ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року Справа № 912/3057/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № 61 від 15.01.2016 року

від відповідача: не з'явився

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2016 року у справі № 912/3057/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Березівка Олександрійського району Кіровоградської області

до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Кіровоградській області, м. Кіровоград

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Олександрійська районна державна адміністрація, м. Олександрія Кіровоградської області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приютівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, смт. Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Кіровоградській області про:

- зобов'язання Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Кіровоградській області прийняти рішення про поновлення з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 договору оренди землі від 24.09.2010 року, зареєстрованого 10.12.2010 року в Олександрійському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 38, на строк та на умовах, встановлених зазначеним договором;

- зобов'язання Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Кіровоградській області укласти з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 24.09.2010 року, зареєстрованого 10.12.2010 року в Олександрійському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 38, на строк та на умовах, встановлених зазначеним договором.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2016 року у справі № 912/3057/16 (суддя Вавренюк Л.С.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача прийняти рішення про поновлення з позивачем договору оренди землі на строк та на умовах, що у ньому визначені, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що хоча дії відповідача, на думку позивача, і мали негативні наслідки для останнього, однак вчинені Головним управлінням Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Кіровоградській області як форма реалізації відповідачем свого права; наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді, однак, як встановлено судом, позивач зазначеним способом захисту порушеного права не скористався. Обраний позивачем спосіб захисту, що полягає у зобов'язанні відповідача прийняти певне рішення, у даному випадку - про поновлення договору оренди землі на строк та на умовах, що у ньому визначені, не відповідає нормам ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України та загальному принципу добровільності вчинення дій суб'єктами земельних правовідносин. Також, суд відхилив посилання позивача на ст. 33 Закону України "Про оренду землі", як на правову підставу для зобов'язання відповідача прийняти рішення щодо поновлення договору оренди, оскільки вказана стаття обумовлює прийняття орендодавцем рішення саме про поновлення договору оренди виключно за умови узгодження орендодавцем та орендарем істотних умов договору. Однак, позивачем не надано до суду належних доказів узгодження з орендодавцем запропонованих орендарем у додатковій угоді нових істотних умов (строк оренди та орендна плата), в матеріалах справи такі докази відсутні. Окрім наведеного, судом першої інстанції зазначено, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. У вимозі про зобов'язання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на строк та на умовах, встановлених зазначеним договором, місцевим господарським судом відмовлено з тих підстав, що переважне право орендаря (перевага перед іншою особою) на поновлення договору може бути реалізоване у випадку, коли земля знову передана в оренду. Тобто поновлення договору оренди земельної ділянки у такий спосіб можливе виключно за інших рівних умов з іншими особами-претендентами на право оренди цієї земельної ділянки. Однак, позивачем не надано до суду належних доказів того, що земельна ділянка, якою продовжує користуватися орендар на підставі договору після закінчення його дії, передана в оренду іншій особі (особам).

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, позивач просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на ті обставини, що 19.10.2015 року, тобто більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди від 24.09.2010 року, позивач, у відповідності до п. 7 договору, подала відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору на новий строк. Проте, листом від 16.12.2015 року відповідач повідомив позивача, що заперечує проти поновлення договору оренди землі, оскільки лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі не засвідчено печаткою позивача, а також з огляду на те, що до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі не додано належним чином оформленого проекту додаткової угоди, що є порушенням ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Вважаючи такі дії відповідача незаконними, позивач звернулась до господарського суду з позовом про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі на запропонованих нею умовах. Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2016 року у справі № 912/175/16 у задоволенні зазначеного позову відмовлено з тих підстав, що запропонованою відповідачу для підписання додатковою угодою до договору оренди землі було внесено зміни до п.п. 7,8 договору в частині зміни строку дії договору оренди та розміру орендної плати. Позивач зазначає, що у квітні 2016 року вона вдруге звернулась до господарського суду з позовом до відповідача про визнання поновленим договору, визнання укладеною додаткової угоди, однак рішенням господарського суду Кіровоградської області від 24.06.2016 року у справі № 912/1865/16 в задоволенні цих позовних вимог також відмовлено. За доводами позивача, зазначені обставини змусили позивача втретє звернутися з позовом до суду за захистом свого законного інтересу в інший спосіб. Зважаючи на те, що нормами чинного законодавства (ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі") прямо передбачено обов'язок орендодавця протягом місячного терміну з дня надходження надісланого орендарем листа-повідомлення з проектом додаткової угоди прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності) та укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі; відповідач протягом встановленого законом строку рішення про поновлення договору оренди землі не прийняв, додаткову угоду про поновлення з позивачем договору оренди землі не уклав, а заперечення проти поновлення договору надіслав на її адресу значно пізніше встановленого ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" строку, відмовившись таким чином від виконання покладеного на нього законом обов'язку, позивач вважає, що правомірно звернулась до суду з вимогами про зобов'язання відповідача прийняти рішення про поновлення з нею договору оренди землі від 24.09.2010 року на строк та на умовах, встановлених зазначеним договором, та укласти з нею додаткову угоду про поновлення вказаного договору на строк та на умовах, встановлених ним.

