ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р. Справа № 926/4313/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ

до Управління праці та соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації м. Чернівці

про стягнення боргу, пені та штрафних санкцій за неналежне виконання договірних зобов'язань-6581,44 грн.

Суддя С.М. Гушилик

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 юрисконсульт (дов. №491 від 29.08.2016р.)

Від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» звернулося з позовом до управління праці та соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації м. Чернівці про стягнення боргу, пені та штрафних санкцій за неналежне виконання договірних зобовязань згідно договору № 44-8 від 30.01.2013 року на фінансування пільг окремим категоріям громадян з послуг звязку у заборгованості в загальній сумі 6581,44 грн., з яких 5854,40 грн. сума боргу за неоплачені телекомунікаційні послуги , 589,79 грн. інфляційні витрати та 137,25 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 30.01.2013 року було укладено договір на фінансування пільг окремим категоріям громадян з послуг звязку №44-8, згідно якого позивач надає пільги по користуванню та установці квартирного телефону населенню Путильського району Чернівецької області, а відповідач здійснює відшкодування витрат, повязаних із наданням населенню пільг по користуванню та встановленню квартирного телефону відповідно до обсягів субвенції затверджених місцевими бюджетами на поточний рік та отриманої субвенції з державного бюджету. Однак, станом на день звернення до суду відповідач свої зобовязання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року в сумі 5854,40 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2016 року порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 20.12.2016 року.

До початку судового засідання, 20.12.2016 року, представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що кредиторська заборгованість виникла внаслідок недофінансування з Державного бюджету України за надані послуги

Ухвалою суду від 20.12.2016 року відкладено розгляд справи на 30.01.2017 року.

23.01.2017 року відповідач подав клопотання в якому просить розглядати справу без їхньої участі, при цьому він зазначив, що сума основного боргу ним погашена, що підтверджено платіжними дорученнями №1-4 від 27.12.2016 року, у задоволенні інфляційних та 3% річних просить відмовити, а суму судового збору не стягувати у звязку із відсутністю коштів.

Підчас судового засідання, 30.01.2017 року, представник позивача підтвердив оплату в частині 5854,40 грн., а тому просив задовольнити позов в частині інфляційних витрат та 3% річних. Представник відповідача у судове засідання не зявився.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.2013 року було укладено договір на фінансування пільг окремим категоріям громадян з послуг звязку №44-8 (далі договір), згідно якого Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (постачальник), в особі директора Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_2, що діє на підставі Положення та Довіреності №961 від 26.12.2012 року та Управління праці та соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації м. Чернівці (платник), в особі начальника управління ОСОБА_3, який діє на підставі Положення про управління від 04.03.2002 року за №256 керуючись законодавчими актами України, що регламентуються відшкодування пільг в 2013 році уклали цей договір, предметом якого є відносини сторін, щодо фінансування та надання населенню пільг по користуванню та встановленню квартирного телефону пільговій категорії населення за рахунок отриманої субвенції з Державного бюджету (п.1.1. договору).

Згідно з умовами договору постачальник здійснює надання пільг по користуванню та установці квартирного телефону населенню Путильського району Чернівецької області, а платник здійснює відшкодування витрат, повязаних із наданням населенню пільг по користуванню та встановленню квартирного телефону відповідно до обсягів субвенції затверджених місцевими бюджетами на поточний рік та отриманої субвенції з державного бюджету (п.1.2. договору).

Постачальник зобовязується надати в 2013 році населенню району, що має пільги по користуванню та встановленню квартирного телефону послуги в обсязі субвенції, передбачених державним бюджетом на поточний рік (п.п.2.1.1. договору).

Враховуючи п.п.2.1.2. договору та додаткову угоду №507-07 від 02.10.2015 року постачальний зобовязується помісячно надавати платнику інформацію про фактично надані послуги по користуванню та встановленню квартирного телефону і списки отримувачів послуг на електронних носіях відповідно до Постанови Кабінету Міністрів №117 від 29.01.2003 року «Про єдиний державний та автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» до 05 числа місяця наступного за звітним та складати з платником зведені акти звірок спожитих послуг.

Платник зобовязується прийняти на себе зобовязання перед постачальником в частині відшкодування витрат, повязаних із наданням населенню послуг в обсягах субвенції, отриманої з державного бюджету (п.п.2.2.1. договору).

Відповідно до п.п.2.2.2. договору платник зобовязується надати постачальнику інформацію про передбачувані планом асигнувань розміри субвенції на фінансування пільг населенню в поточному році. Щоквартально до 10 числа місяця наступного за звітнім кварталом забезпечити надання інформації про фактично одержаний розмір субвенції в поточному кварталі.

На 2013 рік визначено договірну величину на надання пільг з послуг звязку пільговій категорії громадян в межах коштів передбачених кошторисом в сумі 35000 тис. грн. по місяцях.

