КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2017 р. Справа№ 925/431/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Кузьмик І.П. (довіреність №281216-14/с від 28.12.2016 р.)

від відповідача - не з'явився

від третьої особи - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МонтЕнергоМаш»

на рішення господарського суду Черкаської області від 09.11.2016 р.

у справі №925/431/16 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МонтЕнергоМаш»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокар-777»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «МонтЕнергоМаш» про стягнення 80178,14 грн.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15.06.2016 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокар-777».

Рішенням господарського суду Черкаської області від 09.11.2016 р. позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 80178,14 грн. шкоди та 1378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення повністю та припинити провадження у справі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з'ясуванням обставин справи та дослідженням наданих сторонами письмових доказів, що стало наслідком необ'єктивного розгляду справи з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представників відповідача та третьої особи.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від 12.12.2016 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представників відповідача та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

19.09.2014 р. між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Автокар-777» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №2114/14-Тз/ЗП114, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати ТОВ «Автокар-777» будь-яке пошкодження, або знищення напівпричепа марки «Schmitz», д/н АІ5354ХО, його окремих складових частин чи додаткового обладнання.

В подальшому між сторонами договору були підписані додаткові угоди № 1 від 14.01.2015 р., № 2 від 14.01.2015 р., № 3 від 19.05.2015 р., № 4 від 20.05.2015 р. до договору страхування № 2114/14-Тз/ЗП114.

21.01.2014 р. між ТОВ «Автокар-777» (виконавець) та ТОВ «МонтЕнергоМаш» (клієнт) було укладено договір № 07/01/14 на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів, за умовами якого виконавець взяв на себе зобов'язання за рахунок та в інтересах клієнта здійснювати транспортне обслуговування та перевезення експортного, імпортного або транзитного вантажу морським, авіаційним, залізничним та автомобільним транспортом на території України, СНД та інших зарубіжних країн, а саме: оформлення або отримання необхідних для перевезення документів; виконання навантажувально-розвантажувальних робіт; здійснення перевірки кількості та якості вантажу; забезпечення схоронності вантажу під час перевезення; забезпечення відправки або отримання вантажу у пункті призначення; інші послуги за завданнями клієнта.

21.05.2015 р. відповідно до заявки на транспортно-експедиторське обслуговування № 1 від 20.05.2015 р. ТОВ «Автокар-777» було прийнято до перевезення автомобільним транспортом (вантажний сідловий тягач та напівпричіп-рефрижератор) вантаж - «Деревне вугілля в паперових мішках», на 33 палетах в кількості 1485 паперових мішків по 10 кг загальною масою 14850 кг, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 0685047 та інвойсом № 3 від 21.05.2015 р.

27.05.2015 р. ТОВ «Автокар-777» доставив вантаж до місця призначення. Однак, під час передачі вантажу о 12:50 год та о 19:00 год. (за місцевим часом) в середині напівпричіпа-рефрижератора сталися дві пожежі. Причини цих пожеж були розслідувані місцевою поліцією у справі за № 45, про що вказано у повідомленні Поліцейського відділу № 1 відділу поліції міста Osnabruk по справі 2015 00 662 845 (001), а прокуратурою міста Osnabruk за результатами вказаної події надано висновок № NZS 939 UJs27326/15 від 11.06.2015 р. про те, що пожежа сталася всередині вантажу через порушення правил виробництва.

Як зазначає позивач, 17.07.2015 р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» розраховано розмір збитку, завданого застрахованому напівпричепу марки «Schmitz» SK024, д/н АІ5354ХО. Відповідно до акта виконаних робіт від 01.07.2015 р., наданого фірмою «МОRS-BOREК» в перерахунку за курсом НБУ станом на 27.05.2015 р., вартість складових частин становить 158344,56 грн. та вартість робіт і матеріалів становить 32121,33 грн. Позивачем також було розраховано коефіцієнт фізичного зносу відносно застрахованого напівпричепа, який склав 0,69. Коефіцієнт фізичного зносу був нарахований відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Згідно даного розрахунку, враховуючи коефіцієнт фізичного зносу (0,69) та розмір франшизи 1030,00 грн., позивачем було розраховано розмір страхового відшкодування, який склав 80178,14 грн. (а.с. 33) та перераховано 27.07.2015 р. ТОВ «Автокар-777». Вказану суму позивач просить відшкодувати йому з відповідача як з особи, з вини якої виникла пожежа.

Господарським судом Черкаської області була розглянута справа № 925/1789/15 в якій розглядались вимоги: за первісним позовом - вимога ТОВ «Автокар-777» про стягнення з ТОВ «МонтЕнергоМаш» заборгованості за договором на транспортно-експедиторське обслуговування вантажів від 21.01.2014 р. №07/01/14 щодо оплати наданих останньому послуг з перевезення вантажу - деревного вугілля згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) №0685047 та інвойсом від 21.05.2015 р. № 3; та за зустрічним позовом - вимога ТОВ «МонтЕнергоМаш» про стягнення з ТОВ «Автокар-777» збитків у вигляді вартості знищеного пожежею вантажу - деревного вугілля під час його перевезення.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 25.01.2016 р. у справі № 925/1789/15 було встановлено, що доказів того, що ТОВ «Автокар-777» було обізнане у якийсь інший спосіб про точний характер небезпеки, яку несе перевезення деревного вугілля, і заходи безпеки, яких необхідно вжити у разі потреби, ТОВ «МонтЕнергоМаш» господарському суду не надало, та встановлено, що саме ТОВ «МонтЕнергоМаш», як вантажовідправник небезпечного вантажу, має нести відповідальність за всі витрати, шкоду і збитки, спричинені як йому так і перевізнику знищенням пожежею вантажу.