Відповідач та треті особи у судові засідання, призначені для розгляду апеляційної скарги, явку своїх повноважних представників не забезпечили.

Відповідач відповідно до наданого до апеляційного господарського суду письмового відзиву на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує. Відповідач зазначає, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди: реалізація орендарем переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частини перша -п'ята) та продовження орендарем користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі (частина шоста). Відповідач посилається на ті обставини, що 16.12.2015 року ним листом повідомлено позивача про прийняте рішення щодо заперечення в поновленні договору оренди землі. За результатами перевірки матеріалів, поданих позивачем, встановлено, що лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі не засвідчено печаткою фізичної особи-підприємця; до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі не додано належним чином оформленого проекту додаткової угоди. З урахуванням наведеного відповідач вважає, що позивач не вчинила усіх необхідних та достатніх дій, передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", направлених на укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання поновленим спірного договору оренди на підставі наведеної правової норми. Посилаючись на частини восьму та дев'яту ст. 33 Закону України "Про оренду землі", відповідач зазначає, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Отже, за доводами відповідача, нормами законодавства України, чинними на час виникнення спірних правовідносин, прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення; при цьому додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач навів клопотання про проведення судового засідання (судового засідання, призначеного на 26.12.2016 року) без участі представника відповідача.

Також, клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника надійшло до апеляційного господарського суду 24.01.2017 року.

Третя особа-1 у наданих нею письмових поясненнях зазначила, що у зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" до повноважень місцевих державних адміністрацій не належить право надавати земельні ділянки сільськогосподарського використання у власність та у користування; землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належать саме до цієї категорії земель. Враховуючи викладене, третя особа-1 просить прийняти рішення у даній справі на розсуд суду.

У письмових поясненнях третьої особи наведене клопотання про розгляд даної справи за відсутності представника третьої особи-1.

Третя особа-2 у наданих нею письмових поясненнях зазначила, що у зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" до повноважень органів місцевого самоврядування не належить право розпоряджатися землями державної власності, що знаходяться поза межами населених пунктів, саме до яких належить відповідна земельна ділянка. Відповідно до пояснень третьої особи-2 претензій до орендаря (позивача) зі сплати оренди і використання земельної ділянки вона не має. Враховуючи викладене, третя особа-2 просить прийняти рішення у справі на розсуд суду.

У письмових поясненнях третьої особи-2 наведене клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів - Пархоменко Н.В., Чередка А.Є., розгляд скарги призначено у судове засідання на 26.12.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.12.2016 року розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 24.01.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів - Білецької Л.М., Чередка А.Є.

У судовому засіданні 24.01.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2010 року Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди (далі - Договір, а.с. 16-20, т. 1), за умовами якого (п. 1) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Приютівської селищної ради.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 35,00 га, в тому числі ріллі - 35,00 га., кадастровий номер НОМЕР_1 (п. 2).

