КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р. Справа№ 925/823/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Шапрана В.В.

за участю представників:

від позивача - Дороніна О.М., представник за довіреністю №6-58 від 10.01.2017р.;

від відповідача - Кучеренко С.П., представник за довіреністю №14 від 02.12.2015р.,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Черкаської області від 21.09.2016р. у справі №925/823/16 (суддя Єфіменко В.В.) за позовом публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" про стягнення коштів.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" 2 321 749 грн. 96 коп. основного боргу, 334 421 грн. 84 коп. пені, 163 787 грн. 57 коп. 7% штрафу, 24 902 грн. 73 коп. 3% річних, 91 392 грн. 33 коп. втрат внаслідок інфляції.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 21.09.2016р. у справі №925/823/16 позов задоволено частково: вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 58 936 грн. 03 коп. боргу, 934 грн. 64 коп. три проценти річних, 13 568 грн. 25 коп. пені та 4 490 грн. 40 коп. втрат внаслідок інфляції; у задоволенні решти вимог відмовлено.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі виходив з того, що не підписані відповідачем Акти наданих послуг за січень 2016 р. (крім Акта на 1000,000 тис. куб. м.) не є належними і допустимими доказами наданих послуг.

Крім цього, в оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд вказав, що транспортування природного газу, придбаного ПАТ "Черкасигаз" протягом січня 2016 р. в обсязі 1000,00 тис. куб.м., регулюється умовами договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П45 від 28.09.2011, а надання послуг ПАТ "Укртрансгаз" по балансуванню за січень 2016 року в обсязі 5051,375 тис. куб.м. регулюється умовами іншого договору - договору транспортування природного газу № від 17.12.2015, який був предметом розгляду у справі №925/586/16.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні вимоги позивача про стягнення вартості 5051,375 тис. куб.м. протранспортованого газу, судом першої інстанції було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Черкаської області від 21.09.2016р. у справі №925/823/16 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини щодо формування базової ціни на газ при визначенні вартості послуг балансування обсягів природного газу по справі № 925/586/16, а саме вказав, що базова ціна газу сформована на основі витрат на закупівлю природного газу, його зберігання та транспортування, що підтверджується рішенням господарського суду по справі №925/586/16.

Також, апелянт вказує на необґрунтованість неприйняття судом як належних доказів з підстав їх не підписання відповідачем Актів наданих послуг за січень 2016 р. (крім Акта на 1000,000 тис. куб. м.).

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні 30.01.2017 підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - зміні в частині присуджених до стягнення сум основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат, з наступних підстав.

Між сторонами 28.09.2011 було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П45 із погодженими протоколами розбіжностей, відповідно до умов п.1.1 (в редакції Додаткової угоди №3 від 17.01.2013) договору позивач зобов'язався надати відповідачу послуги транспортування магістральними трубопроводами природного газу відповідача від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - послуги), а відповідач зобов'язався сплатити за надані послуги в розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами цього Договору.

Між позивачем та відповідачем укладено додаткові угоди до Договору №1 від 09.02.2012, №2 від 13.04.2012, № 3,4 від 17.01.2013, № 5 від 20.06.2014 та №6 від 01.10.2014.

Пунктом 5.1 договору сторони узгодили, що розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Згідно п. 5.2 договору тарифи, визначенні в пункті 5.1. Договору, є обов'язковими для сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги буде застосовуватись сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами Договору.

На підставі пунктів 3.1 та 3.4 договору послуги з транспортування газу магістральними газопроводами оформляються відповідачем і позивачем актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами, які є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника з Газотранспортним підприємством.

Відповідно до п. 5.4. договору вартість фактично наданих Позивачем послуг Відповідачу за звітний місяць визначається на підставі акту наданих послуг.

