ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р.Справа № 923/517/13
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Колоколова С.І., Лисенко В.А.

секретар судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників судового процесу:

від Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон не зявився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю Добробут, м. Херсон не зявився;

від Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 22.11.2016 року

у справі № 923/517/13

за позовом Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю Добробут, м. Херсон

за участю Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області

про зобовязання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Добробут, м. Херсон, в якій просило суд зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю Добробут, м. Херсон допустити працівників Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон до належних Товариству з обмеженою відповідальністю Добробут, м. Херсон обєктів, що забезпечуються електроенергією за договором про постачання електричної енергії від 29.12.1998 року № 1910, для відключення їх від електричних мереж з наступним опломбуванням комутаційних апаратів у відключеному стані, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 11.06.2013 року у справі № 923/517/13 (суддя Гридасов Ю.В.) позов задоволено, зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю Добробут, м. Херсон допустити працівників Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон до належних Товариству з обмеженою відповідальністю Добробут, м. Херсон обєктів, що забезпечуються електроенергією за договором про постачання електричної енергії від 29.12.1998 року № 1910, для відключення їх від електричних мереж з наступним опломбуванням комутаційних апаратів у відключеному стані, а також відшкодовано позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

В порядку статті 116 Господарського процесуального кодексу України видано накази про примусове виконання рішення суду від 01.07.2013 року №923/517/13.

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон звернулось до господарського суду Херсонської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просило суд визнати дії заступника начальника Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_1, які виявились у винесенні незаконного повідомлення стягувачу про повернення документа без прийняття до виконання та повернення судового наказу від 01.07.2013 року №923/517/13 без виконання неправомірними, зобовязати Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області прийняти наказ від 01.07.2013 року №923/517/13 (про стягнення судового збору) до виконання і виконати рішення суду.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 22.11.2016 року у справі №923/517/16 (суддя Гридасов Ю.В.) відмовлено у задоволенні скарги позивача від 17.10.2016 року № 07/04-00660 на дії заступника начальника Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області.

Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон з ухвалою суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Херсонської області від 22.11.2016 року у справі №923/517/16 та прийняти нову, якою задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи.

В судове засідання представники учасників судового процесу не зявились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать копія реєстру вихідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду та роздруківки з офіційного сайту Державного підприємства «Укрпошта». Про причину неявки суд не повідомили, своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористалися, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надали, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін не тягне за собою відкладення розгляду справи на інші строки, тому, враховуючи скорочений 15-денний термін розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, справу розглянуто за наявними матеріалами, а повний текст постанови направляється учасникам судового процесу по справі в установленому порядку.

Згідно з частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала господарського суду від 22.11.2016 року частково не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи, Публічним акціонерним товариством Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон заяву про примусове виконання наказу подано 04.10.2016 року через відділення ХД УДППЗ «Укрпошта» цінним листом з описом, що підтверджується належним чином засвідченими копіями фіскального чеку і опису вкладення в цінний лист та не спростовано відділом ДВС ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції.

Заступником начальника Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_1 11.10.2016 року було винесено повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. У повідомленні вказано, що стягував не надав підтвердження сплати авансового внеску, передбаченого частиною 2 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим керуючись пунктом 8 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу.

Повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання та наказ господарського суду було надіслано Публічному акціонерному товариству Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон супровідним листом від 11.10.2016 року №15475.

При цьому, у відзиві на скаргу державний виконавець зазначив, що заява про відкриття виконавчого провадження у журналі вихідної кореспонденції була зареєстрована 07.10.2016 року, тому дана заява розглядалась за вимогами Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року.

Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року сплата авансового внеску передбачена не була, Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон зазначає, що відповідна заява була подана через відділення пошти до вступу в силу нового Закону України «Про виконавче провадження», тому дії державного виконавця з повернення наказу є неправомірними.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно зі статтею 255 Цивільного кодексу України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

У розумінні приписів наведеного законодавства, визначальним при обрахунку строку у разі звернення із заявою є, зокрема, встановлення моменту (дати) звернення заявника з відповідною заявою до органу виконавчої служби з урахуванням наявності доказів здачі до установи поштового зв'язку до закінчення останнього дня строку письмової заяви. В такому разі строк не вважається пропущеним за загальними правилами цивільного законодавства України.

Судовою колегією розглянуті та відхилені заперечення державного виконавця щодо того, що на нього не розповсюджується дія норм Господарського процесуального кодексу України, оскільки в даному випадку слід застосовувати норми Цивільного кодексу України, дія якого розповсюджується на правовідносини учасників судового процесу по даній справі.

Оскільки стягувач звернувся до виконавчої служби 04.10.16, до набрання законної сили Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, вказані правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV, в редакції, що діяла станом на 04.10.16.

В даному випадку державним виконавцем неправомірно було застосовано норми Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції від 02.06.2016 року, оскільки Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон подало заяву до вступу в силу такого закону, а момент реєстрації заяви в органах виконавчої служби не є моментом подання відповідної заяви, оскільки заява подана поштою і датою її подання є відбиток штемпелю поштового відділення про дату прийому поштового відправлення до пересилки на поштовому конверті.

Враховуючи викладене, судова колегія визнає дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, які полягають у винесені повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 11.10.2016 року неправомірними, а висновок суду першої інстанції в цій частині про недоведення скражником факту подання виконавчого документу не 07.10.2016 року, а 04.10.2016 року є помилковим та таким, що спростовується матеріалами справи.

Одночасно з цим, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV, в редакції, що діяла станом на 04.10.2016 року передбачено, вимоги до виконавчого документу, а саме, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного ОСОБА_2 України.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" в старій редакції державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За приписами частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року виконавчі документи могли бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон звернулось за примусовим виконанням наказу більш, ніж через три роки після його видачі господарським судом Херсонської області.

У скарзі на дії державного виконавця Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон зазначає, що 04.10.2016 року нібито повторно предявило до виконання наказ про примусове виконання рішення суду від 01.07.2013 року №923/517/13 до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, але будь-яких доказів цього матеріали справи не містять.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

В постанові Верховного Суду України від 05.10.2016 року у справі №3-698гс16, висновки якого є обовязковими для всіх судів України в силу приписів статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України, зазначено, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у зв'язку з його пред'явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Проте, з матеріалів справи не вбачається, коли вперше було предявлено наказ господарського суду Одеської області про примусове виконання рішення суду від 01.07.2013 року №923/517/13, а також Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон не довело суду належними та допустимими доказами по справі того, що строк на предявлення наказу до виконання переривався.

Відповідно до пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Тому судова колегія дійшла висновку про задоволення вимог скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця з прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу з підстави відсутності доказів сплати авансового платежу та про відмову в частині вимог про зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження в звязку з безпідставністю.

Враховуючи викладене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом Херсонської області помилково відмовлено у задоволенні скарги на дії виконавця у повному обсязі, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Херсонської області від 22.11.2016 року по справі №923/517/16 підлягає частковому скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101, пунктами 1, 4 частини 1 статті 104, статями 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Херсонобленерго, м. Херсон на ухвалу господарського суду Херсонської області від 22.11.2016 року у справі №923/517/13 задовольнити частково.

Ухвалу господарського Херсонської області від 22.11.2016 року у справі № 923/517/13 скасувати частково.

Визнати дії заступника начальника Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_1, які виявились у винесенні незаконного повідомлення стягувачу про повернення документа без прийняття до виконання та повернення судового наказу від 01.07.2013 року №923/517/13 без виконання з підстави несплати авансового внеску неправомірними.

Відмовити у задоволенні скарги щодо зобовязання Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області відкрити виконавче провадження.

В іншій частині ухвалу господарського Херсонської області від 22.11.2016 року у справі № 923/517/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється учасникам судового процесу в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4