За положеннями п. 8 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: у грошовій формі в розмірі 3,5 відсотка нормативної грошової оцінки землі, що становить - 13 679, 93 грн. за рік. Грошова плата вноситься на рахунок власника землі, одержувач - місцевий бюджет Приютівської селищної ради.

Згідно з п. 10 Договору орендна плата вноситься у такі строки: рівними частинами за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітній) період, що дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 14 Договору цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За приписами п. 7 Договору, Договір укладено на п'ять років. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 37 Договору визначено, що цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір підписано сторонами та зареєстровано у Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.12.2010 року за № 38.

Актом приймання - передачі від 10.12.2010 року підтверджується фактична передача земельної ділянки Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області в оренду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (а.с. 21, т. 1).

19.10.2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області через центр надання адміністративних послуг Олександрійської районної державної адміністрації з листом-повідомленням про продовження Договору оренди від 24.09.2010 року (а.с. 25, т. 1).

До листа-повідомлення позивачем додано, зокрема, проект додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 24.09.2010 року у двох примірниках (а.с. 33, т. 1), зміст якої передбачав, зокрема, поновити термін дії Договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 10.12.2010 року № 38) на 7 років (п. 1 проекту додаткової угоди). Тобто, цей проект додаткової угоди до Договору передбачав поновлення Договору на інший (більший) строк, ніж строк дії Договору, визначений п. 7. Договору.

Матеріали справи містять і іншу редакцію проекту додаткової угоди до Договору (а.с. 84, т. 1), яка, як і зазначена вище, включає умову про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 10.12.2010 року № 38) на 7 років (п. 1 проекту додаткової угоди), однак, окрім цього, цією редакцією проекту додаткової угоди передбачається також внесення змін до п. 8 Договору шляхом викладення його в наступній редакції: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4,5% нормативної грошової оцінки землі (п. 2 проекту додаткової угоди), тоді як пунктом 8 Договору розмір орендної плати визначався на рівні 3,5% нормативної грошової оцінки землі.

Листом від 16.12.2015 року № ДС-31-11-0.31-11022/22-15 (а.с. 34, т. 1) Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, розглянувши лист-повідомлення позивача про поновлення Договору оренди землі, повідомило позивача про прийняте рішення про заперечення щодо поновлення Договору оренди землі з тих підстав, що за результатами перевірки поданих матеріалів відповідачем встановлено, що лист-повідомлення про поновлення Договору оренди землі не засвідчено печаткою фізичної особи-підприємця, а також до вказаного листа-повідомлення не додано належним чином оформлений проект додаткової угоди, що є порушенням частини третьої ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Позивач, визначеним частиною одинадцятою ст. 33 Закону України "Про оренду землі" правом на оскарження в суді відмови відповідача про поновлення Договору оренди землі, а також зволікання в укладенні додаткової угоди до Договору оренди землі не скористалась.

Вимоги позивача до відповідача про визнання укладеною додаткової угоди до Договору на запропонованих позивачем умовах, у тому числі умовах про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки на 7 років, про внесення змін до пункту 8 Договору шляхом викладення його в редакції: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4,5% нормативної грошової оцінки землі, були предметом вирішення у справі господарського суду Кіровоградської області № 912/175/16.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2016 року у справі № 912/175/16 (а.с. 35-38, т. 1) позивачу - Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання укладеною додаткової угоди до Договору відмовлено.

