ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р. Справа № 8/61

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Давид Л.Л.

Плотніцький Б.Д.

розглянув апеляційну скаргу Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області

на ухвалу господарського суду Львівської області від 02.11.2016р.

у справі № 8/61

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова, м.Львів

до Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод», м.Львів

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника - Мандзиняк Г.В.

від боржника - не з»явився

арбітражний керуючий - не з»явився

від прокуратури - Макогон Ю.

В ході судового засідання представнику скаржника права і обов"язки, передбачені ст.22 ГПК України роз"яснені.

Відводів складу суду в порядку статті 20 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від учасників судового процесу не надходило, у зв»язку із чим хід судового засідання фіксується у протоколі судового засідання.

Представник боржника - Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод» та арбітражний керуючий в судове засідання 24.01.2017р. не з»явились, подали суду клопотання, в яких просили розгляд апеляційної скарги відкласти у зв'язку з неможливістю забезпечити участь в судовому засіданні повноважних представників. Оцінюючи подані учасниками провадження клопотання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК). З огляду на викладене та зважаючи на те, що відкладення розгляду справи за обставин, визначених у ч. 1 ст. 77 ГПК України, є обов'язком лише за умови неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні, колегія суддів в задоволенні клопотань боржника та арбітражного керуючого відмовляє та вважає за можливе, враховуючи повідомлення всіх сторін про дане судове засідання, розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 02.11.2016р. у справі № 8/61 про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод», м.Львів заяву ліквідатора ЗАТ "Львівський керамічний завод" від 18.05.15р. за вх. №2687/16 про перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.15р. у справі №8/61 за нововиявленими обставинами задоволено; ухвалу господарського суду Львівської області від 20.04.2015 р. у справі № 8/61 змінено; пункт 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015 р. у справі № 8/61 викладено в наступній редакції: "2.Визнати вимоги Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на суму 605 443,00 грн."; пункт 3 резолютивної частини ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. у справі № 8/61 викладено в наступній редакції: "3. У визнанні вимог Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на суму 3 950 065,36 грн. - відмовити."; в інших частинах ухвалу господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. у справі № 8/61 залишено без змін.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник - Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки після винесення господарським судом Львівської області ухвали від 20.04.2015р. по справі № 8/61 в усіх процесуальних документах зазначається податкове повідомлення-рішення від 09.08.2004р. № /0/18222, а не податкове повідомлення-рішення № 6192/14 від 04.09.2014р., що доводить той факт, що ліквідатору Вознякевич Н.І. на час винесення ухвали від 20.04.2015р. було відомо про технічні проблеми, на які вона посилається в заяві про перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. по справі № 8/61 за нововиявленими обставинами.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа № 8/61 про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод», м.Львів.

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Львівський керамічний завод" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015 р. у справі № 8/61 за заявою Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова, м. Львів, про банкрутство Закритого акціонерного товариства „Львівський керамічний завод", м. Львів.

Як встановлено судом, ухвалою господарського суду від 20.04.16 р. (с. Гутьєва В.В.) вимоги Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області на суму 4 555 508,36 грн. визнано частково, а саме: визнано вимоги Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області на суму 2 247 116,60 грн. У визнанні вимог Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області на суму 2 308 391,76 грн. - відмовлено. В першу чергу реєстру вимог кредиторів Закритого акціонерного товариства „Львівський керамічний завод" підлягає включенню в доход Державного бюджету України судовий збір на суму 1 218,00 грн.

Ухвалою суду від 09.06.15 р. за наслідками перегляду ухвали суду від 20.04.16 р. у справі №8/61 за нововиявленими обставинами (с. Цікало А.І.) ухвалу господарського суду Львівської області від 20.04.2015 р. у справі № 8/61 змінено. Пункт 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015 р. у справі № 8/61 викладено в наступній редакції: "2.Визнати вимоги Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на суму 4346353,40 грн.". Пункт 3 резолютивної частини ухвали господарського суду Львівської області від 20.04.2015 р. у справі № 8/61 викладено в наступній редакції: "3. У визнанні вимог Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на суму 209154,96 грн. - відмовити.". В інших частинах ухвалу господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. у справі № 8/61 залишено без змін..

