КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р. Справа№ 6/030-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача: Яковенко П.А.- по довіреності 260/16 від 27.12.2016

від відповідача: Мамаєв Д.Ю. по довіреності б/н від 27.09.2016

розглянувши апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016

за заявою Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради

про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню

у справі № 6/030-12 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної

компанії "Нафтогаз України"

до Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради

про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.04.2012 у справі № 6/030-12 позовні вимоги ДК «Газ України НАК «Нафтогаз України» до Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради про стягнення боргу задоволено частково, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача 793 142, 60 грн. основного боргу, 57 584, 29 грн. пені, 34 302, 64 грн. інфляційних збитків, 28 215, 68 грн. 3 % річних та 18 392, 87 грн. судового збору.

21.05.2012 на виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2016 у справі № 6/030-12 заяву Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради про визнання наказу Господарського суду Київської області №6/030-12 від 21.05.2012 таким, що частково не підлягає виконанню у справі №6/030-12 задоволено.

Визнано наказ Господарського суду Київської області №6/030-12 від 21.05.2012 у справі №6/030-12, виданий на виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.04.2012, про стягнення з Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 793 142,60 грн. основної заборгованості, 57 584,29 грн. пені, 34 302,64 грн. інфляційних збитків, 28 215,68 грн. 3 % річних, 18 392,87 грн. судового збору, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 57 584,29 грн. пені, 34 302,64 грн. інфляційних збитків, 28 215,68 грн. 3 % річних.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом задоволено заяву відповідача, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена, а ухвала місцевого господарського суду має бути скасована.

Також, апелянт посилається на те, що законодавець чітко визначив два критерії, при сукупності наявності яких підлягає списанню заборгованість з пені, штрафних та фінансових санкцій, а саме:

- повинна бути нарахована підприємствам на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011року;

- не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом (дата набрання чинності 04.06.2011).

Тому, враховуючий той факт, що рішення Господарського суду Київської області набрало законної сили лише 04.05.2012, відповідно заборгованість за рішенням Господарського суду Київської області від 24.04.2012, на виконання якого видано наказ від 21.05.2012 у справі № 6/030-12 не підлягає списанню, оскільки станом на 04.06.2011 дана заборгованість в бухгалтерському обліку суб'єктів списання не була відображена.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу 15.12.2016 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016 колегією суддів у визначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.12.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2016 продовжено строк розгляду спору на 15 днів та розгляд справи відкладено на 11.01.2017.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 у зв'язку з перебуванням головуючого судді Скрипки І.М. у відпустці справу №6/030-12 за апеляційною скаргою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2017 апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Куксова В.В., суддів Яковлєва М.Л., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2017, прийнято справу №6/030-12 за апеляційною скаргою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016, до провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 25.01.2017.

В судовому засіданні 25.01.2017 представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги поданих під час апеляційного провадження, просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016 по справі № 6/030-12 та винести постанову, якою відмовити в задоволенні заяви Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню.

В судовому засіданні 25.01.2017 представник відповідача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016 по справі № 6/030-126 залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників учасників процесу, що з'явились до судового засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.04.2012 комісією Комунально-побутового підприємства „Теплоенергопостач Ірпінської міської ради було проведено інвентаризацію заборгованості станом на 10.04.2012, за результатами якої вирішено провести списання заборгованості згідно рішення Господарського суду Київської області за договором № 06/10-1644-ТЕ-17 від 20.10.2010 у розмірі 1 814, 97 грн. пені, 31 784, 05 грн. інфляційних збитків, 28 215, 68 грн. 3 % річних; провести списання заборгованості згідно рішення господарського суду Київської області від 24.04.2012 у справі № 6/030-12 за договором № 06/10-1645 БО-17 від 20.10.2010 у розмірі 57 584, 29 грн. пені, 34 302, 64 інфляційних збитків, 8 946, 06 грн. 3 % річних; провести списання заборгованості згідно договору № 06/09-1588-БО-17 від 23.09.2009 у розмірі 48 449, 68 грн. пені відповідно до рішення Господарського суду Київської області.

