платник), укладено договір № 37-09/34 від 01.01.2015 про відшкодування витрат, пов'язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення (надалі - Договір, а.с.18-19), предметом якого є відносини сторін щодо надання та фінансування пільг, пов'язаних із наданням телекомунікаційних послуг (в тому числі абонплата, встановлення телефонів, виконання додаткових робіт при встановленні квартирних телефонів) пільговим категоріям громадян згідно актів звіряння розрахунків за рахунок видатків, що здійснюються з державного бюджету на 2015 рік.

За умовами пункту 1.2. Договору Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (надалі - ПАТ "Укртелеком") надає телекомунікаційні послуги (в тому числі абонплата, встановлення телефонів, виконання, додаткових робіт при встановленні телефонів) пільговим категоріям громадян, які мають відповідні пільги, а платник (Управління соціального захисту населення Знам'янської районної державної адміністрації) проводить розрахунки за надані пільги відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України, Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" в межах кошторисних призначень на 2015 рік.

Платник зобов'язаний передбачити в своєму кошторисі в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на компенсацію витрат за телекомунікаційні послуги, надані постачальником пільговим категоріям громадян (підпункт 2.1.1. пункту 2.1. Договору).

Платник здійснює перерахування коштів постачальнику, передбачених на проведення розрахунків за надані пільги згідно кошторису доходів і видатків в межах запланованих призначень протягом 5-ти банківських днів з дня їх надходження з державного бюджету на рахунок платника (пункт 3.2. Договору).

Як вбачається із матеріалів справи позивачем на виконання умов укладеного Договору протягом 2015 року надавалися телекомунікаційні послуги, пільговим категоріям громадян, які проживають на території Знам'янського району та виставлялись відповідачу розрахунки щодо вартості послуг, згідно з формою "2-пільга".

У зв'язку з тим, що відповідачем не виконано взятих на себе зобов'язань щодо відшкодування суми наданих позивачем телекомунікаційних послуг в повному обсязі за Договором в повному обсязі, у останнього виникла заборгованість в загальній сумі 13054,13 грн.

Не відшкодування відповідачем суми 13054,13 грн за надані телекомунікаційні послуги в 2015 році стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача зазначеної суми коштів в примусовому порядку.

При цьому, господарський суд враховує, що відповідачем факт наявності заборгованості в сумі 13054,13 грн не оспорюється. Поряд з цим, відповідач посилається на неможливість погашення цієї суми заборгованості з огляду на відсутністю бюджетного фінансування.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про телекомунікації" та пункту 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Згідно з підпунктом "б" пункту 4 частини 1 статті 89 та статті 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 (надалі - Постанова №256) затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (надалі Порядок № 256), якими встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету. Зокрема, пунктом 2 Постанови №256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг в м. Знам'янському районі є Управління соціального захисту населення Знам'янської районної державної адміністрації.

Враховуються також положення пункту 5 Порядку №256, відповідно до якого головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення).

Відповідно до частини 1 пункту 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (частина 2 пункту 8 Порядку № 256).

Всупереч положенням чинного законодавства, витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян у 2015 році, в загальній сумі 13054,13 грн відповідачем відшкодовані не були, що не заперечується і самим відповідачем.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аргументи відповідача щодо неналежного бюджетного фінансування судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах.

Частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з пунктом 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446, від 15.05.2012 у справі № 3-28гс12 та постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 у справі № 15/5027/715/2011.

За таких обставин, Управління соціального захисту населення Знам'янської районної державної адміністрації відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно з частиною 6 статті 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частини 1-4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

У листі від 30.06.2011 № 31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України роз'яснило, що "...деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).".

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в особі Кіровоградської філії, до Управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради про стягнення коштів за Договором за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян у 2015 році в сумі 13054,13 грн у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі статті 49 Господарського процесуального України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Знам'янської районної державної адміністрації (Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Трудова, 4, ідентифікаційний код 03197724) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульв. Т. Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766) - 13054,13 грн заборгованості та 1378,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 30.01.2017.

Суддя О.Б. Шевчук