ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

25.01.2017р. Справа № 905/1759/15

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А.

розглянувши матеріали за скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», Донецька область, м. Маріуполь

на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не зняття арешту з коштів та майна боржника за виконавчим провадженням №52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р., незаконною

у справі №905/1759/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Маст-Буд», Донецька область, м. Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», Донецька область, м. Маріуполь

про: стягнення заборгованості у розмірі 19944713,31 грн.

За участі представників:

від стягувача: ОСОБА_1 за довіреністю від 01.12.2016р.;

від боржника (скаржника): ОСОБА_2 за довіреністю від 20.10.2016р.;

від ВДВС: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.12.2015р. по справі №905/1759/15 (суддя Овсяннікова О.В.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маст-Буд», Донецька область, м. Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 19944713,31 грн. задоволені частково.

03.10.2016р. господарським судом Донецької області був виданий відповідний наказ на примусове виконання вказаного рішення.

19.01.2017р. на адресу суду від позивача по справі №905/1759/15 надійшла скарга на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з виконання наказу, в якій скаржник просить:

- визнати бездіяльність головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, щодо не зняття арешту з коштів та майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» за виконавчим провадженням №52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р., незаконною;

- зняти арешт з всього майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», який накладено головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно постанови про арешт майна боржника від 28.10.2016р. за виконавчим провадженням №52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р.;

- зняти арешт з коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», який накладено головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно постанови про арешт коштів боржника від 11.11.2016р. за виконавчим провадженням №52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р.

Представник скаржника у судовому засіданні наполягає на задоволенні скарги. Через канцелярію суду надав супровідний лист про долучення до матеріалів справи додаткових документів. Також, через канцелярію суду надав доповнення до скарги на бездіяльність державного виконавця, в яких зазначає, що у звязку з наданням 23.01.2017р. відстрочки строком до 01.09.2017р. у справі 905/1759/15, ТОВ «ШБ «АЛЬТКОМ» на додаток до заяви №18/01-02 від 18.01.2017р. звернувся з листом від 23.01.2017р. до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення та повторно просив невідкладно зняти накладений виконавцем арешт на грошові кошти та на все майно товариства. Але до даного часу головний державний виконавець Балдинюк М.Ю. не зняв накладений постановами від 28.10.2016р. та 11.11.2016р. арешт, не зважаючи на надану судом відстрочку виконання рішення суду до 01.09.2017р., що порушує положення ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження».

Представник позивача (стягувача) у судове засідання зявився.

Представник ВДВС в судове засідання в судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, скаргу та додані до неї документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, господарський суд дійшов висновку про те, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України, судові рішення ухвалюються судом іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Також, відповідно до ч.2. ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Виконання рішення суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 55 Конституцією України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів держаної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Тобто норми, які регулюють відносини між державним виконавцем та іншими учасниками виконавчого провадження містяться у Законі України «Про виконавче провадження».

Розгляд скарг на рішення дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та вирішення ряду питань виконавчого провадження, що регулюються Законами України «Про виконавче провадження», «Про державну виконавчу службу», віднесено до компетенція суду.

Процесуальний порядок розгляду та вирішення даних скарг врегульовується розділом ХІV Господарського процесуального кодексу України «виконання рішення, ухвали, постанови», ухвалених відповідно до господарського процесуального кодексу України, в ході якого оцінюються законність дій (бездіяльності) державного виконавця, законність прийнятих ним рішень.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обовязків характер для субєктів цих відносин.

Згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного виконавця.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Право на таке оскарження може бути реалізовано з дотриманням вимог статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» та в порядку, визначеному статтею 74 цього Закону.

Отже, оскарженню підлягають дії (бездіяльність) державного виконавця оформлені відповідною постановою.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Закон України «Про виконавче провадження», який є спеціальною нормою не передбачає можливість оскарження всього виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

У відповідності до ч.2. ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.12.2015р. по справі №905/1759/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Маст-Буд», Донецька область, м. Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 19944713,31 грн. задоволені частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маст-Буд» 10719171,44 грн. заборгованості, 573307,63 грн. річних, 8358941,70 грн. інфляційних втрат, 72005,34 грн. судового збору.

У відповідності з вимогами статті 116 Господарського процесуального кодексу України 03.10.2016р. був виданий наказ про примусове виконання рішення суду.

Так, в силу статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маст-Буд» звернулось до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та 28.10.2016р. було прийнято наказ до виконання, відкрито виконавче провадження та здійснення всіх можливих заходів для фактичного виконання даного наказу.

Матеріали справи свідчать, що 28.10.2016р. винесена постанова про накладення арешту на все майно боржника та 11.11.2016р. винесена постанова про накладання арешу на кошти ТОВ «ШБ «АЛЬТКОМ».

Матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» звернулось до головного державного виконавця Балдинюка М.Ю. із заявою №18/01-02 від 18.01.2017р., в якій просило відстрочити виконання рішення до 01.09.2017р. та зняти накладний арешт з майна і грошових коштів, відповідно до ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016р. Також, у заяві було вказано на допущені державним виконавцем порушення приписів ч.2. ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до яких арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається лише після проведення його опису.

Частиною 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Також, державним виконавцем при винесені постанови про арешт майна боржника одразу у день відкриття виконавчого провадження (28.10.2016р.) були порушені вимоги ч.5. ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження».

Частиною 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Згідно до п.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Умовами п.9.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», Виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби. У зв'язку з цим відповідна скарга не підлягає оплаті судовим збором.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне зняти з всього майна ТОВ «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», який накладено головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно постанови про арешт майна боржника від 28.10.2016р. за виконавчим провадженням №52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р. та зняти арешт з коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», який накладено головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно постанови про арешт коштів боржника від 11.11.2016р. за виконавчим провадженням №52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верхового Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до п.9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи приписи Закону України «Про виконавче провадження», пункту 7 постанови Пленуму Верхового Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» та пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», у суду відсутні повноваження скасовувати рішення органів Державної виконавчої служби. Натомість встановивши обґрунтованість доводів заявника, суд може визнати постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 Господарського процесуального України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про визнання бездіяльності головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, щодо не зняття арешту з коштів та майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» за виконавчим провадженням №52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р., незаконною.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 23.01.2017р. відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 16.12.2015р. у справі №905/1759/15 до 01.09.2017р., але державний виконавць Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області нічого не зробила, а ні зняла арешт з коштів, а ні зняла арешт майна з боржника, що порушує ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Керуючись положеннями ст.ст. 33, 34, 43, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», Донецька область, м. Маріуполь на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не зняття арешту з коштів та майна боржника за виконавчим провадженням №52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р., незаконною задовольнити.

2. Визнати бездіяльність головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, щодо не зняття арешту з коштів та майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» за виконавчим провадженням №52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р., незаконною.

3. Зняти арешт з всього майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», який накладено головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно постанови про арешт майна боржника від 28.10.2016р. за виконавчим провадженням № 52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р.

4. Зняти арешт з коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», який накладено головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно постанови про арешт коштів боржника від 11.11.2016р. за виконавчим провадженням № 52763858 з виконання наказу №905/1759/15, виданого господарським судом Донецької області 03.10.2016р.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99