ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"20" січня 2017 р.Справа № 916/52/13-г

За позовом: Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: 55 Управління начальника робіт

До відповідача: Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області

про визнання незаконним та скасування рішення

Головуючий - Рога Н.В.
Судді - Шаратов Ю.А.
Оборотова О.Ю.

Представники:

Від прокуратури: Габрієлян Р.Р. згідно довіреності № 1489 від 02.04.2013 р.

ОСОБА_1 згідно довіреності № 194/05/2 від 21.01.2013р.

ОСОБА_2 на підставі посвідчення № НОМЕР_1 від 15.06.2015р.;

Від Міністерства оборони України: Добров Ю.І. згідно довіреності №220/1068/д від 27.12.2012р.; Дідух С.П. згідно довіреності №220/957/д від 11.12.2012р.; Саламатін О.В. згідно довіреності №220/352/д від 18.05.2015р.; Дубчак Д.В. згідно довіреності №220/56/д від 11.01.2016р.; Єрмаков А.В. на підставі довіреності № 220/831/д від 30.12.2015 р.;

Від Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси: Добров Ю.І. згідно довіреності від 17.12.2012р.; Дідух С.П. згідно довіреності від 11.12.2012р., довіреності №220/422/д від 31.12.2016р. ; Єрємєєва К.С. згідно довіреності № 129 від 21.01.2016р., довіреності № 1 від 03.01.2017р.;

Від відповідача: Горшкова І.В. згідно довіреності від 02.11.2014р.; ОСОБА_3 на підставі довіреності № 02-19/754 від 26.09.2016 р.; Примаченко С.В. на підставі довіреності № 02-19/230 від 22.03.2016р.; Бикова Л.В. на підставі довіреності № 02-19/757 від 27.09.2016 р.;

Від третьої особи: ОСОБА_4 керівник на підставі наказу;

В засіданні брали участь:

Від прокуратури: Риженко М.Ю. на підставі посвідчення № 033852 від 15.06.2015 р.;

Від Міністерства оборони України: Дідух С.П. згідно довіреності №220/422/д від 31.12.2016р.
Від Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси: Єрємєєва К.С. згідно довіреності № 1 від 03.01.2017р.;

Від відповідача: Лось Т.М. на підставі довіреності № 02-19/754 від 26.09.2016 р.;

Від третьої особи: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ: Одеський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу (далі КЕВ) міста Одеси звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28 грудня 2011р. № 194-VI "Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с. Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області" в частині, що стосується віднесення земельної ділянки площею 2,61 га, на якій розташована база відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " до земель комунальної власності.

В ході розгляду справи прокурор неодноразово надавав до суду заяви про уточнення позовних вимог. Згідно заяви про уточнення позовних вимог, що надійшла до суду 23.11.2016р. прокурор просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28 грудня 2011р. № 194-VI "Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с. Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області" в частині, що стосується віднесення частини земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,3165 га, на якій розташована база відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " 55 Управління начальника робіт, до земель комунальної власності; в частині, що стосується віднесення земельної ділянки № 168 площею 2,6294 га до земель комунальної власності. Крім того, зобов`язати Чорноморську селищну раду повернути за актом приймання передачі державі в особі Міністерства оборони України та КЕВ м. Одеси частину земельної ділянки № НОМЕР_2 площею -0,3165 га, на якій розташована база відпочинку "Чабанка" 55 Управління начальника робіт, та частину земельної ділянки № НОМЕР_3 площею 2,6294 га.

Представники прокуратури на уточнених позовних вимогах наполягають та просять суд задовольнити позов. В ході розгляду справи, на підставі наказу Генеральної прокуратури України №76ш від 22.08.2014р. змінено назву Одеської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері на прокуратуру Одеського гарнізону Південного регіону України у зв`язку із реорганізацією.

Позивачи Міністерство оборони України, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси позов прокурора підтримують у повному обсязі з мотивів, викладених у поясненнях по справі.

Відповідач - Чорноморська селищна рада проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Слід зауважити, що позовну заяву було заявлено до Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області. В ході розгляду справи назву району було змінено на Лиманський район Одеської області.

Ухвалою суду про порушення провадження у справі від 08.01.2013р. залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - 55 Управління начальника робіт (далі 55 УНР). Зазначена третя особа повністю підтримує позицію прокурора у справі з мотивів, викладених у поясненнях по справі.

Ухвалою суду від 14.03.2013р. справу призначено до колегіального розгляду. Розпорядженням голови суду від 14.03.2013р. призначено автоматичний розподіл справи для визначення складу колегії сулу по розгляду справи №916/52/13-г, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Рога Н.В., суддя Меденцев П.А., суддя Смелянець Г.Є. Ухвалою суду від 14.03.2013р. справу прийнято до колегіального розгляду у такому складі суду.

