ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" січня 2017 р. Справа № 922/1005/16

вх. № 356

Суддя господарського суду: Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання: Цвіра Д.М.

розглянувши матеріали скарги представника ТОВ «Євро-Диліжанс» - ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення органу Державної виконавчої служби при виконанні наказу №922/1005/16 Господарського суду Харківської області (вх.№356 від 08.12.2016 р.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповіадльністю "Торгівельно-промислова група "ВЕРШИНА", м. Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Диліжанс", м. Харків про стягнення коштів у сумі 12474,14 гривень

за участю представників:

стягувача: не з'явився;

боржника (скаржника): ОСОБА_2, довіреність б/н від 01.12.2016 р.,

ДВС: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Євро-Диліжанс звернулось до суду із скаргою (вх.№356 від 08.12.2016 р.), якою просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо не надіслання на адресу скаржника копії постанови від 02.08.2016 р. про відкриття виконавчого провадження; зобовязання Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надати боржнику (ТОВ Євро-Диліжанс) строк на самостійне (добровільне) виконання наказу №922/1005/16, виданого господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ Євро-Диліжанс на користь ТОВ Торгівельно-промислова група Вершина суми боргу в розмірі 12158,03 грн.; зобовязання закінчити виконавче провадження з виконання наказу №922/1005/16, виданого господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ Євро-Диліжанс на користь ТОВ Торгівельно-промислова група Вершина суми боргу в розмірі 12158,03 грн.

25.01.2017 р. від скаржника надійшли копії документів з матеріалів виконавчого провадження №478/23, номер за ЄДРВП 51796185 (клопотання вх.№2424 від 25.01.2017 р.).

Стягувач та ДВС правом на участь в судовому засіданні 30.01.2017 р. не скористались, всіх витребуваних судом документів не надали, про припини неявки Суд не повідомили, хоча про розгляд скарги Судом були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень (арк.с. 132-134, 153-155).

Представник боржника (скаржника) у судовому засіданні 30.01.2017 р. вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив Суд їх задовольнити.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, враховуючи наявність в матеріалах справи доказів повідомлення всіх учасників судового процесу про розгляд скарги Судом, Суд вважає за можливе розглянути скаргу без участь представників стягувача та ДВС.

Дослідивши матеріали справи та скарги, Суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.05.2016 р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Диліжанс" (скаржник, боржник) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова група "Вершина" (стягувач) 1100,00 грн. основної заборгованості, 9600,00 грн. штрафу, 248,56 грн. пені, 1209,47 судового збору.

27.05.2016 р. на примусове виконання рішення Суду видано відповідний наказ.

27.07.2016 р. стягувач звернувся до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про примусове виконання рішення Суду у даній справі (Заява про відкриття виконавчого провадження вих.№60 від 05.07.2016 р.).

02.08.2016 р. державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ОСОБА_3Г.) було відкрито виконавче провадження №51796185 з примусового виконання рішення Суду у даній справі; надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 09.08.2016 р. (Постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2016 р.).

На відправлення Постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2016 р. державним виконавцем було підготовлено супровідний лист від 02.08.2016 №18349/14.6-35/дв-23 (супровідний лист від 02.08.2016 №18349/14.6-35/дв-23).

Боржник стверджує, що вказана Постанова про відкриття виконавчого провадження фактично йому направлена не була, він її не отримував, у звязку з цим був позбавлений можливості в добровільному порядку виконати рішення Суду у даній справі.

Посилаючись на наведені обставини, боржник звернувся із скаргою, що становить предмет даного розгляду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, Суд виходить з наступного.

Розглядаючи вимоги скарги про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо не надіслання на адресу скаржника копії постанови від 02.08.2016 р. про відкриття виконавчого провадження, Суд зазначає наступне:

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 12.06.2016 р., чинній на момент звернення стягувача із заявою про примусове виконання рішення Суду у даній справі та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Суду у даній справі), державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 12.06.2016 р., чинній на момент звернення стягувача із заявою про примусове виконання рішення Суду у даній справі та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Суду у даній справі), постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на наведене, належним та допустимим доказом виконання державним виконавцем свого обовязку щодо направлення боржнику (скаржнику) постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Суду у даній справі є наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення відповідного документу боржнику або повернення підприємством зв'язку листа з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Державним виконавцем чи стягувачем, вказаних доказів направлення боржнику копії постанови від 02.08.2016 р. про відкриття виконавчого провадження, в порушення вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України не надано.

