ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 січня 2017 року Справа № 5015/2276/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіВладимиренко С.В. (доповідач)
суддіДемидової А.М.,
суддіШевчук С.Р.
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016р.
за заявою ОСОБА_5 від 19.08.2014р. про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2012р. за нововиявленими обставинами
у справі №5015/2276/11 господарського суду Львівської області
за позовомОСОБА_4
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база"
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5
прозобов'язання провести розрахунок вартості частини майна товариства та виплату частини майна товариства

ВСТАНОВИВ:

05.12.2016р. ОСОБА_4 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016р.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги та доданих до неї документів, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що вказана скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Заявник касаційної скарги судовий збір не сплатив, проте, заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору внаслідок відсутності необхідного розміру грошових коштів для його сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Зокрема, доказом у підтвердження майнового стану фізичної особи, може бути довідка про доходи (заробітну плату, пенсію тощо), розмір яких є недостатнім для сплати судового збору або їх відсутність.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 є пенсіонером. В якості підстави для відстрочення від сплати судового збору вона вказує на відсутність необхідного розміру грошових коштів для його сплати, надає довідку Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова від 05.12.2016р. за період з червня по листопад 2015р., з якої вбачається отримання нею пенсії в сумі 26327,70грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, врахував подану скаржником довідку про отриману пенсію, колегія суддів зазначає, що в порушення норм ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України скаржником не додано до скарги доказів на підтвердження викладених в касаційній скарзі обставин щодо її складного майнового стану, що унеможливлює оплату судового збору у даній справі, як і не надано жодних доказів на підтвердження можливої наявності необхідних коштів для сплати судового збору у встановленому розмірі протягом періоду ймовірної граничної відстрочки, а саме не довше ніж до ухвалення судового рішення, тобто в межах місячного терміну розгляду касаційної скарги, передбаченого ст.1118 Господарського процесуального кодексу України, що могло би бути вагомою передумовою для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Водночас, з наданої Лисюком М.О. - адвокатом ОСОБА_5 до заперечень на заяву ОСОБА_4 про відстрочку по сплаті судового збору за подання касаційної скарги інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта станом на 13.12.2016р. вбачається наявність у ОСОБА_4 нерухомого майна (земельні ділянки, житловий будинок, квартира у м. Львові та Львівській області), що свідчить про її майновий стан.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, а касаційна скарга підлягає поверненню відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Нормами частини 4 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,2,3,4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_4 про відстрочення сплати судового збору відхилити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016р. у справі №5015/2276/11 та додані до неї документи повернути скаржнику.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

С.Р. Шевчук