Цим судовим рішенням також встановлено обставини звернення позивача 19.10.2015 року (в межах 30-тиденного строку до дати закінчення строку дії Договору) до Центру надання адміністративних послуг Олександрійської районної державної адміністрації з листом-повідомленням про намір поновити Договір оренди землі, до якого позивачем додано проект відповідної додаткової угоди; обставини повідомлення листом від 16.12.2015 року Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області позивача про заперечення у поновленні Договору оренди землі з тих підстав, що лист-повідомлення позивача про поновлення Договору оренди землі не засвідчено печаткою Фізичної особи-підприємця, до листа-повідомлення про поновлення Договору оренди землі не додано належним чином оформлений проект додаткової угоди, що є порушенням частини третьої статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Відмовляючи у задоволенні позову позивача про визнання укладеною додаткової угоди до Договору у справі № 912/175/16, господарський суд Кіровоградської області виходив, зокрема, з тих обставин, що зміст ст. 33 Закону України "Про оренду землі" надає підстави дійти висновку, що додатковою угодою до договору оренди землі засвідчується лише факт поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, тобто істотні умови договору оренди землі, у тому числі і строк дії договору та орендна плата, у цьому випадку є незмінними. За умовами укладеного сторонами Договору оренди землі від 24.09.2010 року його було укладено на 5 років, однак запропонована позивачем редакція додаткової угоди містить інший строк дії такого Договору - 7 років. Додатково позивачем внесено зміни і до положень Договору оренди в частині розміру орендної плати. Встановивши, що звертаючись з позовом про визнання укладеною додаткової угоди до Договору оренди землі, позивач просить поновити і одночасно внести зміни у вказаний Договір оренди щодо строку його дії та розміру орендної плати, місцевий господарський суд у справі № 912/175/16 вважав, що укладення додаткової угоди до Договору на умовах, запропонованих позивачем, суперечить положенням ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2016 року у справі № 912/175/16 залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 року (а.с. 39-43, 166-174, т. 1).

22.03.2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом, до якого додала проект додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 24.09.2010 року, та у якому навела прохання підписати у строк, визначений ст. 33 Закону України "Про оренду землі", цю додаткову угоду (а.с. 71-72, т. 1).

Відповідно до умов зазначеного проекту додаткової угоди до Договору оренди землі позивач запропонувала укласти додаткову угоду до Договору, якою передбачається вважати Договір оренди земельної ділянки від 24.09.2010 року поновленим на той же строк і на тих же умовах, у зв'язку з цим змінити умови п. 7 Договору, виклавши його у наступній редакції: п. 7 - Договір укладено строком до 10 грудня 2020 року (п. 1 проекту додаткової угоди); всі інші умови Договору зберігають свою чинність до спливу його терміну, визначеного пунктом 7 Договору зі змінами відповідно до цієї додаткової угоди (п. 2 проекту додаткової угоди).

Розглянувши звернення позивача від 22.03.2016 року про підписання додаткової угоди, листом від 27.04.2016 року Р-4698/0-3629/0/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило позивача, що для подальшого розгляду порушеного питання необхідно надати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 73, т. 1).

У справі господарського суду Кіровоградської області № 912/1865/16 вирішувався спір за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання поновленим спірного Договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 24.06.2016 року у справі № 912/1865/16 (а.с. 44-50, 175-180, т. 1) у задоволенні позовних вимог позивача про визнання поновленим спірного Договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, господарський суд Кіровоградської області встановив обставини звернення позивача до відповідача як 19.10.2015 року з листом- повідомленням про продовження Договору оренди, так і обставини звернення позивача до відповідача 22.03.2016 року з проектом додаткової угоди до Договору оренди землі для його підписання відповідачем. Відмовляючи позивачу у задоволенні її позову у справі № 912/1865/16, місцевий господарський суд надав правову оцінку зверненню позивача до відповідача 19.10.2015 року, аналогічну тій, яка була надана щодо цього звернення судами першої та апеляційної інстанцій у справі № 912/175/16 (при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін; у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється).

Разом з тим, судом у прийнятому ним рішенні у справі № 912/1865/16 встановлено, що позивач у зазначеній справі звернулась до суду за захистом свого права на поновлення Договору оренди землі за частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", а не за захистом переважного права; проте, проект додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі на тих самих умовах надіслано позивачем до відповідача лише 22.03.2016 року, тобто більш ніж через місяць після закінчення строку дії відповідного Договору.

Врахувавши вимоги ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та встановивши, що додаткова угода до Договору оренди землі про його поновлення на той самий строк і на тих самих умовах не була укладена сторонами у місячний строк, тобто до 10.01.2016 року, та в межах вказаного строку позивач з проектом відповідної додаткової угоди до відповідача не зверталась, господарський суд дійшов висновку, що Договір оренди землі між сторонами не поновлений, а припинив свою дію відповідно до положень статті 31 Закону України "Про оренду землі"; при цьому відповідь Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про заперечення щодо поновлення Договору оренди землі датована 16.12.2015 року, тобто в межах місячного строку після закінчення строку дії Договору оренди землі.