Загальна сума списання складає 211 097, 37 грн. відповідно до Закону України „Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію та Постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 № 894 „Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, про що складено та підписано протокол б/н від 10.04.2012.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) дія цього Закону поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію „Нафтогаз України та її дочірні підприємства ДК „Газ України, ДК „Укртрансгаз, ДК „Укргазвидобування, ДАТ „Чорноморнафтогаз та ДП „Енергоринок.

У відповідності до пунктів 2.1., 2.2. ст. 2 цього ж Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) на умовах, визначених цим Законом, підлягають списанню:

Заборгованість за природний газ (у тому числі реструктуризована) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, у тому числі ліквідованих підприємств, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України та її дочірніх підприємств ДК „Газ України, ДК „Укртрансгаз, ДК „Укргазвидобування, ДАТ „Чорноморнафтогаз, що обліковувалася станом на 1 січня 2010 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом:

- заборгованість ДК „Газ України перед Національною акціонерною компанією „Нафтогаз України (у тому числі реструктуризована) списується в межах сум, списаних підприємствам, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, і суб'єктам господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, перед ДК „Газ України;

- кошти, які надходять суб'єктам господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, від споживачів на погашення заборгованості за спожитий природний газ, що обліковувалася станом на 1 січня 2010 року, зараховуються на окремий поточний рахунок цих суб'єктів та використовуються ними виключно для виконання інвестиційних програм.

Заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Як передбачено п. 2.5. ст. 2 цього ж Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), списання заборгованості відповідно до цього Закону здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Відповідно до п. 1. Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 „Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію цей Порядок визначає механізм списання заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ та електричну енергію, зокрема із сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, що нараховані на заборгованість за природний газ, відповідно до Закону України „Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію (надалі - заборгованість).

Дія цього Порядку поширюється на підприємства незалежно від форми власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію „Нафтогаз України та її дочірні компанії „Газ України, „Укртрансгаз, „Укргазвидобування, а також державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз і державне підприємство „Енергоринок (надалі - учасники процедури списання).

Пунктом 4 цього ж Порядку встановлено, що обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується:

- учасниками процедури списання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом або виробляють, транспортують і постачають теплову енергію, перед дочірньою компанією „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України (надалі - компанія „Газ України) - у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників;

- компанією „Газ України - у сумах, що обліковуються в її бухгалтерському обліку, включаючи заборгованість ліквідованих підприємств, що виробляють, транспортують і постачають теплову енергію.

Як передбачено п. 6 цього ж порядку, для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів.

На підставі протоколів зазначеної комісії проводиться списання заборгованості, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

Пунктом 8 цього ж порядку передбачено, що учасники процедури списання подають протягом 10 днів після затвердження зазначеного в пункті 6 цього Порядку протоколу, але не пізніше 31 грудня 2011 кредиторам інформацію про суми списаної заборгованості (основної суми заборгованості, пені, штрафних та фінансових санкцій) в розрізі договорів щодо постачання природного газу, а також видів заборгованості.

Як передбачено ч. 1 ст. ст. 598 цього ж кодексу, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 цього ж кодексу передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 605 цього ж кодексу зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість відповідача перед позивачем за природний газ у розмірі 57 584, 29 грн. пені від суми основної заборгованості, 34 302, 64 грн. інфляційних збитків від суми основної заборгованості, 28 215, 68 грн. 3 % річних від суми основної заборгованості, що встановлені рішенням господарського суду Київської області від 24.04.2012 у справі № 6/030-12 за позовом ДК „Газ України НАК „Нафтогаз України до Комунально-побутового підприємства „Теплоенергопостач Ірпінської міської ради про стягнення боргу, у відповідності до Закону України „Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію, Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 „Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію є списаними 10.04.2012 на підставі та згідно протоколу б/н від 10.04.2012 Комунально-побутового підприємства „Теплоенергопостач Ірпінської міської ради, а зобов'язання відповідача перед позивачем в цій частині відповідно до ст. ст. 598, 599, 605 Цивільного кодексу України припинились.

