ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

24.01.2017 Справа № 917/1472/14

за заявою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, вул. Фрунзе, 155, м. Полтава, 36008,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькхлібопродукт", вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, 36014,

про визнання банкрутом

Суддя Паламарчук В.В.

Представники сторін:

від кредиторів: не з'явились

ліквідатор: не з'явився

Розглядається заява ДПІ у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання банкрутом ТОВ "Хмельницькхлібопродукт", м. Полтава з підстав неплатоспроможності.

До суду надійшли заяви про грошові вимоги до боржника по справі №917/1472/14, а саме:

- ОСОБА_2 (АДРЕСА_1

- ОСОБА_3 АДРЕСА_2

Розглянувши матеріали справи №917/1472/14, суд встановив:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.12.2014р. затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Хмельницькхлібопродукт", до якого увійшли вимоги, зокрема, ОСОБА_3 у сумі 13498,38 грн. (1 черга) та ОСОБА_2 у сумі 15275,25 грн. (1 черга).

Постановою господарського суду Полтавської області від 17.02.2015р. ТОВ "Хмельницькхлібопродукт" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Васіна Є.Є.

Згідно із ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно із ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Так, згідно абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" у будь-якому випадку оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунку, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Згідно із п. 21 вказаної Постанови, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100.

У відповідності до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

До суду звернулись колишні робітники підприємства банкрута про визнання кредиторських вимог зі сплати заборгованості по заробітній платі, а саме:

1) ОСОБА_2 із вимогами в сумі 29643,75 грн. - середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати.

Згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області №689/847/13-ц від 11.06.2013р. ОСОБА_2 працювала в ТОВ "Хмельницькхлібопродукт" з 12.05.2011р. на посаді лаборанта Ярмолинецького ХПП, а наказом №4-к від 24.01.2013р. звільнена на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

Вказаним рішенням на користь ОСОБА_2 стягнуто 15275,25 грн., у тому числі 8788,5 грн. невиплаченої заробітної плати та 6486,75 грн. середнього заробітку за період затримки розрахунку. Період затримки розрахунку судом встановлений: 93 робочих днів з дати звільнення по день постановляння рішення. При цьому, судом визначено середньоденну заробітну плату, яка складає 69,75 грн.

У заяві кредитор просить визнати грошові вимоги до боржника у сумі 29643,75 грн. середнього заробітку за весь час затримки виплати та здійснив розрахунок починаючи з дня після постановляння Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області рішення - з 12 червня 2013р. до дати визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури - 16.02.2015 року (розрахунок наявний в матеріалах справи);

2) ОСОБА_3 із вимогами в сумі 45530,25 грн. - середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати.

Згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області №689/848/13-ц від 11.06.2013р. ОСОБА_3 працював в Ярмолинецькому ХПП з 06.07.2010р. на посаді сушильного майстра, а наказом №7-к від 04.02.2013р. звільнений на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України.

Вказаним рішенням на користь ОСОБА_3 стягнуто 20783,22 грн., у тому числі 13498,38 грн. невиплаченої заробітної плати та 7284,84 грн. середнього заробітку за період затримки розрахунку. Період затримки розрахунку судом встановлений: 68 робочих днів з дати звільнення по день постановляння рішення. При цьому судом визначено середньоденну заробітну плату, яка складає 107,13 грн.

У заяві кредитор просить визнати грошові вимоги до боржника у сумі 45530,25 грн. середнього заробітку за весь час затримки виплати та здійснив розрахунок починаючи з дня після постановляння Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області рішення - з 12 червня 2013р. до дати визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури - 16.02.2015 року (розрахунок наявний в матеріалах справи).

Таким чином, вимоги кредиторів підтверджені належними доказами, підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів, а саме: ОСОБА_2 із вимогами в сумі 29643,75 грн. - середній заробіток за весь час затримки виплати (1 черга) та ОСОБА_3 із вимогами в сумі 45530,25 грн. - середній заробіток за весь час затримки виплати (1 черга).

Враховуючи вищевикладені обставини, слід внести зміни до реєстру вимог кредиторів щодо заборгованості банкрута по заробітній платі в указаних сумах та черговості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 85, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 23, 38, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги:

1) ОСОБА_2 (АДРЕСА_3 в сумі 29643,75 грн. - середній заробіток за весь час затримки виплати (1 черга);

2) ОСОБА_3 (АДРЕСА_3 в сумі 45530,25 грн. - середній заробіток за весь час затримки виплати (1 черга).

2. Визнані вимоги внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькхлібопродукт", вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, 36014, в вищезазначених судом розмірах та черговості.

3. Копію ухвали направити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ліквідатору Васіну Є.Є.

Суддя Паламарчук В.В.