ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" січня 2017 р.Справа № 916/3013/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансзерноекспорт (18002, м. Черкаси, бульвар Шевченка, буд. 179, офіс 21, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Пак Фа (65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 11, )

про визнання недійсним договору надання транспортно-експедиційних послуг від 01.03.2015 № 22

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 (керівник);

Від відповідача не зявився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Трансзерноекспорт (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Пак Фа (далі - Відповідач) про визнання недійсним договору надання транспортно-експедиційних послуг від 01.03.2015 № 22.

Ухвалою суду від 10.11.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 25.11.2016.

Ухвалою суду від 25.11.2016 відкладено розгляд справи на 12.12.2016.

Ухвалою суду від 12.12.2016 відкладено розгляд справи на 10.01.2017.

Ухвалою суду від 10.01.2017 продовжено строк розгляду спору на 15 календарних днів та відкладено розгляд справи на 25.01.2017.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 13, 16, 202, частину пяту статті 203, статті 215, 234, 614 Цивільного кодексу України, статті 208, 219 Господарського кодексу України, обґрунтовані тим, що, на думку Позивача, Договір надання транспортно-експедиційних послуг від 01.03.2015 № 22 є фіктивним, оскільки не був спрямований на реальне настання правових наслідків, з огляду на те, що Відповідач в момент укладення цього договору, його виконання достовірно знав, що в нього відсутні можливості щодо їх реального виконання в частині правової забезпеченості своєї діяльності. Зокрема, Позивач зазначає про відсутність необхідної кількості автомобільного транспорту та кваліфікованих працівників у Відповідача.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду Одеської області „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18).

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання. Вимоги ухвали суду від 10.11.2016 не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не представив. Направлення судової кореспонденції Товариству з обмеженою відповідальністю „Пак Фа підтверджується Реєстром вихідної поштової кореспонденції за 12.01.2017 /а.с. 158/.

Справа розглядалась за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в:

01.03.2015 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір надання транспортно-експедиційних послуг № 22 (далі Договір від 01.03.2015) /а.с. 16-17/.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 2.16 замовник (Позивач) доручає, а перевізник (Відповідач) бере на себе обовязок здійснювати перевезення та експедицію вантажів, заявлених замовником до перевезення, автомобільним транспортом на території України. Для здійснення кожного конкретного перевезення замовник надає перевізнику письмову заявку, в якій зазначає: дату складання заявки та номер і дату цього договору; найменування та кількість (тоннаж) вантажу, який необхідно перевезти; найменування вантажовідправника, дату, час та місце навантаження вантажу на транспортні засоби; найменування вантажоотримувача, пункт доставки (призначення) вантажу; строк перевезення або дата та час доставки вантажу; П.І.Б. та телефон представника замовника відповідального за організацію перевезення; вимоги до забезпечення збереження та/або умов перевезення (доставки) вантажу; місця митного оформлення вантажу, якщо вантаж перетинатиме митний кордон України; вимоги до маршруту перевезення, якщо такі є у замовника.

Згідно із пунктами 2.16, 2.17 Договору від 01.03.2015 після здійснення перевезення по кожній конкретній заявці, перевізник на підставі відомостей, вказаних товаросупровідних документах, складає акт виконаних робіт, в якому фіксує факт перевезення вантажу, його кількість (тоннаж), строк перевезення (дату та час доставки), належне (неналежне) виконання, підписує його та передає на затвердження замовнику. Акт передається замовнику в двох оригінальних примірниках особисто, за допомогою поштового звязку або курєром. Замовник після отримання акту виконаних робіт затверджує його або надає письмову мотивовану відмову. Затвердження здійснюється шляхом підписання уповноваженою особою замовника акту виконаних робіт та направлення одного із його примірників перевізнику.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Між Позивачем та Відповідачем укладено Договори-заявки згідно Договору від 01.03.2015 № 22, а саме:

Договір-заявка від 01.04.2015 № 2 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 39);

Договір-заявка від 01.04.2015 № 3 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 37);

Договір-заявка від 02.04.2015 № 5 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 41);

Договір-заявка від 03.04.2015 № 6 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 44);

Договір-заявка від 04.04.2015 № 7 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 47);

Договір-заявка від 06.04.2015 № 8 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 52);

Договір-заявка від 06.04.2015 № 10 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 50);

Договір-заявка від 08.04.2015 № 11 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 55);

Договір-заявка від 08.04.2015 № 13 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 57);

Договір-заявка від 09.04.2015 № 801 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 60);

Договір-заявка від 10.04.2015 № 14 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 63);

Договір-заявка від 13.05.2015 № 1301 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 65);

Договір-заявка від 15.05.2015 № 1302 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 70);

Договір-заявка від 15.05.2015 № 1303 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 77);

Договір-заявка від 17.05.2015 № 1304 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 82);

Договір-заявка від 18.05.2015 № 1305 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 90);

Договір-заявка від 19.05.2015 № 1907 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 97);

Договір-заявка від 20.05.2015 № 1908 згідно Договору № 22 від 01.03.2015 (а.с. 102).