Згідно з ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Як передбачено п. 3.3. 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України передбачено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, заборгованість відповідача перед позивачем за природний газ у розмірі 57 584, 29 грн. пені від суми основної заборгованості, 34 302, 64 грн. інфляційних збитків від суми основної заборгованості, 28 215, 68 грн. 3 % річних від суми основної заборгованості, що встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 24.04.2012 у справі № 6/030-12 за позовом ДК „Газ України НАК „Нафтогаз України до Комунально-побутового підприємства „Теплоенергопостач Ірпінської міської ради про стягнення боргу, у відповідності до Закону України „Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію, Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 „Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію є списаними 10.04.2012 на підставі та згідно протоколу б/н від 10.04.2012 Комунально-побутового підприємства „Теплоенергопостач Ірпінської міської ради, а зобов'язання відповідача перед позивачем в цій частині відповідно до ст. ст. 598, 599, 605 Цивільного кодексу України припинились, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обов'язок відповідача по сплаті позивачу 57 584, 29 грн. пені, 34 302, 64 грн. інфляційних збитків, 28 215, 68 грн. 3 % річних згідно наказу Господарського суду Київської області № 6/030-12 від 21.05.2012 станом на момент розгляду даної заяви місцевим господарським судом відсутній в частині сплати 57 584, 29 грн. пені, 34 302, 64 грн. інфляційних збитків, 28 215, 68 грн. 3 % річних.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов'язок відповідача по сплаті позивачу 57 584, 29 грн. пені, 34 302, 64 грн. інфляційних збитків, 28 215, 68 грн. 3 % річних згідно наказу Господарського суду Київської області № 6/030-12 від 21.05.2012 станом на момент розгляду даної заяви відсутній в частині сплати 57 584, 29 грн. пені, 34 302, 64 грн. інфляційних збитків, 28 215, 68 грн. 3 % річних, а тому заява відповідача про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню, вірно задоволена судом першої інстанції.

Щодо посилань апелянта на те, що заборгованість пені, штрафних та фінансових санкцій, підлягає списанню, оскільки нарахована підприємствам на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року та не сплачена станом на дату набрання чинності Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» (дата набрання чинності 04.06.2011), а рішення Господарського суду Київської області набрало законної сили лише 04.05.2012, відповідно заборгованість за рішенням Господарського суду Київської області від 24.04.2012, на виконання якого видано наказ від 21.05.2012 у справі № 6/030-12 не підлягає списанню, оскільки станом на 04.06.2011 дана заборгованість в бухгалтерському обліку суб'єктів списання не була відображена, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2010 між Дочірньою компанією „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" (Постачальник) та Комунально-побутовим підприємством "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради (Покупець) укладено договір про закупівлю природного газу за державні кошти № 06/10-1645-БО-17, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити покупцеві імпортований природний газ, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п. 1.2. цього договору.

Позивачем, на виконання п. 1.1. договору про закупівлю природного газу за державні кошти № 06/10-1645-БО-17 від 20.10.2010 року, за період з жовтня 2010 року по грудень 2010 року поставлено, а відповідачем прийнято від позивача природний газ загальною вартістю 1 258 761,05 грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін актами передачі-приймання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання.

Однак, як свідчать матеріали справи відповідач, за отриманий в період з жовтня 2010 по грудень 2010 природний газ в порушення п. 4.1. договору розрахувався частково, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість.

Таким чином, посилання апелянта на те, що заборгованість за рішенням Господарського суду Київської області від 24.04.2012, на виконання якого видано наказ від 21.05.2012 у справі № 6/030-12 не підлягає списанню, оскільки станом на 04.06.2011 дана заборгованість в бухгалтерському обліку суб'єктів списання не була відображена, спростовуються вищевикладеним, у зв'язку з тим, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла в період до 01.01.2011, як передбачено Законом.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ухвала Господарського суду Київської області від 01.12.2016 по справі № 6/030-12 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016 у справі № 6/030-12 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016 у справі № 6/030-12 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 6/030-12 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

О.М. Коротун