номер провадження справи 5/144/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 Справа № 908/3413/16

За позовом: Міністерства оборони України (03168, Київська область, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МІК (69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, Північне шосе, 69 - а)

про стягнення 376 950,00 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 220/381/д від 04.11.2016

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 29.12.2016

СУТНІСТЬ СПОРУ:

22.12.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю МІК про стягнення 376 950,00 грн.

Ухвалою суду від 22.12.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/3413/16, справі присвоєно номер провадження 5/144/16, розгляд якої призначено на 30.01.2017. У судовому засіданні 30.01.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За клопотанням сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 26.10.2015 між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІК» було укладеного договір №286/3/15/515 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби. Умовами договору передбачено, що строк поставки товару до 15.12.2015. В той час, як відповідач здійснив поставку товару 25.12.2015. Відповідно до п. 7.3.4. договору за порушення строків поставки товару постачальник (відповідач) повинен сплатити пеню у розмірі 1 % за кожен день прострочення. Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 376 950,00 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач надав суду письмовий відзив, відповідно до якого відповідачем здійснено контррозрахунок пені, оскільки позивачем включено до розрахунку день поставки товару 25.12.2015. Згідно із контррозрахунком розмірі пені за 9 днів прострочення складає 339 255,00 грн. Відповідно до п. 5.3. договору датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній постачальника. Відповідач передав товар на приймання 19.12.2015. Видаткова накладна підписана 25.12.2015. Також, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 85 % на підставі п. 3. ст. 83 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2015 між Міністерством оборони України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІК» (далі - постачальник) було укладеного договір № 286/3/15/515 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого постачальник зобовязується у 2015 році поставити замовнику одяг верхній, інший чоловічий і хлопчачий (лот 7. Штани утеплені польові, далі - товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), визначені у цьому договорі. Номенклатура товару, передбаченого до поставки за договором, вимоги згідно яких виготовляється товар, строки (терміни) виконання договору, визначаються нижчевикладеною специфікацією.

Специфікація: Найменування товару: Штани утеплені. Стандарти, технічні умови на товар, зразок: відповідність опису та зразку, еталону. Строки передачі товару: до 15.12.2015, усього за рік. Загальна кількість: 5 000 одиниць. Ціна за одиницю товару: 628,65 грн. Ціна без ПДВ 3143250,00 грн., ПДВ 628650,00 грн. Ціна товару з ПДВ 3 771 900,00 грн.

Приймання товару оформляється актом приймального контролю (якості), який повинен бути складений військовим представництвом Міністерства оборони України. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару по якості та направляється замовнику після відправки товару разом з рахунком фактурою (п. 2.8. договору).

Розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 банківських днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі, п. 4.1. договору). До рахунку-фактури додаються: акт приймального контролю (якості) товару, на якому повинен бути оригінал підпису одержувача замовника, засвідчений мастичною печаткою, який підтверджує одержання товару; видаткова накладна постачальника, повідомлення підтвердження (п. 4.2. договору).

Пунктами 5.1. 5.3. договору визначено, що товар постачається на умовах DDР склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню торговельних термінів «ІНКОТЕРМС» у редакції 2010 року згідно із положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження в межах термінів, установлених діючими стандартами. Строк поставки визначений у специфікації договору. Місцем поставки товару є центри забезпечення речовим майном та обєднані центри Міністерства оборони України (далі одержувачі замовника) згідно із рознарядкою та ростовкою Міністерства оборони України, які є невідємною частиною договору, з обовязковим дотриманням передбачених ними вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень. Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній постачальника.

Замовник зобовязаний прийняти поставлений товар згідно з належним чином оформленим і підписаним актом приймального контролю якості товару (п. 6.1.2. договору).

Постачальник зобовязаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором (п. 6.3.1. договору).

Відповідно до п. 7.3.4. договору за порушення строків виконання зобовязання постачальник сплачує пеню у розмірі 1 % від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 10 днів з постачальника додаткового стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості договору.

Між сторонами підписано Рознарядка Міністерства оборони України за Специфікацією, Ростовка Міністерства оборони України за Специфікацією та Опис Штани утеплені польові (а.с. 15 на звороті, 16, 16 на звороті, 50, 51).

16.12.2015 відповідач отримав Оголошення № 1 (а.с. 17, 24, 39 на звороті). 19.12.2015 складено Акт приймального контрою (якості) № 1 (а.с 17 на звороті, 25, 39).

Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною № РН-12/25/04 від 25.12.2015 на суму 3769500,00 грн. (а.с. 23). 25.12.2015 складено та підписано повідомлення підтвердження № 833 отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, оплачених у централізованому порядку (а.с. 41).

