ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.01.2017 Справа № 920/969/16

за позовом Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління капітального будівництва і дорожнього господарства Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сервіс-Маркет, м. Суми,

про стягнення 1 615 325 грн. 38 коп.,

Головуючий суддя Жерьобкіна Є.А.

Суддя Костенко Л.А.

Суддя Резніченко О.Ю.

Представники:

Від позивача не зявився;

Від відповідача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 05.01.2016);

Прокурор Мороз А.В. (посвідчення № 031733 від 26.01.2015);

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Ухвалою господарського суду Сумської області від 19.12.2016 призначено розгляд справи № 920/969/16 колегіально у складі трьох суддів.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.12.2016, справу призначено до розгляду колегії суддів: головуючий суддя Жерьобкіна Є.А., суддя Костенко Л.А., суддя Джепа Ю.А.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.01.2017, у звязку з відсутністю судді Джепи Ю.А., справу призначено до розгляду колегії суддів: головуючий суддя Жерьобкіна Є.А., суддя Костенко Л.А., суддя Резніченко О.Ю.

Суть спору: прокурор в інтересах держави в особі позивача подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 1 615 325 грн. 38 коп., в тому числі 1 229 816 грн. 00 коп. основного боргу відповідно до укладеного між сторонами договору № 38 про залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Суми від 15.10.2015, 263 686 грн. 03 коп. пені, 90 589 грн. 35 коп. інфляційних збитків, 31 234 грн. 00 коп. 3% річних, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Прокурор підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що розмір пайової участі в сумі 1 229 816 грн. 00 коп., визначений сторонами у п. 2.1. договору № 38 про залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Суми від 15.10.2015 є необґрунтованим.

19.12.2016 відповідач подав заяву про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження заперечень проти позову, в тому числі копії договору № 303/8/32/139- 15 на придбання житла на умовах пайової участі від 15.10.2015, укладеного між ПАТ «Сумбуд» та Міністерством оборони України, висновку комплексного експертного будівельно-технічного та економічного дослідження № 999/100 від 30.11.2016 судового експерта Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. ОСОБА_3 щодо відповідності розміру пайового внеску, зазначеного у договорі № 38 про залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Суми від 15.10.2015 вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвиток інфраструктури м. Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 22.06.2011 №601-МР.

19.12.2016 відповідач подав клопотання (вх. № 3434 к від 19.12.2016), в якому просить суд зупинити провадження у справі № 920/969/16 до вирішення повязаної з нею справи про внесення змін до договору № 38 про залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Суми від 15.10.2015.

Позивач подав письмове пояснення по справі (вх. № 503 від 17.01.2017), в якому не вбачає вагомих підстав щодо заперечення зупинення провадження у справі № 920/969/16, вважає можливим розгляд справи без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 20.12.2016 відповідача зобовязано подати докази на підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі № 920/969/16.

Відповідач витребуваних ухвалою суду доказів не подав, у судовому засіданні 17.01.2017 представник відповідача зазначив, що просить суд залишити без розгляду клопотання (вх. № 3434 к від 19.12.2016) про зупинення провадження у справі.

Відповідач подав клопотання (вх. № 136к від 17.01.2017), в якому просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Сумбуд», посилаючись на те, що вказане товариство спільно з відповідачем, згідно з договором № 01/01 від 09.01.2014, виступає забудовником по будівництву мікрорайону, до якого входить спірний будинок.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Згідно зі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. У вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

З урахуванням викладеного, з огляду на предмет спору у справі № 920/969/16, розглянувши клопотання відповідача (вх. № 136к від 17.01.2017) про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Сумбуд», суд відмовляє у задоволенні останнього за його необґрунтованістю, оскільки відповідачем не доведено, а суд не вбачає, що у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи ПАТ «Сумбуд» буде наділено новими правами чи на товариство буде покладено нові обов'язки, або змінено наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

15 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 38 про залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Суми, відповідно до умов якого відповідач зобовязався перерахувати на рахунок цільового фонду розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Суми, а саме, на рахунок спеціального фонду міського бюджету по КБК 24170000, відкритий у ГУДКСУ у Сумській області №0002, МФО 837013, код одержувача платежу 37970593, одержувач платежу УК м. Суми 24170000, грошові кошти (внесок) у розмірі 1 229 816 грн. 00 коп.

