номер провадження справи 33/129/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

24.01.2017 справа № 908/3218/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпропостачання (49074, м. Дніпро, вул. Киснева, буд. 3-А)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 довіреність № 11 від 03.01.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Дніпропостачання, м. Дніпро звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод, м.Запоріжжя суми заборгованості за договором поставки № 150395 від 28.12.2015 р. в розмірі 99593,91 грн., в т.ч.: 87966,00 грн. основного боргу, пені у розмірі 4397,70 грн., 3 % річних у розмірі 2053, 34 грн., інфляційних втрат у розмірі 5176, 87 грн.

Обґрунтовуючи позов позивач вказує, що на виконання умов укладеного між сторонами договору № 150395 від 28.12.2015 р. відповідачу поставлено товар на загальну суму 87966,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000001 від 13.01.2016 р., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №000001 від 13.01.2016 р. та податковою накладною від 13.01.2016 р. За доводами позивача, відповідачем, в порушення умов договору та вимог діючого законодавства, оплату вартості поставленої продукції не здійснено, що є підставою для покладення на нього додаткової відповідальності у вигляді передбачених договором та законом санкцій. Посилаючись на приписи статей ст.ст. 15, 16, 509, 526, 599, 625, 629, 692 ЦК України, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.12.2016 р. порушено провадження у справі № 908/3218/16, розгляд якої призначено на 19.12.2016 р.

На підставі ст. 77 ГПК України ухвалою суду від 19.12.2016 р. за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 24.01.2017 р.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Натомість, 23.01.2017 р. судом отримано заяву позивача від 16.01.2017 р. вих. №16/2 про відмову від позову у звязку з виконанням відповідачем зобовязань за договором поставки № 150395 від 28.12.2015 р.

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив факт сплати суми основного боргу, на підтвердження чого надано копію платіжного доручення № 114 від 05.01.2017 р.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як свідчать матеріали справи, ухвалу суду від 19.12.2016 р. з інформацією про час та місце судового розгляду справи, було своєчасно надіслано на адресу позивача, зазначену в позовній заяві, в строки та порядку, встановлених статтею 87 ГПК України.

Тобто, про час та місце слухання даної справи позивач був повідомлений належним чином, про що також свідчить подана позивачем заява.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи відсутність перешкод у розгляді справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

За клопотанням присутнього у судовому засіданні представника відповідача судовий процес здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

В той же час, 23.01.2017 р. (до початку судового засідання) до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропостачання» (позивача) надійшла письмова заява (вих. № 16/2 від 16.01.2017 р.) про відмову від заявленого позову внаслідок здійсненої відповідачем повної оплати суми основної заборгованості.

Слід зазначити, що заява про відмову від позову підписана від імені позивача директором ТОВ «Дніпропостачання» ОСОБА_2

Наявні в матеріалах справи засвідчені копії Статуту позивача та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, підтверджують повноваження особи (керівника), якою підписано заяву про відмову від позову.

Відповідачем до матеріалів справи надано копію платіжного доручення №114 від 05.01.2017 р. щодо сплати суми заборгованості в розмірі 87966,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Згідно із п. 4 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

З урахуванням викладеного, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропостачання» про відмову від позову, враховуючи, що відмова позивача від позову не суперечить законодавству і фактичним обставинам справи, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, суд вважає за можливе прийняти відмову від позову.

Провадження у справі № 908/3218/16 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України слід припинити.

Відповідно до частини 3 статті 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України Про судовий збір.

Так, частиною 1 статті 7 вказаного Закону (в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015р.) встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, припинення провадження у справі внаслідок відмови позивача від позову, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

За таких обставин, судовий збір в сумі 1493,91 грн. покладається на позивача.

Також, суд констатує наявність підстав для повернення з Державного бюджету суми зайво сплаченого судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України Про судовий збір.

Так, пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Судом розглядалися вимоги про стягнення з ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» заборгованості за договором поставки № 150395 від 28.12.2015 р. в загальній сумі 99593,91 грн., тобто, предметом розгляду даної справи є вимога майнового характеру, за яку належить до сплати 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 1493,91 грн.

Згідно наданої до позову квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.644933289.1 від 02.11.2016 р. ТОВ «Дніпропостачання» сплачено суму 2372,75 грн. судового збору, отже, сума зайво сплаченого судового збору складає 878,84 грн.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; <…>.

Отже, сума 878,84 грн. зайво сплаченого ТОВ «Дніпропостачання» судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, про що слід видати ухвалу згідно ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір - за наявності відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову від позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропостачання», м. Дніпро.

Провадження у справі № 908/3218/16 припинити.

Видати ухвалу на повернення з державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропостачання» (49074, м. Дніпро, вул. Киснева, буд. 3-А, ) суми 878 (вісімсот сімдесят вісім) грн. 84 коп. судового збору, сплаченого згідно квитанції № 0.0.644933289.1 від 02.11.2016 р., - за наявності відповідної заяви.

Суддя М.В. Мірошниченко