ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017р. Справа№ 914/2809/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В.П.,

при секретарі судового засідання Краєвському І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Львів,
про: стягнення 5.804,57 грн. заборгованості з орендної плати та 78.089,92 грн. неустойки.
За участю представників:
позивача:Мартиняк Р.М. - представник (довіреність №2302-вих-94 від 11.01.2017 р.),
відповідача:не з'явився.

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), роз'яснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 83.894,54 грн. Ухвалою суду від 04.11.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.11.2016 р. Розгляд справи відкладався на 14.12.2016 р., на 11.01.2017 р. та на 17.01.2017 р.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення Договору оренди нежитлових приміщень №Ф-7402-9 від 16.12.2009 р. не повернув орендоване приміщення після припинення дії договору. Внаслідок чого позивачем нараховано відповідачу 83.894,54 грн.

11 січня 2017 року до суду за вх.№793/17 позивачем, зокрема, подано заяву про зміну предмета позову, згідно з якою просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 5.804,57 грн. та неустойку в розмірі 78.089,92 грн.

В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з урахуванням заяви про зміну предмета спору та надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, причин неприбуття не повідомив, хоч був належно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Таким чином, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін у справі, дотримання розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (підпункт 3.9.2 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами та доповненнями).

Враховуючи те, що позивачем надано достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив, не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання, не скористався наданим йому правом на участь у судовому процесі, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи, відповідно до ст. 75 ГПК України, у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд встановив наступне.

Між сторонами у справі укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-7402-9 від 16.12.2009 р. (надалі - Договір). За цим Договором Орендодавець (позивач у справі) відповідно до рішення Господарського суду Львівської області від 27.01.2009 р. за №6/276 на умовах, визначених цим договором зобов'язується передати, а Орендар прийняти в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлове приміщення (споруду) першого поверху під літерою "Б" площею 215,6 кв.м., що позначене в технічній документації під літерою 1, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (тридцять вісім), далі - Об'єкт оренди, що знаходиться на балансі ЛКП "Листопадове", надалі Балансоутримувач, і належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради () на праві комунальної власності на підставі свідоцтва про право власності на споруду, виданого Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради 23.03.2004 р., на підставі розпорядження №383, зареєстрованого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки (ЛОДКБТІ та ЕО) 29.03.2004 р. за реєстраційним НОМЕР_3, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_2, виданим ЛОДКБТІ та ЕО 29.03.2004 р.

Пунктом 5.1. Договору, сторони погодили, що розмір місячної орендної плати за Об'єкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення даного Договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради №897 від 07.06.2007 р. (зі змінами та доповненнями, внесеними ухвалою Львівської міської ради №2569 від 09.04.2009 р.), що складає (249 760,00*0,05)/12*1,011= 1 052,12 грн. (одна тисяча п'ятдесят дві гривні 12 копійок) без ПДВ за перший місяць оренди (або на момент переукладення договору) з врахуванням індексу інфляції. Врахувати індекс інфляції за грудень 2009 року.

Загальна сума річної орендної плати на момент укладення цього договору без врахування індексу інфляції становить 12 488,00 грн. без ПДВ. Розмір орендної плати підлягає індексації на визначений індекс інфляції за відповідний період місяць, квартал, рік). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. В інших випадках розмір орендної плати переглядається тільки за згодою сторін або за рішенням суду, господарського суду.

Згідно п. 5.2. Договору, орендна плата перераховується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць Несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.10.2014 р. у справі №914/2734/14 позовні вимоги Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради задоволено повністю. Стягнуто з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 6 263,48 грн. заборгованості по орендній платі та 4 263,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору. Розірвано договір оренди від 16.12.2009 року №Ф-7402-9 укладений між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1. Виселено Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1 із нежитлових приміщень загальною площею 215,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2016 р. відповідача згідно з актом державного виконавця від 04.03.2016 р. виселено з нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 215,6 кв.м.

Довідкою №4-2302-1410 від 25.10.2016 р. встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати становить 5.804,57 грн. за період з 01.07.2014 р. по 15.10.2014 р., а неустойка за період з 16.10.2014 р. по 04.03.2016 р. - 78.089,92 грн.

Оскільки відповідачем добровільно та своєчасно не повернуто орендоване приміщення, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 5.804,57 грн. та неустойку в розмірі 78.089,92 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі Договору в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Приписами статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Згідно з частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.10.2014 р. у справі №914/2734/14 позовні вимоги Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради задоволено повністю. Стягнуто з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 6263,48 грн. заборгованості по орендній платі та 4263,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору. Розірвано договір оренди від 16.12.2009 року №Ф-7402-9 укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1. Виселено Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1 із нежитлових приміщень загальною площею 215,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

В силу положень частини третьої 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно п. 5.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Згідно з частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Належних та допустимих доказів звернення до позивача про повернення майна, доказів неможливості повернення майна протягом вказаного періоду відповідачем не надано, а судом не встановлено. Обставини справи свідчать проте, що орендоване майно до моменту його передачі орендодавцеві знаходилось у володінні і користуванні відповідача, (з врахуванням правової позиції, зазначено у Постановах Верховного Суду України від 19.08.2014 р. у справі №5015/4879/12 та від 02.09.2014 р. у справі №927/1215/13).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем передано позивачу орендоване приміщення, про що свідчить Постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2016 р. ВП №5026091. Орендарем добровільно та своєчасно не повернуто орендоване приміщення у встановлений термін.

З матеріалів справи встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати за період з 01.07.2014 р. по 15.10.2014 р. становить 5.804,57 грн., а неустойка - за період з 16.10.2014 р. по 04.03.2016 р. - 78.089,92 грн.

Разом з тим, судом здійснено перевірку здійснених позивачем нарахувань та встановлено, що позивач нараховує неустойку починаючи з 16.10.2014 р. Проте, як вбачається з рішення Господарського суду Львівської області від 15.10.2014 р. (повний текст рішення складено 20.10.2014 р.) з відповідачем розірвано договір оренди та виселено не раніше ніж таке рішення набрало законної сили. Відтак, нарахування неустойки має бути здійснено з 31.10.2016 р. Таким чином, неустойка за період з 16.10.2014 р. по 30.10.2014 р. не може нараховуватись.

Отже, вимоги позивача про стягнення орендної плати за період з 01.07.2014 р. по 15.10.2014 р. в розмірі 5.804,57 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Вимоги позивача про стягнення неустойки за період з 16.10.2014 р. по 04.03.2016 р. в розмірі 78.089,92 грн., є обґрунтованими частково, (за період з 16.10.2014 р. по 30.10.2014 р. повинна нараховуватись орендна плата, а позивач нараховує неустойку) та підлягають до задоволення частково в розмірі 76.413,65 грн. за період з 31.10.2014 р. по 04.03.2016 р.

Відповідно до статей 32, 33, 38 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (адреса: площа Галицька, будинок 15, місто Львів, Львівська область, 79008; ідентифікаційний код 25558625) 5.804,57 грн. заборгованості з орендної плати, 76.413,65 грн. неустойки та 1.350,44 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.01.2017 р.

Суддя Трускавецький В.П.