На виконання вказаних Договорів-заявок Відповідачем надано Позивачу послуги з перевезення на загальну суму 419 900,00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), товарно-транспортними накладними а Договорами-заявками, а саме:

5 300,00 грн. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.03.2015 № 0002202 (а.с. 22);

5 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 24.03.2015 № 0002203 (а.с. 23); товарно-транспортна накладна від 24.03.2015 № 21 (а.с. 24);

5 500,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.03.2015 № 0002204 (а.с. 25); товарно-транспортна накладна від 25.03.2015 № 22 (а.с. 26);

6 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.03.2015 № 0002205 (а.с. 29); товарно-транспортна накладна від 27.03.2015 № 23 (а.с. 30);

6 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.03.2015 № 0002206 (а.с. 27); товарно-транспортна накладна від 27.03.2015 № 24 (а.с. 28);

5 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.03.2015 № 0002911 (а.с. 33); товарно-транспортна накладна від 30.03.2015 № 25 (а.с. 32);

5 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.03.2015 № 0002912 (а.с. 31); товарно-транспортна накладна від 30.03.2015 № 26 (а.с. 34);

6 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.04.2015 № 0000002 (а.с. 38);

5 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.04.2015 № 0000003 (а.с. 35); товарно-транспортна накладна від 01.04.2015 (а.с. 36);

5 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.04.2015 № 0000005 (а.с. 40); товарно-транспортна накладна від 02.04.2015 № 28 (а.с. 42);

5 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.04.2015 № 0000006 (а.с. 43); товарно-транспортна накладна від 03.04.2015 № 29 (а.с. 45);

5 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.04.2015 № 0000007 (а.с. 46); товарно-транспортна накладна від 04.04.2015 № 30 (а.с. 48);

5 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 06.04.2015 № 0000008 (а.с. 51); товарно-транспортна накладна від 06.04.2015 (а.с. 53);

6 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 06.04.2015 № 0000010 (а.с. 49);

6 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.04.2015 № 0000011 (а.с. 54);

2 200,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.04.2015 № 0000013 (а.с. 56); товарно-транспортна накладна від 07.04.2015 № 1 (а.с. 58);

8 000,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 09.04.2015 № 0000801 (а.с. 59); товарно-транспортна накладна від 09.04.2015 № 35 (а.с. 61);

2 200,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.04.2015 № 0000014 (а.с. 62);

27 900,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 14.05.2015 № 1301 (а.с. 64); товарно-транспортна накладна від 14.05.2015 (а.с. 66, 67, 68, 75);

61 900,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.05.2015 № 1302 (а.с. 69); товарно-транспортна накладна від 15.05.2015 (а.с. 71, 72, 73, 74, 78);

21 500,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16.05.2015 № 1303 (а.с. 76); товарно-транспортна накладна від 16.05.2015 (а.с. 79, 80);

50 600,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 18.05.2015 № 1304 (а.с. 81); товарно-транспортна накладна від 18.05.2015 (а.с. 83, 84, 85, 86, 87, 88);

60 100,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 19.05.2015 № 1305 (а.с. 89); товарно-транспортна накладна від 19.05.2015 (а.с. 91, 92, 93, 94, 95);

36 600,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.05.2015 № 1907 (а.с. 96); товарно-транспортна накладна від 20.05.2015 (а.с. 98, 99, 100);

68 100,00 грн. - Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.05.2015 № 1908 (а.с. 101); товарно-транспортна накладна від 21.05.2015 (а.с. 103, 104, 105).

Судом встановлено, що Позивачем сплачено Відповідачу за надані транспортні послуги за Договором від 01.03.2015 у розмірі 370 021,38 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

21 383,60 грн. платіжне доручення від 04.06.2015 № 642 (а.с. 21);

170 000,00 грн. платіжне доручення від 05.06.2015 № 646 (а.с. 19);

200 000,00 грн. платіжне доручення від 24.06.2015 № 685 (а.с. 20).

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною пятою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін (пункт 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013 № 11).

Отже, з огляду на те, що Договір надання транспортно-експедиційних послуг від 01.03.2015 № 22 виконувався Позивачем та Відповідачем, а також на недоведеність наявності умислу сторін на укладання фіктивного договору, відсутні підстави для визнання його недійсним відповідно до частини п'ятої статті 203, частини першої статті 215, частини першої статті 234 Цивільного кодексу України

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у позові в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові покладаються на Позивача.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписанно 30 січня 2017 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною п'ятою статті 203, частиною першою статті 215, частиною першою статті 234, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, 629, частиною першою статті 909 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду Одеської області „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18, пунктом 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013 № 11, статтями 32, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суддя Ю.А. Шаратов