Натомість, з наданих боржником копій матеріалів виконавчого провадження №478/23, номер за ЄДРВП 51796185, вбачається відсутність доказів направлення боржнику копії постанови від 02.08.2016 р. про відкриття виконавчого провадження. Наявний супровідний лист від 02.08.2016 №18349/14.6-35/дв-23 про відповідні обставини не свідчить.

За таких обставин, Суд констатує порушення державним виконавцем вимоги ст.ст. 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 12.06.2016 р., чинній на момент звернення стягувача із заявою про примусове виконання рішення Суду у даній справі та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Суду у даній справі) щодо направлення копії постанови від 02.08.2016 р. про відкриття виконавчого провадження боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, вимоги скарги в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо не надіслання на адресу копії постанови від 02.08.2016 р. про відкриття виконавчого провадження є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо зобовязання Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надати боржнику строк на самостійне (добровільне) виконання наказу у даній, суд зазначає наступне:

Зі змісту абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 12.06.2016 р., чинній на момент звернення стягувача із заявою про примусове виконання рішення Суду у даній справі та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Суду у даній справі) вбачається, що у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

В Постанові про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Суду у даній справі державний виконавець визначив боржнику строк для добровільного виконання рішення Суду у даній справі до 09.08.2016 р.

Чинне законодавство в сфері примусового виконання рішення Суду не передбачає права чи обовязку державного виконавця надавати боржнику додатковий строк для добровільного виконання рішення Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 12.06.2016 р., чинній на момент звернення стягувача із заявою про примусове виконання рішення Суду у даній справі та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Суду у даній справі), за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Вказаною нормою питання щодо відкладення вчинення виконавчих дій віднесено до компетенції державного виконавця, функціями якого не наділений Суд. Наведене не позбавляє скаржника можливості скористатися встановленим вказаним Законом правом на звернення з відповідною вимогою до виконавчої служби.

Наведена правова позиція викладена також в Постанові Вищого господарського суду України від 06 лютого 2012 року у справі №1/47.

Окрім того, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Втім, з моменту набрання рішенням законної сили (27.05.2016 р.) до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Суду у даній справі (02.08.2016 р.), боржник в добровільному порядку рішення Суду у даній справі не виконав, хоча був обізнаний про нього, у нього був наявний відповідний обов'язок. Так, боржник був присутній під час розгляду даної справи Судом та отримав копію рішення Суду у даній справі 25.05.2016 р. (повідомлення про вручення поштового відправлення арк.с.98).

Отже, у боржника було достатньо часу на добровільне виконання рішення Суду у даній справі, втім ним відповідне право не було реалізоване, а затягування виконання рішення Суду у даній справі може призвести до грубого порушення прав та законних інтересів стягувача на відновлення порушеного права, захищеного Судом у постановленому рішенні.

Таким чином, вимоги скаржника щодо зобовязання Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надати боржнику строк на самостійне (добровільне) виконання наказу у даній є безпідставними, не мають під собою юридичного підгрунття, а отже не підлягають задоволенню.

Вимоги скарги щодо зобовязання Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції закінчити виконавче провадження з примусового виконання рішення Суду у даній справі є недоведеними та необґрунтованими, адже скарга та надані боржником в її обґрунтування докази не свідчать про наявність визначених ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 12.06.2016 р., чинній на момент звернення стягувача із заявою про примусове виконання рішення Суду у даній справі та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Суду у даній справі) правових підстав для закінчення виконавчого провадження та невиконання державним виконавцем обовязку щодо винесення відповідної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 121-2 ГПК України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 25, 35, 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 12.06.2016 р.) та керуючись ст.ст. ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 43, 44, 48, 49, 86, 121-2 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ Євро-Диліжанс (вх.№356 від 08.12.2016 р.) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо не надіслання на адресу копії постанови від 02.08.2016 р. про відкриття виконавчого провадження боржнику.

В решті вимог скарги відмовити.

Суддя Суярко Т.Д.