Розпорядженням голови суду від 22.04.2013р., у зв`язку із закінченням повноважень члена колегії судді Смелянець Г.Є., призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/52/13-г, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Рога Н.В., суддя Меденцев П.А., суддя Зайцев Ю.О. Ухвалою суду від 22.04.2013р. справу прийнято до колегіального розгляду у такому складі суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20 червня 2013р. у справі № 916/52/13-г призначено судову землевпорядну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено.

Розпорядженням № 1685 від 04.11.2015р. керівника апарату господарського суду Одеської області, відповідно до п.3.11. рішення зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол №17-9/2015 від 03.06.2015р.), у зв`язку із закінченням повноважень у члена колегії судді Меденцева П.А., було призначено автоматичний розподіл справи № 916/953/15-г та визначено склад колегії суддів господарського суду Одеської області для колегіального розгляду справи № 916/52/13-г: головуючий суддя Рога Н.В., суддя Зайцев Ю.О., суддя Оборотова О.Ю., які своєю ухвалою від 05.11.2015р. прийняти справу до провадження, поновили провадження у відповідній справі з призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25 грудня 2013р. задоволено клопотання Міністерства оборони України від 24.12.2015р., яке підтримує прокурор та проти якого не заперечує відповідач у справі № 916/52/13-г щодо призначення судової землевпорядну експертизу, та доручення її проведення Товариству з обмеженою відповідальністю „Одеський регіональний центр незалежних експертиз, провадження у справі зупинено.

13 вересня 2016р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеський регіональний центр незалежних експертиз надішов висновок експерта разом з матеріалами справи, у звязку з чим провадження у справі №916/52/13-г було поновлено та призначено до розгляду.

Розпорядженням керівника папарату суду від 24.11.2016р. «Щодо автоматичної зміни складу колегії суддів» у звязку із перебуванням члена колегії - судді Зайцева Ю.О. у відпустці, призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/52/13-г для внесення змін до складу колегії суддів. Згідно Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.11.2016р., справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Рога Н.В., суддя Саратов Ю.А., суддя Оборотова О.Ю. Ухвалою від 24.11.2016р. справу прийнято до розгляду у такому складі суду.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та сторін, суд встановив:

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії Б № 031728 , виданого у 1983 році та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право користування землею за №35, Чабанській квартирно-експлуатаційній частині району, правонаступником якої є Квартирно - експлуатаційний відділ міста Одеси виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради народних депутатів Одеської області надано у постійне та безоплатне користування земельні ділянки, загальною площею 4382,6 га, розташовані на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, для будівництва об`єкта.

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 06.02.2006р. „Про оформлення права загальнодержавної власності на об`єкт нерухомого майна базу відпочинку „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за Державою Україна в особі Верховної Ради України в оперативному управлінні Міністерства оборони України вирішено оформити право загальнодержавної власності на об`єкт нерухомого майна- базу відпочинку „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за Державою Україна в особі Верховної Ради України в оперативному управлінні Міністерства оборони України та видати свідоцтво про право власності. На підставі зазначеного рішення, 08.06.2006р. виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області видано свідоцтво про право власності Серія НОМЕР_4 . Згідно зазначеного Свідоцтва право господарського відання на об`єкт нерухомості надано 55 Управлінню начальника робіт Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України. Право власності зареєстроване 05.07.2006р.

Рішенням Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28 грудня 2011 року №194-VІ "Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с. Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області" вирішено розмежувати землі державної та комунальної власності на території Чорноморської селищної ради 1). в межах населеного пункту смт.Чорноморське, в тому числі: 362,1904 га земель комунальної власності; 210,6917 га земель державної власності; 2). В межах населеного пункту с.Гвардійське, в тому числі: 122,3858 га земель комунальної власності; 16,2698 га земель державної власності. Крім того, вирішено дати згоду на отримання у комунальну власність земель загальною площею 484,5762 га та клопотати перед Комінтернівською районною державною адміністрацією щодо прийняття розпорядження про передачу земель у комунальну власність.

Військовий прокурор Одеського гарнізону вважає, що рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28 грудня 2011 року №194-VІ "Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с.Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області" було прийнято з порушенням права державної власності та норм чинного законодавства України, що, на думку прокурора є підставою для часткового скасування цього рішення, та зобов`язання Чорноморської селищної ради повернути частину земель, віднесених до земель комунальної власності , державі в особі Міністерства оборони України , КЕВ м.Одеси.