Позивач направив на адресу відповідача претензію № 286/6/199 від 15.10.2016 на суму 376950,00 грн. (а.с. 11, 38).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В зв'язку неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором позивач просить стягнути з відповідача пеню, передбачену п .7.3.4. договору, у розмірі 376950,00 грн.

Відповідно до п.п. 5.1. 5.3. договору, товар постачається на умовах DDР склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню торговельних термінів «ІНКОТЕРМС» у редакції 2010 року згідно із положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження в межах термінів, установлених діючими стандартами. Строк поставки визначений у специфікації договору. Місцем поставки товару є центри забезпечення речовим майном та обєднані центри Міністерства оборони України (далі одержувачі замовника) згідно із рознарядкою та ростовкою Міністерства оборони України, які є невідємною частиною договору, з обовязковим дотриманням передбачених ними вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень. Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній постачальника.

Приймання товару оформляється актом приймального контролю (якості), який повинен бути складений військовим представництвом Міністерства оборони України. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару по якості та направляється замовнику після відправки товару разом з рахунком фактурою (п. 2.8. договору).

Розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 банківських днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі, п. 4.1. договору). До рахунку-фактури додаються: акт приймального контролю (якості) товару, на якому повинен бути оригінал підпису одержувача замовника, засвідчений мастичною печаткою, який підтверджує одержання товару; видаткова накладна постачальника, повідомлення підтвердження (п. 4.2. договору).

Умовами договору не встановлено строки щодо складання акту приймального контролю (якості) товару та строків прийняття товару за якістю, в той же час строк поставки товару встановлено до 15.12.2015.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування пені надано сторонам ст. 231 ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відтак, пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення платежу.

Із системного аналізу наведених приписів чинного законодавства вбачається, що день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені (аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 15.01.2015 № 910/23600/13).

За контррозрахунком відповідача, з яким погодився позивач у судовому засіданні 30.01.2017, сума пені за 9 днів прострочення становить 339255,00 грн. Контррозрахунок пені відповідача, перевірено судом за допомогою КП «Законодавство», є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення штрафних санкцій, в порядку ст. 83 ГПК України та ст. 233 ГК України на 85 %. У судовому засіданні представник позивача підтвердив, що з підприємством відповідача існують тривалі господарські відносини та дійсно існує великий обсяг замовлень Держави щодо речового забезпечення потреб армії, в тому числі у зоні АТО, та остаточне вирішення питання про зменшення розміру пені залишив на розсуд суду.

Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, право суду зменшити розмір неустойки матеріальний закон пов'язує з наявністю таких обставин, які мають істотне значення: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, що також розяснено у пункті 2.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України.

Суд звертає увагу, що прострочення виконання зобов'язання відбулося на невеликий строк (3 дні). Претензій щодо якості товару позивачем до відповідача не предявлялися. Згідно із матеріалами справи, відповідач передав товар для прийняття 19.12.2015, що підтверджується Актом приймального контролю (якості) № 1, проте товар було оприбутковано 25.12.2015. Слід зазначити, що поставка виготовленого товару у кількості 5 000 одиниць (Штани утеплені) повинна була відбутися у стислі строки, адже договір було укладено 26.10.2015, в якому визначено строк поставки до 15.12.2015. Суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що на даний час підприємство позивача має великий обсяг замовлень на виготовлення та поставку товару. Товар, який був предметом договору, поставлений відповідачем у повному обсязі, прострочення строків поставки в цілому не призвело до настання у позивача негативних наслідків у вигляді збитків. Доказів зворотного позивачем не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Тому суд приходить до висновку, що у цій справі існують істотні обставини, які свідчать про те, що розмір пені є занадто великим у порівнянні зі збитками кредитора.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, інші обставини справи, суд прийшов до висновку про можливість зменшення розміру пені до 51 000,00 грн., щр складає 84,97% від заявленого розміру.

Відповідно до п. 9.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» господарський суд повинен зазначити у рішеннях про часткове задоволення майнових вимог, у тому числі в разі зменшення розміру неустойки згідно з пунктом 3 статті 83 ГПК, - про відмову в позові в решті вимог, припинення провадження або залишення без розгляду позову у цій частині;

Доказів сплати суми пені в повному обсязі або частково відповідачем також суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до п. 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Судові витрати відносяться на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МІК (69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, Північне шосе, 69 а, р/р 6700 в АКІБ «Укрсиббанк», МФО 351005, ) на користь Міністерство оборони України (03168, Київська область, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, р/р8611 в ДКСУ, МФО 820172, ) пеню у розмірі 51 000 (пятдесят одна тисяча) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 5 088 (пять тисяч вісімдесят вісім) грн. 82 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 01.02.2017.