Розмір пайової участі визначений відповідно до рішення Сумської міської ради від 22.06.2011 року №601-МР Про затвердження Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвиток інфраструктури м. Суми і Типового договору про залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Суми і становить 4 % від загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта «Багатоквартирний житловий будинок за адресою: м. Суми, пр. М.Лушпи, 5, копус № 10».

Відповідно до п. 2.3. договору, замовник перераховує кошти в повному обсязі до 16.11.2015.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобовязань щодо своєчасного перерахування коштів з пайової участі у розвитку інфраструктури м. Суми, у звязку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 1 229 816 грн. 00 коп.

В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач вказує на те, що розмір пайової участі в сумі 1 229 816 грн. 00 коп., визначений сторонами у п. 2.1. договору № 38 від 15.10.2015 є необґрунтованим. Згідно з висновком комплексного експертного будівельно-технічного та економічного дослідження № 999/100 від 30.11.2016 судового експерта Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. ОСОБА_3 розмір пайового внеску, зазначений у договорі № 38 від 15.10.2015 відповідає вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвиток інфраструктури м. Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 22.06.2011 року №601-МР на суму 225 475 грн. 63 коп. Висновок ґрунтується на наданих відповідачем експерту на дослідження зведеного кошторисного розрахунку вартості обєкта будівництва, згідно з яким загальна кошторисна вартість будівництва становить 16 219 684 грн. 00 коп., договору № 303/8/32/139-15 на придбання житла на умовах пайової участі від 15.10.2015, укладеного між ПАТ «Сумбуд» та Міністерством оборони України, відповідно до якого було проведено фінансування будівництва житла по обєкту «Багатоквартирний житловий будинок за адресою: м. Суми, пр. М.Лушпи, 5, копус № 10» за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України на суму 10 582 793 грн. 21 коп.

Статтями 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що розрахунком розміру пайових коштів по обєкту: «Багатоквартирний житловий будинок за адресою: м. Суми, пр. М.Лушпи, 5, копус № 10», відповідно до договору № 38 від 15.10.2015, визначено розмір пайової участі в сумі 1 229 816 грн. 00 коп., враховуючи кошторисну вартість будівництва обєкта в розмірі 30 745 400 грн. 00 коп.

Доказів внесення змін до договору № 38 від 15.10.2015 щодо розміру пайового внеску, розміру кошторисної вартості будівництва, визнання недійсним договору в цій частині матеріали справи не містять, сторонами такі докази не подані, тому суд виходить з презумпції правомірності правочину.

Факт необґрунтованості розміру пайової участі в сумі 1 229 816 грн. 00 коп., визначеного сторонами у п. 2.1. договору № 38 від 15.10.2015, не підтверджено відповідачем належними та допустимими доказами.

Стосовно посилань на висновок комплексного експертного будівельно-технічного та економічного дослідження № 999/100 від 30.11.2016 слід зазначити, що згідно з правовою позицією, викладеною у п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» не може вважатися актом судової експертизи висновок спеціаліста, наданий заявникові (юридичній чи фізичній особі) на підставі його заяви, - навіть якщо відповідний документ має назву "висновок судового експерта" або подібну до неї, оскільки особа набуває прав та несе обов'язки судового експерта тільки після одержання нею ухвали про призначення експертизи.

Разом з цим, відповідачем не подано суду доказів на підтвердження загальної кошторисної вартості будівництва у розмірі 16 219 684 грн. 00 коп., виходячи з якої експертом визначено суму розміру пайового внеску.

Слід зазначити, що згідно з п. 16 декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області 21.09.2015 за № СМ 00 кошторисна вартість будівництва (багатоквартирний житловий будинок за адресою: м. Суми, пр. М. Лушпи, 5, корпус № 10) за затвердженою документацією складає 71004,2 тис.грн.