Військовий прокурор Одеського гарнізону зазначає, що згідно Довідки Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області № Ср-02-17/1165 від 16.12.2008р., згідно з земельно-обліковими даними ф.6-зем. Чорноморської селищної ради земельна ділянка площею 2,61 га під майданом, яка належить до відання 55 УНР Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони, а саме: бази відпочинку "Чабанка", відноситься до земель оборони. Право на використання земельної ділянки для потреб Міністерства оборони засвідчено Державним актом на право постійного користування землею, виданим Комінтернівською районною радою в 1983 році за номером Б № 031728. Але, в ході розмежування земель, розмір зазначеної земельної ділянки № 187, на якій розташована база відпочинку "Чабанка" 55 УНР, Чорноморською селищною радою було зменшено на 0,3165 га.

Крім того, військовий прокурор Одеського гарнізону зазначає, що за проектом землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, а також експлікацією розподілу земель смт. Чорноморське за формами власності та категоріями земель, фактично було припинено Міністерству оборони України право користування на земельну ділянку №168 загальною площею - 2,7136 га. На зазначеній земельній ділянці №168, знаходиться об`єкт нерухомого майна (котельня - 1976 року побудови), яка була передана з державної у комунальну власність. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної відомості казармено-житлового фонду Чорноморської КЕЧ району площа переданої у комунальну власність котельної складає - 0,095 га. Але селищна рада вилучила з державної власності і зарахувала до комунальної власності земельну ділянку №168 загальною площею - 2,7136 га, що на 2,6186 га більше ніж площа переданого у комунальну власність нерухомого майна. Відповідно до експлікації розмір земельної ділянки №168 становить 192x141 метрів. Якщо співставити розмір земельної ділянки №168 з генпланом військового містечка Чорноморське-3, то вбачається, що на земельній ділянці №168 , віднесеній при розмежуванні до комунальної власності, розташовані об`єкти військового нерухомого майна, які не передавались у комунальну власність, а перебувають у державній власності на обліку та балансі КЕВ м. Одеси: будівля за Генпланом №863 (котельня "Віток"); будівля за Генпланом №896 ТП (трансформаторна підстанція); будівля за Генпланом №510 КБО (комбінат побутового обслуговування - лазня), будівля за Генпланом №511 караульне приміщення. Вказані об`єкти нерухомого військового майна використовуються за призначенням в інтересах військової частини НОМЕР_5 , є державною власністю, а тому селищна рада безпідставно віднесла вказані земельні ділянки до земель комунальної власності.

В обгрунтування позову прокурор зазначає, що відповідно до ст.13 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" та ст.ст. 9,14 Закону України "Про збройні Сили України" землі, закріплені за військовими частинами та установами Збройних Сил України є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління, а вирішення питань щодо порядку надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі земельних ділянок, відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України. Згідно зі ст.6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. На виконання цієї статті Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1919 від 28.12.2000р., якою затверджено Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил України. Згідно з п.п. 2,3 цього Положення військове майно державне майно, закріплене за військовими частинами Збройних Сил України. Повноваження суб`єктам підприємницької діяльності на реалізацію військового майна, яке є придатним для подальшого використання, але не може бути застосоване у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна (крім майна, зазначеного у п.45 цього Положення), а також цілісних майнових комплексів, у тому числі військових містечок та іншого нерухомого майна надає Кабінет Міністрів України у встановленому порядку.

Прокурор також зазначив, що відповідно до ст. 6 Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності" від 05.02.2004р. землі оборони є землями державної власності та не можуть передаватися до земель комунальної власності. Частиною 3 ст. 84 Земельного кодексу України визначено, що до земель державної власності, які не можуть передаватись комунальну власність, належать землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення.

За таких обставин, прокурор вважає, що з урахуванням зазначених вище обставин, держава є власником земель оборони за законом. Статтями 140, 141 Земельного кодексу України чітко визначені підстави припинення права власності та користування земельною ділянкою. Так, однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки (ч. 3 ст. 142 Земельного кодексу України).

При цьому, прокурор зазначає,що ст.. 20 Земельного кодексу України передбачено, що зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Проте, будь-які рішення щодо припинення права користування земельною ділянкою №168 орієнтовною площею 2,6 га та частиною земельної ділянки №187 площею 0,3165га, що розташовані на території смт Чорноморське, с.Гвардейське Чорноморської селищної ради у Комінтернівському районі Одеської області органами виконавчої влади або місцевого самоврядування не приймались.

Крім того, в обгрунтування позову прокурор зазначає, що згода Міністерства оборони України на передачу спірних земельних ділянок Чорноморській селищній раді не надавалась, Міністерство оборони України будь-які документи про відмову від користування земельною ділянкою №168, частиною земельної ділянки №187 (на якій розміщено базу відпочинку «Чабанка» , що знаходиться в господарському віданні 55 УНР), що розташовані на території смт Чорноморське, с.Гвардейське Чорноморської селищної ради у Комінтернівському районі Одеської області, які є землями оборони, Чорноморській селищної раді не надавало.

