ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 січня 2017 року Справа № 910/5187/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддяЯценко О.В.
суддіБакуліна С.В., Поляк О.І.
розглянувши матеріали касаційної скаргиДержавної казначейської служби України
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 15.11.2016
у справі№ 910/5187/16
Господарського судуміста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
до 1. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 2. Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 3. Державної казначейської служби України
про стягнення 2 145 632,30 грн. та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Державної казначейської служби України не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп. 1,2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є, як вимога майнового характеру: стягнення суми у розмірі 2 145 632,30 грн. Відтак, враховуючи вищенаведені приписи Закону України "Про судовий збір", сума судового збору за подання касаційної скарги має справлятись виходячи майнової вимоги, а саме: 2 145 632,30 грн. х 1,5% х 120% =38 621,38 грн.

Проте, як вбачається з касаційної скарги Державної казначейської служби України до останньої взагалі не додано доказів сплати судового збору, що також підтверджується переліком додатків до касаційної скарги, в яких докази сплати судового збору відсутні.

Відповідно до п. 4 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У зв'язку з поверненням касаційної скарги Державної казначейської служби України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 заява про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження не розглядається.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не може прийняти вказану касаційну скаргу до провадження і вона підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у справі № 910/5187/16 Господарського суду міста Києва повернути скаржнику, а справу - до справі Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддяО.В. Яценко

СуддіС.В. Бакуліна
О.І. Поляк