Наведене вище і зумовило прийняття у справі № 912/1865/16 рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.06.2016 року у справі № 912/1865/16 залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 року (а.с. 51-58, 175-180, т. 1).

В силу приписів частини третьої ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Факт користування позивачем орендованою на підставі Договору оренди землі земельною ділянкою після закінчення строку дії Договору та факт належного виконання орендарем своїх зобов'язань за Договором оренди землі встановлені судовими рішеннями у господарській справі № 912/175/16, відповідно, не підлягають доказуванню у даній справі.

Переглядаючи оскаржуване рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтями 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (ч. 1 статті 31, ч. 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до приписів частин першої - п'ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час закінчення строку дії Договору оренди землі) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Разом з тим, згідно з частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч. 7 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка розташована на території Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, отже є земельною ділянкою державної власності.

У відповідності до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 20 від 03.03.2015 року затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, до повноважень якого віднесено, зокрема, розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Кіровоградської області.

Відповідно до частини восьмої статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Відтак, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави та обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до частин першої-п'ятої зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає за частиною шостою наведеної вище статті.

Так, у частині першій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Частини друга - п'ята ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлюють процедуру, дотримання якої є необхідним для реалізації переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України, слід дійти висновку, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Аналіз зазначених правових норм (частини перша - п'ята ст. 33 Закону України "Про оренду землі") дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах і укладення з ним договору на тих самих умовах, які були запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у тому разі: якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", враховуючи також положення частин восьмої та дев'ятої зазначеної статті Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів: 1) орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; 2) орендар належно виконує свої обов'язки за договором; 3) відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; 4) сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Вказана правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі № 6-219цс14 та у справі № 6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 року у справі № 6-3цс15 та у справі № 6-4цс15.

В обґрунтування заявлених позовних вимог у даній справі про зобов'язання Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Кіровоградській області прийняти рішення про поновлення з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 Договору оренди землі від 24.09.2010 року на строк та на умовах, встановлених зазначеним Договором, та про зобов'язання Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Кіровоградській області укласти з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 24.09.2010 року на строк та на умовах, встановлених зазначеним Договором, позивач послалась на приписи частин першої - п'ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі", обставини своєчасного звернення позивача (більше ніж за один місяць до закінчення терміну дії Договору оренди землі), а саме 19.10.2015 року, до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про поновлення Договору оренди землі, до якого позивач додала проект додаткової угоди у двох примірниках, однак у встановлений законом строк не отримала аргументованих заперечень у поновленні Договору оренди земельної ділянки, як це передбачено частиною п'ятою ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а також послалась на ті обставини, що після закінчення строку дії Договору оренди землі вона продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, протягом строку дії Договору позивачем належним чином виконувалися покладені на неї Договором та законодавством обов'язки орендаря - своєчасно сплачувалась орендна плата, земельна ділянка використовувалась за цільовим призначенням, не допускалось погіршення земельної ділянки та/або розташованих на ній об'єктів тощо, після закінчення строку дії Договору оренди землі вимог щодо повернення орендованої земельної ділянки до позивача не надходило.

Матеріали справи містять довідки виконкому Приютівської селищної ради від 05.08.2016 року № 723 (а.с. 32, т. 1) та від 06.09.2016 року № 829 (а.с. 74, т. 1), видані позивачу, про те, що позивач орендувала земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення площею 35, 0000 га відповідно до Договору оренди землі, розташовану на території Приютівської селищної ради поза межами населеного пункту, здійснюючи на цій земельній ділянці діяльність з вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Земельна ділянка використовувалась за цільовим призначенням; всі умови Договору виконані в повному обсязі; орендовану земельну ділянку та прилеглу територію протягом терміну оренди приведено до покращеного стану; претензії щодо орендної плати відсутні, орендна плата сплачується до цього часу. У довідці від 06.09.2016 року № 829 також зазначено, що станом на 05.09.2016 року встановлено по факту те, що земельна ділянка використовується позивачем та на даний час засіяна кукурудзою.