В обгрунтування позову прокурор також зазначає, що відповідно до експертного висновку №196/16 від 05.09.2016р., виготовленого ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз", земельні ділянки за №№ 168, 187 перебувають у межах земельної ділянки за державним актом на право постійного користування землею серії Б №031728 від 1983 року. Загальна площа земельної ділянки №168 становить 2,6893 га. На частині вказаної земельної ділянки площею 0,0842 га розміщено будівлі мазутної, котельні, кам`яні споруди (комплекс котельні №1), які не функціонують та знаходяться у ветхому та непридатному до використання стані. Загальна площа земельної ділянки №187 у межах фактично існуючих огорож бази відпочинку «Чабанка» 55 УНР становить 2,8589 га (згідно облікових даних 55 УНР та КЕВ м. Одеси, довідки в.о. голови Чорноморської селищної ради від 16.12.2008- 2,61 га). Вказана земельна ділянка використовується за цільовим призначенням - для розташування майнового комплексу бази відпочинку.

За таких обставин, прокурор вважає, що при розмежуванні земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське Одеської області площу земельної ділянки №187 бази відпочинку «Чабанка» було зменшено до 2,2935 га. Тобто, Чорноморською селищною радою було незаконно зменшено площу земель

оборони (державної власності) на 0,3165 га.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України до власника нерухомого майна переходить право користування земельною ділянкою під вказаним об`єктом нерухомості. Відтак, на думку прокурора, у Чорноморської селищної ради як власника комплексу будівель котельні, виникло право на частину земельної ділянки №168 площею 0,0842 га (під об`єктами нерухомості, переданими до комунальної власності). Таким чином, при розмежуванні земель державної та комунальної власності на території Чорноморської селищної ради Одеської області частину земельної ділянки №168 площею 2,6294 га (із загальної площі 2,7136 га, без урахування забудованих земель площею 0,0842 га) незаконно вилучено із державної власності та зараховано до земель комунальної власності .

Позивачи Міністерство оборони України, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси та третя особа 55 Управління начальника робіт позов прокурора підтримують у повному обсязі .

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28 грудня 2011 року №194-VІ "Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с.Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, у тому числі в частинах, що оскаржуються, є законним, прийнято в межах наданих повноважень селищної ради з дотриманням вимог діючого законодавства. Відповідач зазначає, що відповідно до Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності", який був чинним на момент прийняття спірного рішення, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень, визначених цим Законом, приймають рішення про погодження та затвердження проектів розмежування земель державної та комунальної власності. Своїм рішенням №194 від 28.12.2011р. Чорноморська селищна рада затвердила проект щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території Чорноморської селищної ради в межах населених пунктів смт. Чорноморське та с. Гвардійське. Згідно зі ст.9 даного Закону сільські, селищні і міські ради за погодженням з відповідними органами виконавчої влади приймають рішення про розмежування земель державної та комунальної власності в межах населених пунктів та погоджують питання розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів у межах їх територій. Розмежування земель державної та комунальної власності здійснюється за проектами, які за замовленням відповідних сільських, селищних, міських рад, Ради міністрів АРК, обласних державних адміністрацій розробляються державними та іншими землевпорядними організаціями. Відповідно до ст.12 даного Закону проекти розмежування земель державної та комунальної власності визначають: місце розташування і розмір земельних ділянок, які залишаються в державній власності, за категоріями земель; місце розташування і розмір земельних ділянок комунальної власності територіальної громади за категоріями земель; правове, організаційне і фінансове забезпечення, строки реалізації та економічну, соціальну й екологічну ефективність розмежування земель державної та комунальної власності.

Відповідач зазначає, що при проведенні розмежування на території Чорноморської селищної ради було встановлено, що земельна ділянка, яка перебуває у користуванні та господарському віданні 55 УНР , розташована на території Чорноморської селищної ради, має площу 2,2935 га та відноситься до земель державної власності. Облік, який ведеться військовими, та розмір земельної ділянки, на яку посилається прокурор та позивачі 2,61 га, не підтверджується належною землевпорядною документацією, будь-яким землевпорядним та геодезичним вимірюванням. Довідка Чорноморської селищної ради, на яку посилаються прокурор та позивачі, і яка була видана до проведення розмежування, не є належним документом, який підтверджує права власності або право користування земельною ділянкою та не може бути застосована як підтвердження площі земельної ділянки.