За умовами абз.2 п. 11.1 договору він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Обґрунтовуючи розмір заявлених грошових вимог за надання послуг відповідачу із транспортування природного газу протягом січня-травня 2016 року позивач посилається на:

- Акт № 01-16-/П45 від 31.01.2016 за січень 2016 року обсягом 1000,000 тис. куб.м. на суму 447960,00 грн. з ПДВ, підписаний представниками обох сторін;

- Акт № 01-16-/П45 від 31.01.2016 за січень 2016 року обсягом 11005,574 тис. куб.м. на суму 4930 056,92 грн. з ПДВ у двох екземплярах, який відповідач не підписав;

- Коригуючий Акт № 01-16-/П45КОР від 26.02.2016 із зазначенням у ньому обсягом - 2667242,99 грн. з ПДВ у двох екземплярах, який відповідач не підписав;

- Акт № 02-16-/П45 від 29.02.2015 за лютий 2016 року обсяг 2828,097 тис. куб.м. на загальну суму 1 266874,33 грн. з ПДВ, який підписано сторонами;

- Акт № 03-16-/П45 від 31.10.2015 за березень 2016 року обсяг - 1910,203 тис. куб.м. на загальну суму 855694,54 грн. з ПДВ, який підписано сторонами;

- Акт № 04-16-/П45 від 30.04.2015 за квітень 2016 року обсяг 173,491 тис. куб.м. на загальну суму 76 738,54 грн. з ПДВ, який підписано сторонами;

- Акт № 05-16-/П45 від 31.05.2015 за травень 2016 року обсяг 51,358 тис. куб.м. на загальну суму 22 716,67 грн. з ПДВ, який підписано сторонами.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що не підписані відповідачем Акти наданих послуг за січень 2016 р. (крім Акта на 1000,000 тис. куб. м.) не є належними і допустимими доказами наданих послуг.

Крім цього, у оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд вказав, що транспортування природного газу, придбаного ПАТ "Черкасигаз" протягом січня 2016 р. в обсязі 1000,00 тис. куб.м., регулюється умовами договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П45 від 28.09.2011, а надання послуг ПАТ "Укртрансгаз" по балансуванню за січень 2016 року в обсязі 5051,375 тис. куб.м. регулюється умовами іншого договору - договору транспортування природного газу № від 17.12.2015, який був предметом розгляду у справі №925/586/16.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні вимоги позивача про стягнення вартості 5051,375 тис. куб.м. протранспортованого газу судом першої інстанції було відмовлено.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно умов Договору №/1145 від 28.09.2011р. Газотранспортне підприємство на підставі приладів обліку газу самостійно уповноважене визначати кількість протранспортованого газу Замовнику послуг (п.4.2. Договору в редакції Додаткової угоди №3).

Згідно п.п.2.2., 2.4. Договору Замовник передає Газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи Газотранспортного підприємства. Газотранспортне підприємство приймає газ від Замовника на пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ Замовнику в загальному потоці в газорозподільні мережі.

Відповідно до п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс), підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об'єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу, називається - алокацією.

Таким чином, відповідно до умов Договору, з урахуванням положень Кодексу, відповідач за січень 2016 року подав позивачу Зведену алокацію фактичного розподілу природного газу по постачальниках, згідно якої відповідачем самостійно підтверджено обсяги природного газу, поданого для транспортування, в обсязі -6 051,38 тис.куб.м. (копія Зведеної алокації за січень 2016р. знаходиться в матеріалах справи).

Згідно даної Алокації (графи 3,4,4а), відповідачем підтверджено надходження на ГРС природного газу (згідно актів приймання-передачі) в січні 2016 року в обсязі 230 951,559 тис.куб.м. (у тому числі з мереж УМГ «Черкаситрансгаз» - 2 641,810 тис.куб.м. та УМГ «Київтрансгаз» - 228 309,749 тис.куб.м.).

При цьому, відповідачем підтверджений поділ природного газу за січень 2016 року на ВТВ, нормовані втрати газорозподільного підприємства (графа №УІ - в загальному обсязі 5 954,200 тис.куб.м.. в т.ч. по договорах з ТОВ «Метіда» та ПАТ «Черкасигаз») та власні потреби газорозподільного підприємства (графа №УІІ - в обсязі 97.175 тис.куб.м.) .

Отже, позивач, належним чином виконуючи прийняті на себе за Договором №/П45 від 28.09.2011р. зобов'язання, протягом січня 2016 року протранспортував природний газ для відповідача загальним обсягом 6 051,38 тис.куб.м.