Згідно п.п.2.2.3. договору платник зобовязується своєчасно після одержання субвенції здійснювати перерахування коштів постачальнику за надані послуги.

Враховуючи п.п.2.2.4. договору платник зобовязується відшкодування витрат перед постачальником за надані послуги проводити по мірі надходження коштів з державного бюджету.

Строки надходження субвенції з державного бюджету сторони не обумовили, таким чином, строк виконання відповідачем обовязку щодо оплати наданих послуг не встановлений

За невиконання або неналежне виконання зобовязань згідно умов даного договору сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства України (п.3.1. договору).

Даний договір набуває чинності з 01.01.2013 року і діє по 31.12.2013 року. У випадку, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення, цей договір щорічно продовжується з 01 січня відповідного наступного року до 31 грудня відповідного наступного року, а відшкодування пільг здійснюється відповідно до чинного законодавства України, що регламентує їх (п.5.1. договору). Сторонами строк дії даного договору пролонговано до 31.12.2015 року.

Позивач листами від 18.08.2016 року №07/1095-10 та від 05.09.2016 року №07/1168-10 повідомляв відповідача про необхідність виконати зобовязання.

У свою чергу, відповідач направив позивачу лист-відповідь від 15.11.2016 року №630, в якому зазначив, що звертався до Путильської районної державної адміністрації та районної ради з проханням посприяти у виділенні коштів з районного бюджету, однак коштів немає, а відтак перспектива погашення кредиторської заборгованості за рахунок коштів районного бюджету відсутня.

В порушення умов договору, відповідач оплату послуг не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року в сумі 5854,40 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом звіряння розрахунків за надані послуги станом на 01.01.2016 року.

За невиконання умов договору та у відповідності до вимог п.3.1 договору позивач нарахував відповідачу інфляційні витрати в сумі 589,79 грн. за період з 01.11.2015 року по 31.10.2016 року та 3% річних в сумі 137,25 грн. за період з 01.12.2015 року по 30.11.2016 року.

Статтею 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних заходів щодо належного виконання зобовязання.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційні послуги мають надаватися відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Статтями 89 та 102 Бюджетного кодексу України (надалі БК України) передбачено, що видатки на державні програми соціального захисту (пільги окремим категоріям громадян) здійснюються з місцевих бюджетів та проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному КМУ.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України (далі ГК України) та ст. 617 ЦК України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно п.5. Оглядового листа Вищого господарського суду України (надалі ВГСУ) №01-06/374/2013 від 18.02.2013 року, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах: від 15.05.2012 року у справі №11/446, від 15.05.2012 року у справі №3-28гс12, від 23.08.2012року у справі №15/5027/715/2011.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 902 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Згідно з ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами, є договором поставки продукції.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 202 ГК України та ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 6 ст. 48 Бюджетного Кодексу України (далі БК України), зобовязання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1, 4 ст. 48 БК України.

Таким чином, зобовязання щодо сплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг звязку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Платник зобовязаний сплатити постачальнику повну ціну з надання послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України (далі- ГК України) кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до ст. 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

При цьому, ч. 6 ст. 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобовязання мало бути виконано.

Судовим слуханням встановлено, що у відповідача існував борг за надані послуги у сумі 5854,40 грн., який сплачений після порушення провадження у даній справі, а тому у цій частині позову провадження у справі слід припинити за відсутністю предмету спору.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України та вимоги позивача від 18.08.2016 року (отримано 19.08.2016 року), відповідач повинен оплатити надані послуги до 26.08.2016 року. Проте, як зазначено вище, відповідач оплатив надані послуги 27.12.2016 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, однак відповідач неналежним чином виконав свій обовязок щодо виконання умов договору, на підставі наведеної норми права з відповідача слід стягнути 272,25 грн. збитків, заподіяних інфляцією за період з 26.08.2016 року по 31.10.2016 року та 46,55 грн. 3 % річних за період з 26.08.2016 року по 30.11.2016 року.

У решті збитків, заподіяних інфляцією та 3 % річних слід відмовити, оскільки позивач нарахував дані збитки з 01.11.2015 року, тоді як обовязок щодо сплати виник у відповідача лише 26.08.2016 р.

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище.

Судові витрати віднести на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 49, п.1-1 ст.80, ст.ст. 82 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації м. Чернівці (59100, смт. Путила, вул. Українська, 146, код 03196305) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, Бульвар Шевченка, 18, код 21560766, р/р 9, АТ ОСОБА_4 «Аваль», МФО 380805) 272,25 грн. інфляційних витрат, 46,55 грн. 3% річних та 1292,56 грн. судового збору.

3. У частині стягнення 5854,40 грн. провадження у справі припинити.

4.У решті вимог відмовити.

Повне рішення складено 01.02.2017 року

Суддя С.М.Гушилик