Крім того, відповідач зазначив, що 22.10.2007р. на сесії Чорноморської селищної ради було прийнято рішення №263 «Про надання згоди Чабанській квартирно-експлуатаційній частині Міністерства оборони України на проведення інвентаризації земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні Чабанській квартирно-експлуатаційній частині Міністерства оборони України, згідно з державним актом на право користування землею, виданим Комінтернівською районною радою у 1983 році за номером Б №031728. Пунктом 1 даного рішення було надано згоду Чабанській квартирно-експлуатаційній частині Міністерства оборони України на проведення інвентаризації земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні Чабанської КЕЧ Міністерства оборони України, згідно з державним актом на право користування землею, виданим Комінтернівською районною радою у 1983 році за номером Б №031728. Дане рішення було прийнято з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються та ін. Але і до сьогоднішнього дня інвентаризація даних земель не була проведена.

Відповідач також зазначив, що Закон України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» не встановлює порядок вилучення та/або припинення права користування, як трактує даний Закон прокурор . Відповідно до Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» розмежування земель державної та комунальної власності полягає у здійсненні організаційно-правових заходів щодо розподілу земель державної власності на землі територіальних громад і землі держави, а також: щодо визначення і встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок державної та комунальної власності.

За таких обставин, відповідач вважає, що прокурором та позивачами не доведений розмір земельних ділянок , щодо яких , на думку прокурора та позивачів , Чолрномосрькою селищною радою було неправомірно прийнято рішення про віднесення їх до земель комунальної власності, а отже, вимога щодо визнання незаконним та скасування рішення Чорноморської селищної ради від 28.12.2011р. №194 «Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с. Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області» в частині, що стосується земельної ділянки №187 площею 0,3165 га є необгрунтованою.

Відповідач також зазначає, що вимога щодо визнання незаконним та скасування рішення Чорноморської селищної ради від 28.12.2011р. №194 «Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с. Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області» в частині, що стосується віднесення земельної ділянки №168 площею 2,6294 га до земель комунальної власності є безпідставною. З даного приводу, відповідач зазначив, що у 2004р. Міністерство оборони України відмовилось від права користування земельними ділянками №11, №12 - площею 0,65 га та 0,67 га, на яких розташовані дизельна та ВКГ Чорноморської КЕЧ. Але дані дві земельні ділянки площею 0,65 га та 0,67 га не мають ніякого відношення до земельної ділянки №168 площею 2,7136 га. На земельній ділянці №168 площею 2,7136 га розташована котельна, яка була передана до комунальної власності Чорноморської селищної ради по Договору про передачу до комунальної власності житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури Чорноморського гарнізону, земельних ділянок в межах територіальної громади та земельних ділянок для суспільних потреб разом з передачею житлового фонду із земель оборони від 29.08.2003р. Невід`ємною частиною даного Договору від 29.08.2003р. є акт прийому-передачі житлового фонду, комунальних споруд, мереж тепловодопостачання та каналізації військових містечок №1,3 смт. Чорноморське від 14.11.2003р. Відповідно до додатку №1 до розпорядження Державного секретаря Міністерства оборони України від 07.07.2003р. №23 затверджений перелік військового майна, яке передається до комунальної власності територіальної громади селища Чорноморське Одеської області. Відповідно до даного Переліку, а саме п.5, була передана котельна у кількості 2 одиниць. Відповідно до Опису №2 комунальних споруд військових містечок 1,3 смт. Чорноморське, які передаються до комунальної власності Чорноморської селищної ради народних депутатів, який є невід`ємною частиною Договору від 29.08.2003р., передані дві котельні (№п/п 1,7). Також, згідно до Опису №3 земельних ділянок, які були передані до комунальної власності Чорноморської селищної ради народних депутатів, а саме п.3., земельна ділянка 2,7 га під котельною №1 була передана до комунальної власності селищної ради. 31 грудня 2004р. рішенням №10360/з була надана згода Міністерства оборони України на припинення права користування, у тому числі, земельною ділянкою №4 площею 12,89 га (житлова забудова, житлові об`єкти інфраструктури, які були передані по акту від 14.11.2003р.) та передачу даної земельної ділянки до земель запасу Чорноморської селищної ради. До складу земельної ділянки площею 12,89 га і увійшла земельна ділянка 2, 7136 га. 01березня 2005р. був підписаний акт прийому-передачі земельних ділянок Чорноморського гарнізону Південного оперативного командування до територіальної громади смт. Чорноморське, у тому числі, земельної ділянки №4 площею 12,89 га - під житловими будинками та об`єктами соцінфраструктури військового містечка №1, передача яких здійснена місцевим органам влади.

За таких обставин, відповідач вважає, що на об`єкт нерухомого майна, котельню, яка розташована наземельній ділянці 2, 7136 га, є право власності у селищної ради.

Дослідивши матеріали справи, на підставі норм чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з п. 2 ст. 121 Конституції України на Прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Зазначене конституційне положення знайшло своє відображення в ст. 5 Закону України "Про прокуратуру", де зазначено, що прокуратура виконує функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції станом на дату подачі позовної заяви) передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

Ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, відносить до таких підстав позовні заяви прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень ч. 3 цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як зазначено в п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. N 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", що міститься в частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Відповідно до п. 2 резолютивної частини зазначеного Рішення Конституційного Суду України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

За таких обставин, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що військовий прокурор Одеського гарнізону правомірно звернувся з даним позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та КЕВ м.Одеса.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання незаконними рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, порушені права землекористувачів підлягають захисту способами, передбаченими ст. 152 Земельного кодексу України, з обов`язковим дотриманням норм чинного законодавства. Відповідно до вказаної норми захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі, шляхом поновлення прав юридичних і фізичних осіб, порушених внаслідок прийняття неправомірних рішень, дій чи бездіяльності державних органів або посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. При цьому, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ч.4 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Отже, особа, законний інтерес або право якої порушено , може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.

Отже, спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням. У розумінні ст..13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод „ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

За матеріалами справи, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії Б № 031728 , виданого у 1983 році та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право користування землею за №35, Чабанській квартирно-експлуатаційній частині району, правонаступником якої є Квартирно - експлуатаційний відділ міста Одеси виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради народних депутатів Одеської області надано у постійне та безоплатне користування земельні ділянки, загальною площею 4382,6 га, розташовані на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, для будівництва об`єкта.

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 06.02.2006р. „Про оформлення права загальнодержавної власності на об`єкт нерухомого майна базу відпочинку „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за Державою Україна в особі Верховної Ради України в оперативному управлінні Міністерства оборони України вирішено оформити право загальнодержавної власності на об`єкт нерухомого майна- базу відпочинку „ ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за Державою Україна в особі Верховної Ради України в оперативному управлінні Міністерства оборони України та видати свідоцтво про право власності. На підставі зазначеного рішення, 08.06.2006р. виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області видано свідоцтво про право власності Серія НОМЕР_4 . Згідно зазначеного Свідоцтва право господарського відання на об`єкт нерухомості надано 55 Управлінню начальника робіт Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України. Право власності зареєстроване 05.07.2006р.

Згідно з ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування (частина друга стаття 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України»). Міністерство оборони України відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України», Положення про Міністерство оборони України, затверджене Указом Президента України від 06.04.2011р. №406/2011, є центральним органом влади і військового управління, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Зокрема, надає згоду або відмовляє в наданні згоди на відчуження майнових об`єктів, що відносяться до основних фондів підприємств, установ і організацій, які належать до сфери управління Міноборони України, а також на передачу в заставу цілісних майнових комплексів підприємств, будівель та споруд, що належать до сфери управління Міноборони України, його структурних підрозділів; здійснює у межах повноважень інші функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери управління Міноборони України; здійснює в установленому порядку відчуження військового майна, передачу його до сфери управління центральних чи місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам та організаціям, які провадять діяльність в інтересах національної безпеки і оборони, та в комунальну власність, готує пропозиції щодо зміни цільового призначення земельних ділянок Збройних Сил.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України.

Статтею 6 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" передбачено, що відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання, за винятком майна, визначеного частиною другою цієї статті. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Порядок відчуження військового майна визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, повноваження щодо визначення порядку прийняття рішення про відчуження військового майна визначаються згідно з окремим нормативно-правовим актом, прийняття якого делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно з п. 3 Положення "Про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 №1919, повноваження суб`єктам підприємницької діяльності на реалізацію військового майна, яке є придатним для подальшого використання, але не може бути застосоване у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна (крім майна, зазначеного у пункті 4 цього Положення), а також цілісних майнових комплексів, у тому числі військових містечок та іншого нерухомого майна надає Кабінет Міністрів України у встановленому порядку.

Отже, рішення щодо відчуження військового майна приймається Кабінетом Міністрів України або Міністерством оборони України з урахуванням особливостей майна.

Відповідно до ст. 13 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", ст. 9,14 Закону України "Про збройні Сили України" землі, закріплені за військовими частинами та установами Збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління, а вирішення питань щодо порядку надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі земельних ділянок, відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.

Статтею 14 Закону України "Про Збройні Сили України" встановлено, що земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління .

Згідно зі ст. 77 Земельного кодексу України ( в редакції станом на дату прийняття оспорюваного рішення) землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Особливості відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, встановлюються законом.Порядок використання земель оборони встановлюється законом

За приписами ст..4 Закону України "Про використання земель оборони" відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та у відповідності до цього закону.

За матеріалами справи, рішенням Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28 грудня 2011 року №194-VІ "Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с. Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області" вирішено розмежувати землі державної та комунальної власності на території Чорноморської селищної ради 1). в межах населеного пункту смт.Чорноморське, в тому числі: 362,1904 га земель комунальної власності; 210,6917 га земель державної власності; 2). В межах населеного пункту с.Гвардійське, в тому числі: 122,3858 га земель комунальної власності; 16,2698 га земель державної власності. Крім того, вирішено дати згоду на отримання у комунальну власність земель загальною площею 484,5762 га та клопотати перед Комінтернівською районною державною адміністрацією щодо прийняття розпорядження про передачу земель у комунальну власність.

Зазначене рішення Чорноморською селищною радою було прийнято на підставі п.34 ч.1 ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, ст.12, 83 та п.12 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, Закону України „ Про розмежування земель державної та комунальної власності, Закону України „Про землеустрій.

Як зазначає у своїх запереченнях відповідач у справі, в ході розмежування розмір та межі земельної ділянки, що перебуває у користуванні та господарському віданні 55 УНР (2,2935 га) було визначено по існуючому забору бази відпочинку „ ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент проведення та затвердження розмежування. За таких обставин, відповідач вважає недоведеним посилання прокурора та позивачів на те, що земельна ділянка бази відпочинку "Чабанка" має розмір 2,61 га. Але, як вбачається з експертного висновку №196/16 від 05.09.2016р., виготовленого ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз", загальна площа земельної ділянки №187 у межах фактично існуючих огорож бази відпочинку «Чабанка» 55 УНР становить 2,8589 га . Вказана земельна ділянка використовується за цільовим призначенням - для розташування майнового комплексу бази відпочинку. Отже, наявні підстави вважати, що Чорноморською селищною радою безпідставно було віднесено до земель комунальної власності частину земельної ділянки № 187 площею 0,3165 га, на якій розташована база відпочинку "Чабанка" , що знаходиться у господарському віданні 55 Управління начальника робіт.

При цьому, слід зауважити, що згідно додатку №1 до розпорядження державного секретаря міністерства оборони України №23 від 07.07.2003р. до комунальної власності територіальної громади селища Чорноморське Одеської області було включено військове майно у вигляді котельні (2 шт.) Дійсно, в матеріалах справи міститься Договір про передачу до комунальної власності житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури Чорноморського гарнізону, земельних ділянок в межах територіальної громади та земельних ділянок для суспільних потреб разом з передачею житлового фонду із земель оборони від 29.08.2003р., укладений між КЕЧ району Південного оперативного командування та Чорноморської селищної ради, який з незрозумілих причин було узгоджено головою Комінтернівської райдержадміністрації та начальником КЕУ Південного оперативного командування ще до його укладення 28.08.2003р. За умовами п.2.1 цього Договору КЕЧ зобов`язалася передати безкоштовно селищній раді житловий фонд з об`єктами соціальної інфраструктури , комунальні об`єкти та інженерні мережі, інше майно і разом з передачею житлового фонду із земель оборони землі в межах територіальної громади та земельні ділянки для суспільних потреб , як передбачено п.1.1 цього Договору , а саме, що стосується земель оборони: разом з передачею житлового фонду із земель оборони до комунальної власності передаються землі в межах територіальної громади, а також для суспільних потреб під об`єкти соціально культурного , виробничого та житлового призначення , у тому числі під цвинтар, площею 20,0 га, під індивідуальне будівництво житлових будинків сімей військовослужбовців та тих, що в запасі, а також для вигулу домашніх тварин. Згідно акту прийому- передачі житлового фонду , комунальних споруд, мереж тепло- водопостачання та каналізації військових містечок №1,3 смт. Чорноморське, текст якого не містить посилання на Договір про передачу до комунальної власності житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури Чорноморського гарнізону, земельних ділянок в межах територіальної громади та земельних ділянок для суспільних потреб разом з передачею житлового фонду із земель оборони від 29.08.2003р., та який погоджено начальником КЕУ Південного оперативного командування 28.08.2003р. (до укладання самого Договору) та затверджено заступником голови облдержадміністрації 29.08.2003р., Чорноморська селищна рада 14.11.2003р. отримала Чорноморської КЕЧ району , зокрема, земельні ділянки , на яких розташовано житловий фонд, комунальні споруди та мережі (додаток №3). Згідно опису №3 земельних ділянок , які передаються до комунальної власності Чорноморської селищної ради народних депутатів (п.3) раді передається 2,7 га земель під котельною №1 у військовому містечку №1. При цьому, жодного документу, який підтвердив би, що котельня №1 займає земельну ділянку такою площею матеріали справи не містять.

Крім того, згідно експертного висновку №196/16 від 05.09.2016р., виготовленого ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз , загальна площа земельної ділянки №168 становить 2,6893 га. На частині вказаної земельної ділянки площею 0,0842 га розміщено будівлі мазутної, котельні, кам`яні споруди (комплекс котельні №1), які не функціонують та знаходяться у ветхому та непридатному до використання стані. Стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих дуже ветхий.

Отже, будівля котельні, мазутної та кам`яних споруд, що, можливо входили до складу котельні, взагалі не використовувалися з моменту передачі їх до комунальної власності, у зв`язку х чим відсутні підстави вважати, що для обслуговування котельні необхідна земельна ділянка площею 2, 7 га, як на тому наполягає відповідач.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згода Міністерства оборони України на передачу спірних земельних ділянок Чорноморській селищній раді не надавалась. Міністерство оборони України не зверталося з поданням про відмову від земель оборони, що розташовані на території Чорноморської селищної ради Одеської області, зокрема, про відмову від користування земельною ділянкою № 168 площею 2,6294 га. Рішення стосовно відчуження спірної земельної ділянки Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України не приймалося.

Згідно ст.6 Закону України „Про розмежування земель державної та комунальної власності, що був чинним станом на дату прийняття оспорюваного рішення, при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності, зокрема, землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення.

За таких обставин, на думку суду, обґрунтованими, такими, що відповідають нормам законодавства України є вимоги Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України заявлені в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси щодо визнання незаконним та скасування рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28 грудня 2011р. № 194-VI "Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с. Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області" в частині, що стосується віднесення частини земельної ділянки № 187 площею 0,3165 га, на якій розташована база відпочинку "Чабанка", що знаходиться у господарському віданні 55 Управління начальника робіт, до земель комунальної власності, та в частині , що стосується віднесення частини земельної ділянки № 168 площею 2,6294 га, до земель комунальної власності, а також щодо зобов`язання Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області повернути за актом приймання передачі державі в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси частину земельної ділянки №187 площею 0,3165 га, на якій розташована база відпочинку "Чабанка" 55 , що знаходиться у господарському віданні 55 Управління начальника робіт та частину земельної ділянки №168 площею 2,6294 га.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

За матеріалами справи, при подачі позовної заяви до суду Одеський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері не сплачував судовий збір, так як станом на дату подачі позову, відповідно до ст.5 Закону України „Про судовий збір органи прокуратури були звільнені від сплати судового збору. За таких обставин, судовий збір, відповідно до ст.44, 49 ГПК України слід покласти на відповідача та стягнути його на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 44, 49 , 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси - задовольнити.

2.Визнати незаконним та скасувати рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28 грудня 2011р. № 194-VI "Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с. Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області" в частині, що стосується віднесення частини земельної ділянки № 187 площею 0,3165 га, на якій розташована база відпочинку "Чабанка", що знаходиться у господарському віданні 55 Управління начальника робіт, до земель комунальної власності.

3.Визнати незаконним та скасувати рішення Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 28 грудня 2011р. № 194-VI "Про затвердження проекту землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності на території смт. Чорноморське, с. Гвардійське Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області" в частині, що стосується віднесення частини земельної ділянки № 168 площею 2,6294 га, до земель комунальної власності.

4. Зобов`язати Чорноморську селищну раду Лиманського району Одеської області (67570, смт. Чорноморське, Лиманський район Одеської області, вул. Гвардійська, буд.19, ) повернути за актом приймання передачі державі в особі Міністерства оборони України (03168, Киів 168, вул.Повітрофлотський, 6, ) та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (65014, м.Одеса, вул.Єврейська, 13, ) частину земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,3165 га , на якій розташована база відпочинку "Чабанка" 55 , що знаходиться у господарському віданні 55 Управління начальника робіт та частину земельної ділянки №168 площею 2,6294 га.

5. Стягнути з Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області (67570, смт. Чорноморське, Лиманський район Одеської області, вул. Гвардійська, буд.19, ) на користь Державного бюджету України (р/р 3008, отримувач УК у м. Одесі/Приморський район, банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030101, Код ) судовий збір у сумі 2 294 грн.

Рішення набирає законної сили протягом після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення. якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25 січня 2017 р.

Головуючий суддя Н.В. Рога

Суддя Ю.А. Шаратов

Суддя О.Ю. Оборотова