Не погодившись з ухвалою господарського суду від 09.06.15р. (суддя Цікало А.І.) ЗАТ "Львівський керамічний завод" оскаржено її в апеляційному порядку.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.05.16р. у справі № 8/61 (суддя Мирутенко О.Л.) апеляційну скаргу ЗАТ "Львівський керамічний завод" задоволено частково, ухвалу господарського суду Л/о від 09.06.15 р. у справі №8/61 скасовано. Однак, під час розгляду судом апеляційної скарги на ухвалу суду від 09.06.16 р., Залізничною ОДПІ ГУ ДФС у Л/о до ЛАГС подано клопотання від 06.05.16 р. №5/31/3-10-00-08/196, в якому зазначено наступне: "…З технічних проблем у довідці про заборгованість від 27.10.2014р. №16036/9 13-03-20-00-19/601 та в доповненні до заяви про визнання кредиторських вимог від 17.04.2015р. зазначено, що 1 641 673,60 грн. - основного платежу та 820 836,80 гри. - штрафні санкції донараховано згідно податкового повідомлення-рішення №6192/14 від 04.09.2014р. Однак, дані суми нараховані згідно податкового повідомлення-рішення №0/0/18222 від 09.08.2004р., яке оскаржувалося в суді та стало узгодженим відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2014р. №6192/14."

Натомість, ухвалою господарського суду Львівської області від 20.04.2015р. у справі №8/61 (суддя Гутьєва В.В.) визнано вимоги Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова на суму 2 247 116,60 грн. на підставі наступних документів: декларація № 100387 від 20.11.2009 р. на суму 318,00 грн., 50 000,00 грн. нараховано ПДВ відповідно до декларації № 59221 від 06.08.2010р., 1000,00 грн. нараховано ПДВ відповідно до декларації № 116080, 530 579,00 грн. - уточнюючий розрахунок до декларації № 45776 від 02.12.2010р., 700,00 грн. нараховано ПДВ відповідно до декларації № 77158 від 19.10.2011р., 51,00 грн. нараховано ПДВ відповідно до декларації № 94917 від 20.01.2012 р., 14 278,00 грн. нараховано ПДВ відповідно до декларації № 16224 від 21.06.2012 р., 8 517,00 грн. нараховано відповідно до декларації № 40386 від 22.11.2012 р. Крім того, основна заборгованість на суму 1 641 673,60 грн. нарахована відповідно до податкового повідомлення-рішення № 6192/14 від 04.09.2014 р.

Відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Враховуючи вищенаведене, ухвалою господарського суду від 20.04.15р. у справі № 8/61 (с. Гутьєва В.В.) визнано вимоги ДПІ у Залізничному районі м. Львова в сумі 1641673,60 грн. на підставі документа - податкового повідомлення-рішення №6192/14 від 04.09.14 р., що не існувало. І лише під час розгляду апеляційної скарги ЛАГС стало відомо, що такі вимоги виникли до порушення провадження у справі про банкрутство на підставі податкового повідомлення-рішення 0/0/18222 від 09.08.2004 р.

Також апеляційний суд у своїй постанові зазначив, що податкове повідомлення-рішення №20/0/18222 від 09.08.04р. було предметом судового розгляду і відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2006р.у справі №5/413-25/24 (залишеною без змін постановою ВАСУ від 30.05.2007р.) визнано частково нечинним в частині визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 1 372 689,60 грн., в тому числі основний платіж - 915 126,40 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 457 563,20 грн. Тобто, станом на 01.06.2007р. відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м.Львова №/0/18222 від 09.08.2004р., боржник- ЗАТ „Львівський керамічний завод" мав заборгованість перед бюджетом в розмірі 1641673,6 грн. - основний платіж та 820836,8 грн. штрафні санкції. Оскільки дана заборгованість виникла перед порушенням провадження у справі про банкрутство ЗАТ „Львівський керамічний завод", то вона могла бути заявлена ДПІ у Залізничному районі м.Львова лише в якості конкурсної кредиторської вимоги в термін до 31.07.2009р. та відповідно не може бути визнана в якості поточної вимоги на стадії ліквідаційної процедури.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність поданої боржником зави про перегляд ухвали суду від 20.04.15 р. у справі №8/61 за нововиявленими обставинами та вирішив ухвалу господарського суду Львівської області від 20.04.2015 р. у справі № 8/61 змінити.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Львівської області від 02.11.2016р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 02.11.2016 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 02.11.2016 року у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 02.11.2016р. у справі № 8/61 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд ухвали в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути господарському суду Львівської області.

5. Повний текст постанови складено « 30» січня 2017р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Давид Л.Л.

суддя Плотніцький Б.Д.