Вказане рішення суду ТОВ «МонтЕнергоМаш» не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили.

Також господарським судом Черкаської області розглядалася справа №925/210/16 за позовом ТОВ «Автокар-777» до ТОВ «МонтЕнергоМаш», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ПрАТ «СК «Арсенал страхування», про стягнення збитків, понесених на відновлення напівпричепа-рефрижератора марки «Schmitz» SK024, державний номерний знак АІ5354ХО та упущеної вигоди, що в загальному розмірі становить 209513,00 грн. Рішенням господарського суду Черкаської області від 25.05.2016 р. у позові було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2016 р., скасовано рішення суду першої інстанції, постановлено нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «МонтЕнергоМаш» на користь ТОВ «Автокар-777» збитки в розмірі 207234,00 грн.

У вказаній постанові, зокрема, посилаючись на обставини, встановлені рішенням господарського суду у справі № 925/1789/15, вказано, що судова колегія дійшла висновку, що відповідач, будучи обізнаним про характер небезпеки ввіреного позивачеві вантажу за заявкою №1 від 20.01.2015 р., свідомо не вказав у вантажній накладній про дану обставину та не провів з водієм перевізника відповідного інструктажу щодо вжиття останнім дій у разі виникнення небезпеки.

Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 7 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 р., відповідач, як відправник небезпечного вантажу має нести відповідальність за шкоду і збитки, заподіяні перевізнику внаслідок неточності даних щодо класу небезпеки вантажу, при цьому така відповідальність настає з моменту передачі вантажу перевізнику, а тому посилання ТОВ «МонтЕнергоМаш» на те, що доставка вантажу була здійснена з порушенням обумовленого у заявці строку, що і могло, на переконання відповідача, призвести до його самозаймання, не має правового значення для настання відповідальності за наведеною нормою.

Також, судом апеляційної інстанції у вищезазначеній постанові встановлено, що пошкоджений напівпричеп-рефрижератор марки «Schmitz» SK024, д/н АІ5354ХО був застрахований ПрАТ «СК «Арсенал страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 2114/14-Тз/ЗП114 від 19.09.2014 р. та відповідно до страхового акта № 2114/14-Тз/ЗП114-3-1 за вищевказаним договором страхування пожежа, яка сталася за участю вказаного транспортного засобу і мала місце 27.05.2015 р. за адресою: Werk Osnabruk. Schlachthofstrasse, Osnabruk, страховиком визнана страховим випадком, у зв'язку з чим ПрАТ «СК «Арсенал страхування» здійснило на користь ТОВ «Автокар-777» страхове відшкодування в сумі 80178,14 грн., чим відшкодувало частину завданих останньому збитків.

Згідно ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, не підлягають доведенню вказані вище обставини, що були встановлені рішенням господарського суду Черкаської області від 25.01.2016 р. у справі № 925/1789/15, яке набрало законної сили, а також обставини, встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 р. у справі № 925/210/16, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2016 р.

Згідно ч. 1 ст. 354 ГК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічні положення передбачено в ст. 993 ЦК України.

За приписом ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем доведено і належними доказами підтверджено факт нанесення позивачу відповідачем майнової шкоди в розмірі 80178,14 грн., що викликана сплатою позивачем вказаної суми коштів як страхового відшкодування ТОВ «Автокар-777» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 2114/14-Тз/ЗП114 від 19.09.2014 р., укладеного між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Автокар-777», у зв'язку з пошкодженням напівпричепа марки «Schmitz» SK024, д/н АІ5354ХО, в результаті пожежі, що сталась з вини відповідача.

Факти, що страховий випадок, а саме пожежа та пошкодження в результаті неї напівпричепа марки «Schmitz» SK024, стались внаслідок бездіяльності відповідача, а саме через неповідомлення відповідачем про точний характер небезпеки, яку несе перевезення деревного вугілля, і заходи безпеки, яких необхідно вжити у разі потреби, та з вини відповідача, і що саме відповідач у даній справі - ТОВ «МонтЕнергоМаш», як вантажовідправник небезпечного вантажу, має нести відповідальність за всі витрати, шкоду і збитки, спричинені як йому так і перевізнику знищенням пожежею вантажу, були встановлені рішенням господарського суду Черкаської області від 25.01.2016 р. у справі № 925/1789/15. Відповідач ці висновки господарського суду не спростував, належні докази не подав, вказане рішення суду не оскаржував. Розмір нанесених позивачу збитків він довів актом виконаних робіт трейлера марки «Schmitz» SK024 від 01.07.2015 р., наданого фірмою «MORS-BOREK», щодо вартості робіт та матеріалів по ремонту пошкодженого пожежею напівпричепу, а також наявним у матеріалах справи страховим актом від 24.07.2015 р., розрахунком страхового відшкодування від 17.07.2015 р., розрахунком коефіцієнту фізичного зносу, протоколом огляду транспортного засобу від 09.07.2015 р.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 80178,14 грн. майнової шкоди є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з'ясуванням обставин справи та дослідженням наданих сторонами письмових доказів, що стало наслідком необ'єктивного розгляду справи з порушенням норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Черкаської області від 09.11.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МонтЕнергоМаш» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Черкаської області від 09.11.2016 р. у справі №925/431/16 залишити без змін.

Справу №925/431/16 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк