КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"26" січня 2017 р. Справа №910/16793/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

за участю представників:

від позивача: Дерлюк В.Д. - за дов.

від відповідача: Висторобець В.О. - за дов.; Мірошниченко Т.В. - керівник

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2016

у справі №910/16793/16 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Дочірнього підприємства «Трансгарант-Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная»

про стягнення заборгованості у розмірі 358 650,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Трансгарант-Україна» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная» (далі, відповідач або ТОВ ЦЗФ «Сєвєрная») про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 358 650,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений Договір оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015, згідно з умовами якого позивач зобов'язувався передати у строкове платне користування відповідача залізничні вагони, технічно та комерційно придатні для перевезень, а відповідач зобов'язувався вказаний об'єкт оренди прийняти та сплачувати орендну плату за користування ним вчасно та в повному обсязі. Позивач виконав взяті на себе згідно з умовами договору зобов'язання та передав об'єкт оренди в користування відповідачу. Проте, в порушення умов вказаного договору, відповідач орендну плату за користування об'єктом оренди сплатив лише частково. Відтак позивач, вважаючи, що його права порушені, звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначав, що ним не заперечуються факти користування залізничними вагонами, переданими в оренду, а також факти їх передання та повернення, наведені у позовній заяві, проте відповідач заперечує факт укладення Додаткової угоди №3 від 29.04.2016 до договору, умовами якої було збільшено розмір орендної плати, у зв'язку з чим просив суд у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2016 у справі №910/16793/16 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная» на користь Дочірнього підприємства «Трансгарант-Україна» борг у розмірі 358 650,00 грн., 5 379,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 358 650,00 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами його заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки Додаткова угода № 3 від 29.04.2016 підписана директором відповідача - Т.В. Мірошниченко та засвідчена печаткою товариства - відповідача. Відповідач документів, які свідчать про втрату печатки, суду не надав, а директор відповідача Мірошниченко Т.В. у судове засідання 17.10.2016 для відібрання вільних умовних зразків підпису, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи, не з'явилась.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2016 у справі №910/16793/16 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що Додаткова угода №3 від 29.04.2016 до Договору оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015, згідно якої розмір орендної плати становив 350 грн., у тому числі ПДВ, за один вагон на добу, між сторонами підписана не була; наданий позивачем до суду першої інстанції примірник вказаної додаткової угоди не є оригіналом у розумінні діючого законодавства; судом першої інстанції було безпідставно не призначено у справі судову почеркознавчу експертизу вказаної Додаткової угоди №3, клопотання про проведення якої заявляв відповідач.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная» було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная» прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 13.12.2016.

13.12.2016 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні питання: - чи виконані підписи на Додатковій угоді №3 від 29.04.2016 до Договору оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015, укладеного між ДП «Трансгарант-Україна» та ТОВ ЦЗФ «Сєвєрная», директором ТОВ ЦЗФ «Сєвєрная» Мірошниченко Т.В., або іншою особою?; - яким засобом виконаний підпис на дослідженому документі, безпосередньо приладом для написання або за допомогою технічних засобів (сканування, копіювання, монтажу тощо)?; - чи вносились до первинної форми документу які-небудь зміни (підчистки, травлення або інші)?; - чи відповідає відбиток печатки, проставлений на дослідженому документі, відбиткам печатки ТОВ ЦЗФ «Сєвєрная» та чи виконаний він шляхом безпосереднього нанесення на документ або за допомогою технічних засобів (сканування, копіювання, монтажу тощо)?; - яка черговість виконання машинописного тексту, підпису та відбитку печатки в дослідженому документі, чи відповідають вони даті, що зазначена на документі та яка давність їх нанесення?

Вказане клопотання мотивоване тим, що питання стосовно укладення та підписання Додаткової угоди №3 від 29.04.2016 є принциповим у спорі між сторонами та безпосередньо стосується предмету спору, так як відповідач неодноразово, як під час усних перемовин, так і під час підписання актів виконаних робіт, заперечував як саму сутність її змісту, так і факт її підписання та існування.

Також, 13.12.2016 відповідач подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про витребування у позивача оригіналу Додаткової угоди №3 від 29.04.2016 до Договору оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 клопотання представника ТОВ ЦЗФ «Сєвєрная» про витребування доказів задоволено, розгляд справи відкладено на 12.01.2017, зобов'язано Дочірнє підприємство «Трансгарант-Україна» надати суду оригінал Додаткової угоди №3 від 29.04.2016 до Договору оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015.

10.01.2017 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд апеляційну скаргу ТОВ ЦЗФ «Сєвєрная» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2016 у справі №910/16793/16 - без змін, а також письмові пояснення, у яких просив суд у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі експертизи відмовити, до яких додано примірник оригіналу Додаткової угоди №3 від 29.04.2016 до Договору оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015 та роздруківку принт-скрину екрану комп'ютера з отриманим електронним листом «Доп. Согл.№3 от 29.04.16 к дог. №1-135/10-15 от 22.10.2015».

11.01.2017 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про зупинення провадження у справі №910/16793/16 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №910/24012/16 за позовом ТОВ ЦЗФ «Сєвєрная» до ДП «Трансгарант-Україна» про визнання Додаткової угоди №3 від 29.04.2016 до Договору оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015 недійсною. Факт порушення провадження у справі №910/24012/16 підтверджується ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2016, копія якої додана до клопотання.

12.01.2017 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме: копії відповіді Філії «Головного інформаційно-обчислювального центру» ПАТ «Українська залізниця» №336/1343 від 17.10.2016 на 1 арк. та інформацію про вагонні операції на 291 арк.

У судове засідання, призначене на 12.01.2017, представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача подав у судовому засіданні 12.01.2017 клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи №910/16793/16 відкладено на 24.01.2017.

20.01.2017, 23.01.2017 та 24.01.2017 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення у справі.

Також, 20.01.2017 представником відповідача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду було подано клопотання про витребування у позивача оригіналу вхідної кореспонденції від 19.05.2016 та докази отримання вхідної кореспонденції від Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная» від 19.05.2016 (конверт, опис вкладення тощо).

У судовому засіданні 24.01.2017 судова колегія вирішила задовольнити клопотання представника відповідача про витребування у позивача документів; оголосила перерву у судовому засіданні до 26.01.2017, зобов'язала представника позивача до дня наступного судового засідання надати суду оригінал вхідної кореспонденції від 19.05.2016 та докази отримання вхідної кореспонденції від Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика «Сєвєрная» від 19.05.2016 (конверт, опис вкладення тощо), а відповідача - докази надіслання позивачу поштової кореспонденції від 19.05.2016.

26.01.2017 позивач подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду пояснення, у яких зазначив, що Додаткова угода №3 від 29.04.2016 надійшла йому від відповідача спочатку по електронній пошті, а потім простою поштою без супровідного листа та без опису вкладення; одержана від відповідача угода була зареєстрована в книзі обліку вхідної документації позивача за вхідним номером 1198 від 19.05.2016.

Також, 26.01.2017 письмові пояснення через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду подав відповідач, у яких зазначив, що він ніколи, ані поштою, ані нарочно не відправляв або передавав позивачу особисто або через представників оригінал Додаткової угоди №3 від 29.04.2016. У свою чергу, цінним листом з описом вкладення направлялась позивачу лише Додаткова угода №4 від 10.05.2016, докази направлення якої були втрачені відповідачем під час переїзду головного офісу компанії на іншу адресу.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав подані ним через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та про зупинення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні проти заявлених відповідачем клопотань про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та про зупинення провадження у справі заперечував, просив у їх задоволенні відмовити.

Колегія суддів, розглянувши у судовому засіданні 26.01.2017 вищезазначені клопотання відповідача, зазначає наступне.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати:

- як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

- чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок:

а) непідвідомчості;

б) обмеженості предметом позову;

в) неможливості розгляду тотожної справи;

г) певної черговості розгляду вимог.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у справі №910/16793/16 вказував на те, що відповідно до укладеного між сторонами Договору оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015 (далі, Договір) та додаткових угод до нього №1 від 01.03.2016, №2 від 21.03.2016, №3 від 29.04.2016 він надав відповідачу у строкове платне користування залізничні вагони, за користування якими останній повинен був сплачувати орендну плату.

Розмір орендної плати становить 350,00 грн., у тому числі ПДВ, за один вагон на добу (пункт 5.2. Договору).

01.03.2016 сторонами була укладена Додаткова угода №1, згідно з умовами якої розмір орендної плати становив 280,00 грн., у тому числі ПДВ, за один вагон на добу.

21.03.2016 сторонами була укладена Додаткова угода №2, згідно з умовами якої розмір орендної плати становив 300,00 грн., у тому числі ПДВ, за один вагон на добу.

29.04.2016 сторонами була укладена Додаткова угода №3, згідно з умовами якої розмір орендної плати становив 350,00 грн., у тому числі ПДВ, за один вагон на добу.

Як зазначає позивач, згідно з актами виконаних робіт №1 від 30.11.2015, №2 від 31.12.2015, №1 від 13.01.2016, №1 від 31.03.2016, №2 від 30.04.2016, підписаним уповноваженим представником відповідача та засвідченими його печаткою, загальний розмір орендної плати за користування залізничними вагонами за періоди: з листопада 2015 року по січень 2016 року та з березня по квітень 2016 року, становив 1 120 440,00 грн.

Також, як вбачається з актів виконаних робіт №3 від 31.05.2016, №4 від 30.06.2016, №5 від 31.07.2016, №6 від 10.08.2016, що не були підписані уповноваженим представником відповідача та засвідчені його печаткою (далі, спірні акти виконаних робіт), за розрахунками позивача загальний розмір орендної плати за користування залізничними вагонами за період з травня по серпень 2016 року становив 1 685 250,00 грн.

За розрахунком позивача загальний розмір орендної плати за користування залізничними вагонами протягом усього періоду оренди з листопада 2015 року по січень 2016 року та з березня по серпень 2016 року становить 2 805 690,00 грн. (1 120 440,00 + 1 685 250,00), а з урахуванням здійсненої відповідачем оплати в розмірі 2 447 040,00 грн., у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з оплати орендної плати в розмірі 358 650,00 грн. (2 805 690,00 - 2 447 040,00).

Відповідач із розміром орендної плати, зазначеним у спірних актах виконаних робіт, не погодився, оскільки вважав, що орендна плата за користування одним вагоном на добу протягом періоду з травня по серпень 2016 року становила 300,00 грн. (згідно Додаткової угоди №2), а не 350,00 грн. (згідно Додаткової угоди №3), як зазначено позивачем. У зв'язку з цим, як вбачається із матеріалів справи, відповідач направив на адресу позивача заперечення №326/08 від 08.08.2016 та №335/08 від 16.08.2016, а також акти виконаних робіт №3 від 31.05.2016, №4 від 30.06.2016, №5 від 31.07.2016, в яких розмір орендної плати був визначений відповідачем із розрахунку 300,00 грн. за один вагон за добу.

Як уже зазначалося, відповідачем заперечується факт укладення Додаткової угоди №3 від 29.04.2016 до Договору оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015, згідно якої розмір орендної плати становив 350 грн., у зв'язку з чим ТОВ ЦЗФ «Сєвєрная» звернулось до Господарського суду міста Києва з відповідним позовом до ДП «Трансгарант-Україна» про визнання вказаної додаткової угоди №3 недійсною (справа №910/24012/16).

З огляду на зазначене, колегією суддів встановлено, що предметом спору у справі №910/16793/16 є стягнення з відповідача заборгованості за Договором, розмір орендної плати за яким коригувався додатковими угодами №1 від 01.03.2016, №2 від 21.03.2016 та №3 від 29.04.2016.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у справі №910/24012/16 за позовом ТОВ ЦЗФ «Сєвєрная» до ДП «Трансгарант-Україна» є визнання Додаткової угоди №3 від 29.04.2016 до Договору оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015 недійсною.

Отже, вирішення питання щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за Договором, з урахуванням змін, внесених до Договору у цій частині Додатковою угодою №3 від 29.04.2016, є неможливим до вирішення справи про визнання вказаної Додаткової угоди №3 від 29.04.2016 недійсною.

З огляду на зазначене, оскільки справа №910/16793/16 пов'язана зі справою №910/24012/16 за позовом ТОВ ЦЗФ «Сєвєрная» до ДП «Трансгарант-Україна» про визнання Додаткової угоди №3 від 29.04.2016 до Договору оренди залізничного рухомого складу №1-135/10-15 від 22.10.2015 недійсною, на підставі якої, у тому числі, позивачем у справі №910/16793/16 заявлено вимогу про стягнення заборгованості, а розгляд справи №910/24012/16 може вплинути на збирання та оцінку доказів у справі №910/16793/16, судова колегія приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у справі №910/16793/16 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №910/24012/16.

Водночас, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, оскільки вважає призначення такої експертизи недоцільним у межах судового провадження про стягнення заборгованості, враховуючи предмет спору.

Керуючись частиною 1 статті 79, статтями 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити апеляційне провадження у справі №910/16793/16 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №910/24012/16.

2. Зобов'язати представників сторін повідомити Київський апеляційний господарський суд про результати вирішення справи №910/24012/16.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх