ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. Справа № 921/377/16-г/17

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С. М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Фака С.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №02-11/1 від 10.01.2017), ОСОБА_3 (довіреність №02-11/1 від 10.01.2017);

від відповідача ОСОБА_4 (довіреність №279 від 12.10.2015);

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_5 міської ради б/н від 24.11.2016

на рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016

у справі № 921/377/16-г/17, головуючий суддя: Андрусик Н.О., судді: Шумський І.П.,

ОСОБА_6,

за позовом ОСОБА_5 міської ради, м. Теребовля,

до відповідача ОСОБА_5 районного споживчого товариства, м. Теребовля,

про визнання недійсним державного акту від 12.02.2001 року, серії І-ТР №001696 на право постійного користування землею,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016 в задоволенні позову ОСОБА_5 міської ради до ОСОБА_5 районного споживчого товариства про визнання недійсним державного акту від 12.02.2001 року, серії І-ТР №001696 на право постійного користування землею по вул. Паращука, 7 в м. Теребовля, площею 0,6956 га відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю правових підстав для визнання державного акту від 12.02.2001 року, серії І-ТР №001696 недійсним, оскільки його видачі передувало виготовлення й затвердження технічної документації, а також погодження меж земельної ділянки. Також, зазначено, що відсутні належні та допустимі докази про фальсифікацію цього державного акту на право користування землею.

В апеляційній скарзі Теребовлянська міська рада просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016 та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час надання ОСОБА_5 РайСТ земельної ділянки у постійне користування не було виготовлено технічної документації, а тому і державний акт виданий на право постійного користування землею є недійсним. За даними міської ради та відділу Держгеокадастру в ОСОБА_5 районі в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею відсутні записи щодо державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 за ОСОБА_5 РайСТ.

Окрім того, в ОСОБА_5 міській раді відсутні матеріали технічної інвентаризації земельної ділянки, що є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ та рішення ради про надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки. Вказує скаржник і на те, що матеріали інвентаризації земельних ділянок затверджені рішенням виконавчого комітету ради №244 від 30.09.1997 року, а не рішенням сесії міської ради, що суперечить п.34 ст.26, ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакціях, чинних на момент прийняття рішення). При наданні земельної ділянки у постійне користування ОСОБА_5 районному споживчому товариству не виготовлялися документи, передбачені Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999р. Технічна документація, яка надана відповідачем, не стосується предмету позову, оскільки виготовлялася не на підставі рішення міської ради від 08.12.2000 року та її виготовлення не передувало видачі оскаржуваного акту від 12.02.2001 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Теребовлянське районне споживче товариство просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016 залишити без змін.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що видача відповідачу державного акту на право постійного користування землею по вул. Паращука, 7 в м. Теребовля, площею 0,6956 га від 12.02.2001 року, серії І-ТР №001696 не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

З рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради народних депутатів «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок, які є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ на території ОСОБА_5 міської ради» №244 від 30.09.1997 та рішення ОСОБА_5 міської ради «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку» №224 від 08.12.2000 вбачається, що матеріали інвентаризації були предметом розгляду на засіданні виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради та пленарному засіданні ОСОБА_5 міської ради, що спростовує твердження апелянта про відсутність технічної документації.

Зазначає, що захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт не визнано недійсним у встановленому порядку.

В судовому засіданні 11.01.2017 судом задоволено клопотання представника ОСОБА_5 міської ради про долучення до матеріалів справи: копії повідомлення слідчого відділення ОСОБА_5 відділу поліції ГЕНП в Тернопільській області від 09.12.2016 про прийняття та реєстрацію заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань; листа ОСОБА_5 відділення Бучацької ОДПІ ГУ ДФС України у Тернопільській області; копію Книги видачі актів на право постійного користування землею на території Теребовлянського району, оригінал якої оглядався судом, копію витягів з технічної документації 1997 року по інвентаризації земельної ділянки та виготовленню державного акту на право постійного користування землею ринку в місті Теребовля Теребовлянського району Тернопільської області.

Також, в судовому засіданні оглянуто копію кадастрового плану земельної ділянки по вул. Паращука,7, м. Теребовля погодженого начальником відділу Держгеокадастру у ОСОБА_5 районі, міським головою ОСОБА_5 міської ради та землекористувачем ОСОБА_5 РайСТ; копію акту прийому-передачі ОСОБА_5 РайСТ межових знаків на зберігання погодженого з позивачем та із суміжними землекористувачами; копію переліку обмежень та обтяжень у використанні земельної ділянки по вул. Паращука 7, м. Теребовля, погодженого начальником відділу Держагеокадастру у ОСОБА_5 районі, начальником відділу архітектури та містобудування ОСОБА_5 міської ради, міським головою ОСОБА_5 міської ради та землекористувачем ОСОБА_5 РайСТ, в якому зазначено про відсутність сервітутів на земельну ділянку та інших обмежень. А тому, клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи документів, що виготовлялися ним після одержання державного акту на право постійного користування земельною ділянку задоволено судом частково.

В судових засіданнях представники ОСОБА_5 міської ради підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016 та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

Представник ОСОБА_5 районного споживчого товариства в судових засіданнях заперечувала проти апеляційної скарги та просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016 залишити без змін.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_5 міської ради б/н від 24.11.2016 без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016 у справі №921/377/16/-г/17 без змін, з наступних підстав.

Судами встановлено, що 26.02.1987 р. - з метою поліпшення роботи колгоспних ринків, постановою ЦК КПРС і Ради міністрів СРСР № 256 "Про заходи по поліпшенню роботи ринків" було визнано за доцільне передати безоплатно у встановленому порядку колгоспні ринки з відання Мінторгу УСРС у відання споживчої кооперації.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів «Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків» № 146 від 08.06.1987 (а.с.52-53, Т.2), з метою подальшого розвитку і поліпшення роботи колгоспних ринків і більш повного задоволення потреб населення у продуктах харчування та у відповідності до постанови ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР «Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків» №124 від 14.04.1987, Міністерство торгівлі УРСР наказом від 22.04.1987 року №134 доручило управлінням торгівлі облвиконкомів передати до 1 липня 1987 року обласні обєднані дирекції колгоспних ринків, з ринками та іншими структурними підрозділами, які перебувають на їх балансі, з плановими показниками, фондами на 1987 рік та показниками по звітному балансу за період з 1 січня до 1 числа місяця, в якому завершено передачу облспоживспілкам. Передача проводиться безоплатно та відповідно до інструкції, затвердженої Міністерством фінансів СРСР і Держпланом СРСР від 16.04.1980 №75 за станом на 1 число місяця. Управлінню торгівлі протягом червня 1987 року передати ринки облспоживспілці. Прийняття-передачу провести з балансу на баланс з проведенням інвентаризацій фактичного стану.

У відповідності до постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 26.02.1987 №265, постанови ЦК КПУ і Ради Міністрів УРСР від 14.04.1987 №124 «Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків» і рішення облвиконкому №146 від 08.06.1987, наказу Тернопільського облвиконкому від 16.06.1987 №104, постанови правління Тернопільського облспоживсоюзу від 24.06.1987 №235 здійснено безоплатне приймання-передача Тернопільською обласною обєднаною дирекцією колгоспних ринків по балансу на передавальний баланс, з відання обласного управління торгівлі Тернопільського облвиконкому у відання Тернопільського облспоживсоюзу Укоопсоюзу.

Безоплатна передача відбулася на підставі акту безоплатного приймання-передачі Тернопільською обласною обєднаною дирекцією колгоспних ринків при обласному управлінні торгівлі Тернопільського облвиконкому від 30.06.1987 (а.с.54-55,Т.2) за переліком обєктів, що передаються, в п. 11 якого зазначено ОСОБА_5 колгоспний ринок за адресою вул. Піонерська 7(тепер вул. Паращука, 7 ).

Постановою правління Тернопільської обласної спілки споживчих товариств «Про передачу ринку у власність» №231 від 30.12.1994 (а.с.57, Т.2) у власність ОСОБА_5 РайСТ передано ринок з будівлями і спорудами за адресою м. Теребовля вул. Піонерська 7, (тепер вул. Паращука, 7 ).