Відповідно до п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу, комерційний вузол обліку природного газу (ВОГ) - вузол обліку, що застосовується для проведення комерційних розрахунків при визначенні об'єму (обсягу) транспортування (споживання/постачання) природного газу в точці комерційного обліку.

Згідно пунктів 1-2 глави 2 Розділу III Кодексу TTC приймання-передача природного газу у фізичних точках входу та точках виходу здійснюється виключно за наявності комерційного вузлу обліку природного газу (ВОГ), комерційний облік природного газу проводиться на комерційному ВОГ (ПВВГ) сторони, що передає природний газ.

Відповідно до п.п.2.2., 2.4. Договору Замовник передає Газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи Газотранспортного підприємства. Газотранспортне підприємство приймає газ від Замовника на пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ Замовнику в загальному потоці в газорозподільні мережі.

Відповідно до п.5.1.-5.2 Договору розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і є обов'язковими для Сторін з дати набрання ними чинності.

Вартість послуг, наданих позивачем з транспортування природного газу магістральними трубопроводами за січень-травень 2016 року, визначалась відповідно до постанов НКРЕ КП «Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами» № 3159 від 29.12.2015 р. та №420 від 24.03.2016 р.

Згідно п.4.2 Договору №/П45 від 28.09.2011р. в редакції Додаткової угоди №3 від 17.01.2013 року, кількість протранспортованого Газотранспортним підприємством газу Замовника до мережі газорозподільного підприємства визначається вузлами обліку газу, які встановлені на ГРС.

Отже, загальний обсяг протранспортованого та переданого на ГРС позивачем природного газу в загальному потоці в газорозподільні мережі відповідача у січні 2016 року визначений в порядку п.4.2 Договору за відомостями комерційних вузлів обліку природного газу склав 230 951,559 тис.куб.м, що підтверджується складеними за підписами представниками позивача та відповідача актами приймання-передачі природного газу від 22.02.2016 р. та від 15.02.2016 р. (копії актів знаходяться в матеріалах справи), з яких через мережі структурних підрозділів ПАТ "Укртрансгаз":

Філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" передано 228309,749 тис. куб. м. природного газу,

Філії УМГ "Київтрансгаз" передано 2641,810 тис. куб. м. природного газу.

Таким чином, згідно вищевказаних документів відповідач підтвердив та визнав кількість природного газу, протранспортованого позивачем та переданого відповідачу на ГРС в січні 2016 року для транспортування споживачам (поділу контрагентам): в обсязі - 230 951,559 тис.куб.м., з яких 6 051,38 тис.куб.м. (5 954,200 тис.куб.м. + 97,175 тис.куб.м.) і становлять спірні обсяги, щодо яких відповідач відмовився підписувати акти.

Проте, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні не надав жодної оцінки даним доказам по справі, залишивши їх поза увагою.

Отже, факт надання позивачем протягом січня 2016 року відповідачу послуг з транспортування 6 051,38 тис.куб.м. природного газу по Договору №/П45 від 28.09.2011р. підтверджується Актами наданих послуг з транспортування газу магістральними газопроводами: Актом від 31.01.2016 № 01-16-1 109011173/П45 за січень 2016 року на загальну суму 5 378 016,92 грн. та Коригуючим актом від 26.02.2016 № 01-16- /П45/КОР за січень 2016 року на суму 2 667 242,99 грн.

Щодо неприйняття судом першої інстанції Актів через їх непідписання відповідачем, слід зазначити наступне.

Порядок оформлення актів наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами передбачено розділом 3 Договору.

Пунктами 3.1.-3.4. Договору встановлено, що послуги з транспортування газу магістральними газопроводами оформляються відповідачем і позивачем актами наданих послуг по транспортуванню газу магістральними трубопроводами, які є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Газотранспортне підприємство до п'ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газотранспортного підприємства. Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути Газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються відповідно до даних Газотранспортного підприємства.

Відповідно до пункту 6.3 Договору №/П45 від 28.09.2011р., Замовник зобов'язаний виконувати умови договору (п.6.3.1), своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість послуг згідно з умовами Договору (п.6.3.2), оформити надані послуги з транспортування газу актами наданих послуг (п.6.3.3), дотримуватись дисципліни транспортування (споживання) газу, не допускати несанкціонованого відбору газу самим та/або споживачами (п.6.3.5), підписувати з представниками Газотранспортного підприємства акти наданих послуг (п.6.3.6), виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством та Договором (п.6.3.7).

Після визначення загального обсягу фактично наданих у січні 2016 року послуг з транспортування природного газу (згідно Актів від 22.02.2016 р. та від 15.02.2016 р. та зведеної алокації ПАТ «Черкасигаз») та на виконання умов Договору позивач направив на адресу відповідача Акти наданих послуг з транспортування газу магістральними газопроводами: Акти від № 01-16-/П45 за січень 2016 року та Коригуючий Акт від 26.02.2016 № 01- 16-/П45/КОР за січень 2016 року (копія повідомлення про вручення поштового відправлення знаходиться в матеріалах справи).

Проте, відповідач протягом двох днів з дати одержання Акта наданих послуг за січень 2016 року та Коригуючого Акту не повернув Газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу актів наданих послуг, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою відповідача, а також не надав жодної мотивованої відмови від підписання даних акту/коригуючого акту наданих послуг за січень 2016 року.

Отже, згідно умов п.3.3. Договору, розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами за січень 2016 року здійснюються відповідно до даних Газотранспортного підприємства, яким є Позивач.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні про те, що не підписані відповідачем Акти наданих послуг за січень 2016 року не є належними та допустимими доказами наданих послуг є необґрунтованим.

Так, не підписання відповідачем вказаних Актів, не підтверджує того, що у січні 2016 року послуги з транспортування природного газу замовнику не надавались, враховуючи безперервність характеру надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами як для населення, промисловості, так і для інших категорій споживачів, постачальником яких є відповідач.

З огляду на викладене, вартість послуг з транспортування обсягів природного газу, наданих позивачем відповідачу у січні 2016 року становить 2 710 773,93 грн. (з яких відповідач визнає тільки 447 960,00 грн.), а всього за період з січня по травень 2016 року - 4 932 798,01 грн., з яких відповідачем частково здійснено погашення в розмірі 2 611 048,05 грн.

Суд першої інстанції також неповно з'ясував обставини щодо формування базової ціни на газ при визначенні вартості послуг балансування обсягів природного газу по справі № 925/586/16, а саме вказав, що базова ціна газу сформована на основі витрат на закупівлю природного газу, його зберігання та транспортування, що підтверджується рішенням господарського суду по справі №925/586/16.

Дані висновки спростовуються матеріалами даної справи №925/823/16 та обставинами встановленими судом у справі №925/586/16.

Так, судовими рішеннями у справі №925/586/16 встановлено, що вартість послуг балансування обсягів природного газу вираховувалась позивачем у відповідності до положень п.9.2. Договору № від 17.12.2015, яким передбачено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника - відповідача за формулою: Вбалансування =БЦГ х К х QBr, де БЦГ - базова ціна газу, QBr - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування. К -коефіцієнт компенсації.

У рішенні Господарського суду Черкаської області від 15.07.2016 р. у справі №925/586/16 встановлено, що оператором було сформовано базову ціну газу за січень 2016 року наступним чином:

витрати на закупівлю природного газу у Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» для покриття негативного небалансу відповідача становили 6 398,00 грн. без ПДВ за 1000 куб.м.;

вартість послуг зі зберігання природного газу, що складає - 56,00 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ (враховуючи надання послуг вказаного виду).

Отже, вартість послуг балансування газу відповідача в січні 2016 року на суму в розмірі 39 121 889,10 грн. була вирахувана наступним чином: (6398.00 грн. + 56.00 грн. + 20% х1х 5051.375 тис. куб. м.

Також, задовольняючи позовні вимоги про стягнення вартості послуг балансування обсягів природного газу по справі №925/586/16, суд встановив, що позивач як Оператор газотранспортної системи правильно сформував БЦГ протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу та його зберігання.

Вищевикладене також підтверджується Розрахунком вартості послуг балансування після проведення коригування, наданим ПАТ "Укртрансгаз": відповідачу та Господарському суду Черкаської області при розгляді справи № 925/586/16 (копія була надана позивачем у матеріали даної справи).

Даним Розрахунком підтверджується, що БЦГ було сформовано без врахування затрат ПАТ "Укртрансгаз" на транспортування спірних обсягів природного газу - 5051,375 тим.куб.м.

Таким чином, твердження відповідача та висновки суду першої інстанції, що БЦГ у справі № 925/586/16 була сформована позивачем з урахуванням затрат на транспортування 5051,375 тим.куб.м. обсягів природного газу є неправильними, оскільки, позовні вимоги ПАТ "Укртрансгаз" у справі №925/586/16 не включали вимог з оплати вартості послуг транспортування природного газу магістральними трубопроводами у січні 2016 року, натомість, зазначені позовні вимоги є предметом спору у даній справі № 925/823/16 на підставі Договору про транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П45 від 28.09.2011.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення 2 321 749, 96 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, а відповідно рішення суду - зміні у вказаній частині.

Позивачем, також, окрім суми основного боргу, було пред'явлено вимоги про стягнення з відповідача 334 421 грн. 84 коп. пені, 24 902 грн. 73 коп. 3% річних та 91 392 грн. 33 коп. інфляційних втрат, які судом першої інстанції було задоволено частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 4 цього договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 6.3 договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

З урахуванням того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання перед позивачем за договором на нього покладається відповідальність у вигляді сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Враховуючи задоволення вимоги про стягнення основного боргу в повному обсязі, колегією суддів здійснено відповідно перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат.

За результатом здійсненого перерахунку апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення пені на суму 332 175, 94 грн., а також 3% річних на суму 24 834, 69 грн. та про задоволення вимоги про стягнення інфляційних на суму 91 392, 33 грн. у повному обсязі.

Отже, оскаржуване рішення підлягає також зміні у вказаних частинах.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача 7% штрафу у розмірі 163 787,57 грн., слід зазначити наступне.

Так, позивачем було нараховано штраф на підставі ч. 2 статті 231 Господарського кодексу України.

В частині 1 статті 230 Господарського кодексу України зазначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Виходячи із положень зазначеної норми, застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, можливо при сукупності відповідних умов, а саме: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо, між іншим, порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, якщо допущено прострочення виконання не грошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Така правова позиція наведена і в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 15.03.2011 N 01-06/249.

Таким чином, наведена норма передбачає застосування штрафу тільки за прострочення виконання не грошового зобов'язання, пов'язаного з поставкою товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

В даному випадку відповідачем допущено прострочення виконання саме грошового зобов'язання за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П45, а отже положення ч. 2 статті 231 Господарського кодексу України не підлягають застосуванню до даних правовідносин та заперечення апелянта в наведеній частині судом не приймаються.

З огляду на вищевикладене, вимога про стягнення 7% штрафу у розмірі 163 787,57 грн. правомірно залишена без задоволення судом першої інстанції.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об'єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині визначення сум основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція має право змінити рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - зміні в частині присуджених до стягнення сум основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат. В решті рішення залишається без змін.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основна заборгованість в сумі 2 321 749 грн. 96 коп., пеня в сумі 332 175, 94 грн., 3% річних в сумі 24 834, 69 грн. та інфляційні в сумі 91 392, 33 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Черкаської області від 21.09.2016р. у справі №925/823/16 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 21.09.2016р. у справі №925/823/16 змінити в частині присуджених до стягнення сум основної заборгованості, пені, трьох процентів річних та інфляційних.

3. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«1. Позов публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" про стягнення 2 936 254,43 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" (м. Черкаси, вул. Громова.142, ,) на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (м. Київ, Кловський узвіз,9/1, ) основний борг в сумі 2 321 749 грн. 96 коп., пеню в сумі 332 175 грн. 94 коп., 3% річних в сумі 24 834 грн. 69 коп., інфляційні втрати в сумі 91 392 грн. 33 коп. та 41 550 грн. 93 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.».

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" (м. Черкаси, вул. Громова.142, ,) на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (м. Київ, Кловський узвіз,9/1, ) 45 706 грн. 02 коп. судового збору за апеляційною скаргою.

5. Доручити господарському суду Черкаської області видати відповідні накази.

6. Матеріали справи №925/823/16 повернути до господарського суду Черкаської області.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

В.В. Шапран