ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31 січня 2017 р. Справа № 909/1167/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Сороківської сільської ради, вул. Незалежності, 24, с. Сороки, Городенківський район, Івано-Франківська область, 78154,

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства "Октан", вул. Підвальна, 2, смт. Заболотів, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78315,

про стягнення заборгованості по договору оренди землі від 08.01.2007 року в сумі 22 320,00 грн.

за участю:

від позивача: представники не з"явилися

від відповідача: представники не з"явилися

встановив: Сороківська сільська рада звернулась до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 підприємства "Октан" про стягнення заборгованості по договору оренди землі від 08.01.2007 року в сумі 22 320 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 23.12.16 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 31.01.16.

03 січня 2017 року на адресу суду надійшла заява ТзОВ "НДІ Екологічної експертизи та аудиту", до якої долучено постанову господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2013 року про визнання КП "Октан" банкрутом та призначення ліквідаційної процедури (справа № 5010/2439/2011-Б-23/88).

Суддею Фандою О.М.. заявлено самовідвід на підставі ст. 20 ГПК України враховуючи наступне.

За змістом ст.20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 2-1 ГПК України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду. Правове регулювання відносин, пов"язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду, міститься в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду.

Рішенням зборів суддів господарського суду Івано-Франківської області від 16.12.2015 року (п.2 Засади передачі справ, які пов"язані з розглядом справ про банкрутство) зазначено, що раніше визначеному судді, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 №4212-VI), передаються усі майнові спори з вимогою до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правовчинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Частиною 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правовчинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Дана норма кореспондується з положеннями п.7 ч.1 ст.12 ГПК та застосовується незалежно від суб"єктивного складу суду.

Такі майнові спори, за вийнятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абз.4 ч.8 ст. 23 Закону) розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково)).

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу (ч.5 ст.20 ГПК України).

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до встановленої практики Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб'єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є стягнення з відповідача ОСОБА_1 підприємства "Октан" заборгованості по договору оренди землі від 08.01.2007 року в сумі 22320,00 грн. Згідно постанови господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2013 року Колективне підприємство "Октан" визнано банкрутом та призначено ліквідаційну процедуру. Дана справа розглядається колегією суддів: головуючий суддя Рочняк О.В., суддів Кобрин О.М., Михайлишин В.В.

За таких обставин, з метою уникнення сумнівів щодо неупередженості судді Фанди О.М. при розгляді справи №909/1167/16, суд вважає за необхідне задоволити самовідвід судді Фанди О.М. у даній справі.

Керуючись ст. 20, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

задоволити самовідвід судді Фанди у справі №909/1167/16.

Суддя Фанда О. М.