Як встановлено вище, позивач з дотримання строку та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк подала відповідачу 19.10.2015 року лист-повідомлення з проектом додаткової угоди про поновлення терміну дії Договору оренди землі, проте, орендодавець (відповідач) у встановлений законом строк (у місячний термін) не надав відмови у поновленні Договору оренди землі на новий строк (заперечення відповідача щодо поновлення Договору оренди землі з позивачем направлені відповідачем позивачу пізніше строку, встановленого частиною п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" для розгляду звернення позивача з проектом додаткової угоди); позивач продовжує використовувати земельну ділянку; належно виконує свої обов'язки за Договором.

Однак, доказів укладення орендодавцем договору оренди спірної земельної ділянки з іншим орендарем матеріали справи не містять, отже, позивачем не доведено належними доказами порушення її права, зокрема, переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, обумовленого частинами першою - п'ятою ст. 33 Закону України "Про оренду землі", з метою захисту якого позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог про зобов'язання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 24.09.2010 року на підставі частин першої - п'ятої ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Наданий позивачем до суду лист Приютівської селищної ради від 31.10.2016 року № 1054 (а.с. 109, т. 1), адресований позивачу, відповідно до якого виконавчий комітет Приютівської селищної ради повідомляє позивача про те, що до селищної ради надійшли клопотання від 07.10.2016 року у кількості 10 штук щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність або користування громадянам, не є належним доказом порушення переважного права позивача на поновлення Договору оренди землі на новий строк з огляду на те, що зазначена інформація свідчить лише про намір третіх осіб отримати земельну ділянку у власність або у користування та не підтверджує факту укладення договору оренди спірної земельної ділянки з будь-якою третьою особою, зокрема, на таких самих умовах, що були запропоновані позивачем; зазначені в інформації звернення надійшли до селищної ради лише 07.10.2016 року, тобто фактично вже після звернення позивача до суду з даним позовом.

Також, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо необхідності відмови позивачу у задоволенні заявленої позивачем вимоги про зобов'язання відповідача прийняти рішення про поновлення з позивачем Договору оренди землі від 24.09.2010 року на строк та на умовах, встановлених зазначеним Договором.

За наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору.

Водночас суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято (п. 2.14. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" з подальшими змінами і доповненнями).

Законом передбачена можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади до суду, який має надати правову оцінку їх відповідності вимогам закону, але не наділений повноваженнями щодо вирішення питань, віднесених до компетенції вказаних органів.

Особливістю земельних спорів, які підвідомчі господарським судам, є те, що вони виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

Відповідач у даному випадку є рівним учасником земельних правовідносин, і цей спір необхідно також вирішувати з урахуванням принципу свободи укладання договору.

Відповідач, як розпорядник землі, самостійно вирішує питання про надання в користування земельної ділянки.

Позивач у своїх вимогах фактично просить суд зобов'язати відповідача прийняти рішення конкретного змісту, що віднесено до виключної компетенції цього органу; задоволення відповідних позовних вимог виходить за межі компетенції господарського суду.

Окрім того, положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі" обумовлюють прийняття орендодавцем рішення саме про поновлення договору оренди виключно за умови узгодження орендодавцем та орендарем істотних умов договору. Однак, позивачем не надано до суду належних доказів узгодження з орендодавцем запропонованих орендарем у додатковій угоді, яка була надана відповідачу 19.10.2015 року, нових істотних умов Договору оренди землі (строк оренди та орендна плата).

З огляду на зазначене вище, апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на оскаржуване рішення господарського суду Кіровоградської області задоволенню не підлягає, рішення господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2016 року у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2016 року у справі № 912/3057/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2016 року у справі № 912/3057/16 залишити без змін.

Повна постанова складена 30.01.2017 року.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Суддя А.Є. Чередко