ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

26 січня 2017 року Справа № 915/1245/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Будівельна фірма Миколаївбуд, 54029, м. Миколаїв, вул. Робоча, 2А

до відповідача: ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, 54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20, а/с 34

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Територільне управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Миколаївській області, 54003, м.Миколаїв, вул.Володарського, 1.

за участю прокурора

про: визнання договору № 38 про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) № 52091 від 16.04.2013 року недійсним.

Суддя О.Г. Смородінова

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: представник не зявився; від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 35 від 16.02.2017;

від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність № 69/387/01 від 24.01.2017;

приймають участь у судовому засіданні:

прокурор: Бескровна І.І., (посвідчення № 035058 від 13.08.2015).

представники КП "МБТІ": області: ОСОБА_4, за довіреністю; ОСОБА_5, за довіреністю

Суть ухвали:

Публічне акціонерне товариство Будівельна фірма Миколаївбуд 17.11.2016 року звернулась до господарського суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області про визнання договору від 16.04.2013 № 38 про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) № 52091 від 16.04.2013 року, укладений між сторонами, недійсним.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов оспорюваного договору від 16.04.2013 № 38, рішень Миколаївської міської ради № 321 від 25.03.2011 року та № 502 від 31.05.2014 року; свідоцтва про право власності від 31.03.2011 року та від 07.08.2015 року; норм ст.ст. 203 (ч.5), 215 (ч.3), 229 (ч.1), 236 (ч. 1) Цивільного кодексу України, ст.. 180 (ч.1), 188 (ч.4) Господарського кодексу України та мотивовані тим, що договір № 38 від 16.04.2013р. був укладений сторонами помилково, в результаті їх власного недбальства.

Позивач в судове засідання 17.01.2017 року за викликом суду не зявився, поважності причин неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення 20.01.2017 року поштового відправлення.

Відповідач не визнає позовну заяву і просить суд у її задоволенні відмовити у повному обсязі. Вказує, що згідно з витягом Єдиного реєстру обєктів державної власності, сховище № 52091 є обєктом державної власності. У позовній заяві не наведено жодного факту, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності на спірне сховище № 52091.

Відповідно до ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор заявою від 26.01.2017 року вступив у дану справу з метою захисту інтересів держави на стороні відповідача.

Представник третьої особи у судовому засіданні повідомив суд, що жодних пояснень по суті позову він надати не може, оскільки позовна заява та додані до неї документи на адресу установи від позивача не надходили.

Взявши до уваги вищенаведені обставини, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши думку учасників процесу, господарський суд дійшов наступних висновків:

Ухвалою від 17.01.2017 року суд зобовязав позивача направити копію позовної заяви та доданих до неї документів на адресу Територільного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Миколаївській області, докази направлення надати до суду та визначив явку повноважних представників сторін в судове засідання обовязковою.

Як вже вище було зазначено, ухвала суду від 17.01.2017 року була отримана позивачем 20.01.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення 389- номер коду повідомлення).

Разом із тим, позивач в судове засідання 26.01.2017 року свого представника не направив, причин неявки суду не повідомив, вимоги ухвали суду щодо направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу третьої особи не виконав.

З вищенаведених обставин вбачається, що позивачем взагалі не надано суду доказів наявності поважних причин, за яких він не зявився в судове засідання 17.01.2017 року та причин невиконання вимог ухвали суду.

Відповідно ж п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору, господарський суд залишає позов без розгляду.

У відповідності до приписів ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з частиною 3 статті 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Неприбуття за викликом суду повноважного представника позивача у засідання та ненадання витребуваних судовою ухвалою доказів на обґрунтування позову, позбавляє суд можливості встановити фактичні обставини справи, надати оцінку доказам та прийняти обґрунтоване та правильне рішення, яке ґрунтувалось би на повному і всебічному зясуванні обставин справи, що не призвело б до порушення як прав та інтересів сторін, а також третіх (інших) осіб. Тому, за вищенаведеним обставинам суд дійшов висновків про залишення цього позову без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Таким чином, керуючись п. 5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, - суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Будівельна фірма Миколаївбуд (54029, м. Миколаїв, вул. Робоча, 2А) вх. № 19272/16 від 17.11.2016 року по справі № 915/1245/16 залишити без розгляду.

Суддя О.Г. Смородінова