Посилання на пп. 1, пп. 3 п. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» згідно з якими, до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об'єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів та будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла, не приймаються судом до уваги, оскільки доказів внесення змін до договору № 38 від 15.10.2015 щодо розміру пайового внеску відповідачем не подано, при цьому між ПАТ «Сумбуд» та Міністерством оборони України було укладено договір на придбання житла на умовах пайової участі, предметом якого є придбання пайовиком у забудовника квартир загальною площею 2429,64 кв.м. з фіксованою вартістю 10 426 грн. 50 коп. за один квадратний метр площі.

Судом встановлено, що факт заборгованості відповідача зі сплати коштів пайової участі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Разом з цим, відповідачем не подано доказів своєчасної та у повному обсязі сплати пайових коштів чи аргументованих заперечень проти позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 229 816 грн. 00 коп. заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 ГК України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 4.3. договору, у разі прострочення термінів сплати коштів відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожен день прострочення.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачеві нарахована пеня в загальній сумі 263 686 грн. 03 коп. за період 16.11.2015 15.05.2016 (181 календарний день), виходячи з суми заборгованості в розмірі 1 229 816 грн. 00 коп., з урахуванням строків розрахунків, визначених у договорі.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачеві нараховані 3 % річних в сумі 31234 грн. 00 коп. за період 16.11.2015 20.09.2016 (309 календарних дні) та інфляційні збитки в сумі 90589 грн. 35 коп. за період листопад 2015 року вересень 2016року, виходячи з суми заборгованості в розмірі 1 229 816 грн. 00 коп., з урахуванням строків розрахунків, визначених у договорі.

Передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді сплати 3% річних, від простроченої суми не є неустойкою (пенею), зазначені % є не мірою відповідальності, а платою за безпідставний, не погоджений сторонами строк користування чужими грошовими коштами, а тому ці кошти стягуються незалежно від вини боржника та не залежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Не є неустойкою (штрафом, пенею) й застосуванням до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, стягувані у зв'язку з таким застосуванням суми, оскільки вони є відшкодуванням збитків, завданих кредитору, внаслідок зменшення його грошових коштів, через зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Згідно з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у листі від 01.07.2014року Аналізі практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Враховуючи вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

З урахуванням вказаного, судом здійснено перерахунок пені, 3% річних та інфляційних збитків, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру, згідно з яким пеня становить 263 265 грн. 32 коп. за період з 16.11.2015 по 14.05.2016 (181 календарний день), 3% річних 31233 грн. 96 коп. за період з 16.11.2015 по 19.09.2016 (309 календарних днів), інфляційні збитки 88000 грн. 32 коп. (сукупний індекс інфляції 1.072) за період з 16.11.2015 по 19.09.2016 (309 календарних днів), виходячи з суми заборгованості в розмірі 1 229 816 грн. 00 коп.

Розрахунок здійснений судом за допомогою програми Ліга:Закон Еліт 9.4.1. ТОВ Інформаційно-аналітичний центр Ліга, ТОВ Ліга Закон, 2017 та долучений до матеріалів справи.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати пайових коштів, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору, перевіривши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 88000 грн. 32 коп. інфляційних збитків, 31233 грн. 96 коп. 3 % річних, 263 265 грн. 32 коп. пені.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 2589 грн. 03 коп. інфляційних збитків, 0 грн. 04 коп. 3 % річних, 420 грн. 71 коп. пені, суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 24184 грн. 73 коп. пропорційно задоволеним позовних вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сервіс-Маркет (вул. Петропавлівська, буд. 86, м. Суми, 40000, ) на користь Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради (вул. Петропавлівська, буд. 91, м. Суми, 40000, ; на рахунок спеціального фонду міського бюджету по КБК 24170000, відкритий у ГУДКСУ у Сумській області № 0002, МФО 837013, код одержувача платежу 37970593, одержувач платежу УК м. Суми 241700002) 1 229 816 грн. 00 коп. основного боргу, 263 265 грн. 32 коп. пені, 88000 грн. 32 коп. інфляційних збитків, 31 233 грн. 96 коп. 3 % річних.

3. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сервіс-Маркет (вул. Петропавлівська, буд. 86, м. Суми, 40000, ) на користь Прокуратури Сумської області (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000, код 03527891) 24 184 грн. 73 коп. судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.01.2017

Головуючий суддя Є.А. Жерьобкіна

Суддя Л.А. Костенко

Суддя О.Ю. Резніченко