ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017 Справа № 917/1851/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мілксервіс", 08132, АДРЕСА_1

До відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Героїв майдану (колишня - ім. Леніна), 82, оф. 24

Про стягнення 33 955,97 грн., з яких 24 960,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (натуральний антимікробний препарат "PIMARICINE" ) за умовами Договору поставки № 38 від 04 вересня 2014 року, 6 249,55 грн. - пеня відповідно до п. 5.3 договору, 537, 49 грн. - 3 % річних та 2 208,93 грн. - інфляційні нарахування відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України

С у д д я ОСОБА_2

Представники:

від позивача - ОСОБА_3 (див. протокол);

від відповідача - ОСОБА_4 (див. протокол).

17.01.2017 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 20.12.2016 р. в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами та в реагування на клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Суть спору: розглядається позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мілксервіс" про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" 33 955,97 грн., з яких 24 960,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (натуральний антимікробний препарат "PIMARICINE" ) за умовами Договору поставки № 38 від 04 вересня 2014 року, 6 249,55 грн. - пеня відповідно до п. 5.3 договору, 537, 49 грн. - 3 % річних та 2 208,93 грн. - інфляційні нарахування відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позивач на позовних вимогах наполягає, мотивуючи їх наступним: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мілксервіс" своєчасно та в повному обсязі здійснило поставку товарно - матеріальних цінностей (натуральний антимікробний препарат "PIMARICINE") за умовами Договору поставки № 38 від 04 вересня 2014 року. Відповідачем в порушення умов договору не в повному обсязі виконано зобов'язання щодо оплати отриманих ТМЦ.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами відзиву на позовну заяву № 17-01/01 від 17.01.2017 року (вх. № 635 від 17.01.2017 року), посилаючись на ненадання позивачем документів, що засвідчують якість та безпечність товару. За наведеного, останній робить висновок, що строк виконання зобовязань не настав.

Крім цього, відповідач посилається на неправильне нарахування штрафних санкцій та приводить власний розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, заслухавши представників сторін, суд,

встановив :

04.09.2014 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мілксервіс" (постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (покупець) було укладено договір поставки № 38 (а. с. 12-13), відповідно до якого Постачальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передавати у власність Покупцю натуральний антимікробний препарат "PIMARICINE" (товар), а Покупець зобов'язувався приймати товар та здійснювати його оплату (п. 1.1. Договору).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- кількість, асортимент, найменування, ціна та загальна вартість відповідної партії товару встановлюється у видаткових накладних, що мають силу специфікації і є невідємною частиною цього договору (п. 1.2. Договору);

- передача товару покупцю здійснюється протягом 5 днів з моменту отримання від покупця відповідного замовлення на товар. На підставі погодженого сторонами замовлення, постачальник складає видаткову накладну (п. 2.1. Договору);

- покупець здійснює оплату вартості товару за ціною, вказаною у видатковій накладній. Вартість товару оплачується на поточний рахунок постачальника у національній валюті України - гривні. Оплата товару здійснюється покупцем на підставі видаткової накладної у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника впродовж 70 календарних днів з дати отримання покупцем товару та належним чином оформлених товаросупровідних документів, вказаних у п. 2.4 (п. 3.3 Договору);

- за прострочення в оплаті товару постачальник має право вимагати від покупця сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 5.3. Договору);

- договір набуває чинності з моменту його підписання і діє по 31.12.2015 року (п. 6.1. Договору).

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань щодо поставки ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" натурального антимікробного препарату "PIMARICINE" та прийняття його відповідачем на загальну суму 24 960,00 грн. підтверджується видатковою накладною № 457 від 21.12.2015 року та довіреністю № 1153 від 01.12.2015 року щодо надання повноважень на прийняття ТМЦ особою, якою підписано накладну на отримання товару від імені відповідача (належним чином засвідчені копії залучено до матеріалів справи, а. с. 14-15). Жодних зауважень чи заперечень щодо кількості та якості товару не надходило, проте за отримане молоко відповідач не розрахувався.

На направлену претензію № 1 від 27.10.2016 року (а. с. 18-23) останній не відреагував, заборгованість не сплатив.

Наведене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача 33 955,97 грн., з яких 24 960,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (натуральний антимікробний препарат "PIMARICINE" ) за умовами Договору поставки № 38 від 04 вересня 2014 року, 6 249,55 грн. - пеня відповідно до п. 5.3 договору, 537, 49 грн. - 3 % річних та 2 208,93 грн. - інфляційні нарахування відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

(1) Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України прийнятий товар не оплатив. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 24 960,00 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

(2) Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З дотриманням цієї норми, позивачем приведено розрахунок 3 % річних у розмірі 537,49 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 2 208,93 грн. Наведене відповідач спростовує власним розрахунком, вважаючи вірними розміри 533,98 грн. та 2 146,56 грн. відповідно, оскільки позивачем невірно визначено дату початку порушення виконання зобовязання.

У судовому засіданні представники сторін погодили, що вірними розмірами 3 % річних та інфляційних нарахувань є обраховані відповідачем, оскільки простроченням виконання зобовязання є 01.03.2016 року.

Здійснивши перевірку наданих сторонами розрахунків, суд прийшов до висновку про задоволення вказаних вимог у розмірі 533,98 грн. та 2 146,56 грн. відповідно (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_5 9.1.3").

(3) Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.3. Договору поставки № 38 від 04.09.2014 року сторони передбачили, що за прострочення в оплаті товару постачальник має право вимагати від покупця сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно статті 4 ОСОБА_5 України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

З дотриманням цієї норми та п. 5.3 Договору, позивачем приведено розрахунок пені у розмірі 6 249,55 грн. за період з 29.02.2016 року по 16.11.2016 року. Відповідач вказаний розмір спростовує власним розрахунком, вважаючи вірним розмір 4 682,37 грн. Крім цього, останній посилається на порушення позивачем строків обрахування пені.

Так, згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, період нарахування пені відповідно до вимог чинного законодавства України закінчується 01.09.2016 року.

У судовому засіданні представники сторін погодили, що вірним розміром пені є обрахований відповідачем за період з 01.03.2016 року по 01.09.2016 року.

Здійснивши перевірку наданих сторонами розрахунків, суд прийшов до висновку про задоволення вказаних вимог у розмірі 4 682,37 грн. (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_5 9.1.3").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 24 960,00 грн. заборгованості відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (натуральний антимікробний препарат "PIMARICINE" ) за умовами Договору поставки № 38 від 04 вересня 2014 року, 4 682,37 грн. пені відповідно до п. 5.3 договору, 533,98 грн. 3 % річних та 2 146,56 грн. інфляційних нарахувань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У стягненні 1 567,18 грн. пені, 3,51 грн. 3 % річних та 62,37 грн. інфляційних нарахувань у позові слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 49, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (юридична адреса: 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Героїв майдану, 82, оф. 24; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Мілксервіс" (08132, АДРЕСА_1, ) - 24 960,00 грн. заборгованості відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (натуральний антимікробний препарат "PIMARICINE" ) за умовами Договору поставки № 38 від 04 вересня 2014 року, 4 682,37 грн. пені відповідно до п. 5.3 договору, 533,98 грн. 3 % річних та 2 146,56 грн. інфляційних нарахувань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, та 1 311,73 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. Відмовити у позові в частині стягнення 1 567,18 грн. пені, 3,51 грн. 3 % річних та 62,37 грн. інфляційних нарахувань.

Повне рішення складено 23.01.2017 року.

Суддя Г.І.Бунякіна