Таким чином, Теребовлянське РайСТ набуло у власність комплекс ринку за адресою: м. Теребовля, вул. Паращука, 7 (станом на 1987 вул. Піонерська 7).

Окрім того, в матеріалах справи наявне рішення ОСОБА_5 міської ради народних депутатів №253 від 30.09.1997 «Про визнання права власності на окремі будівлі в місті Теребовлі за ОСОБА_5 РайСТ» (а.с.96, Т.1), яким визнано право власності на будівлі за ОСОБА_5 районним споживчим товариством на магазин «Меблі» та «Господарські товари», що на території міського ринку, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 02.08.2016 (а.с.109-119, Т.1) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2015 (а.с.120-121, Т.1), що підтверджує наявність у відповідача на праві приватної власності нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Теребовля, вул. Паращука 7.

Також, судами встановлено, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 ради народних депутатів «Про надання земельних ділянок в користування» №360 від 26.12.1995 (а.с.82, Т.1), надано в постійне користування ОСОБА_5 районному споживчому товариству земельну ділянку площею 6956 кв.м., яка знаходиться по вул. М. Паращука,7 для потреб міського ринку та обслуговування його приміщень, проте дане рішення не є предметом оскарження і на його підставі не оформлявся і не видавався державний акт на право постійного користування землею і не виникло право постійного користування землею у відповідача, а тому доводи апелянта і в цій частині є безпідставними і такими, що не впливають на суть прийняття рішення по справі.

Як встановлено ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України (в редакції від 22.06.1993, чинній на момент прийняття рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 ради народних депутатів «Про надання земельних ділянок в користування» №360 від 26.12.1995), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Частиною 1 статті 23 Земельного кодексу України (в редакції від 22.06.1993 та від 12.07.2000) визначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Отже, виникнення в особи права постійного користування на земельну ділянку повязується з відповідним юридичним фактом, а саме встановленням землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, а саме державного акту.

На арк. 13 копії архівного екземпляру Технічної документації по інвентаризації земельної ділянки та виготовленню державного акту на право постійного користування землею ринку а м. Теребовля за замовленням №96-30/5, арх. №814 (а.с.70, Т.1) наявний опис меж здійснений землевпорядною організацією СП «Тернопількооппроект» на земельну ділянку площею 0,6956 га за адресою: м. Теребовля, вул. Паращука, 7, який знайшов своє відображення і в державному акті на право користування землею серії І-ТР №001696 від 12.02.2001р.

Згідно з п. 1.7. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №28 від 15.04.1993, на земельні ділянки, якими користуються громадяни, підприємства, установи, організації та садівницькі товариства, державні акти виготовляються після визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і складання плану земельної ділянки.

Відповідно до п. 1.6., 1.7. Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів, затверджену наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №85 від 26.08.1997, призначенням інвентаризації земель населених пунктів є отримання даних для виготовлення технічної документації по оформленню документів, що посвідчують право власності або право користування земельними ділянками, які раніше були надані юридичним та фізичним особам. Обліковим об'єктом інвентаризації є земельна ділянка, що знаходиться у власності або користуванні юридичних та фізичних осіб.

Згідно з п. 2.2. Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів, затверджену наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №85 від 26.08.1997, до відання виконавчих органів міських, селищних та сільських рад належить: затвердження технічних завдань на проведення робіт по інвентаризації земель; встановлення порядку, обсягу, черговості та строків проведення робіт по інвентаризації земель; погодження результатів закінченої інвентаризації в цілому і подання їх на затвердження відповідним радам.

Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (далі - Інструкція), затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.06.1999р., визначено перелік документів, необхідних для виготовлення технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою, а саме:

- виписка з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільні правові угоди), рішення суду;

- технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта;

- журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності);

- кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки;

- збірний кадастровий план суміжних землевласників (землекористувачів);

- відомість обчислення площі земельної ділянки;

- відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки;

- експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем (п.1.16 Інструкції).

При наданні земельної ділянки у постійне користування до технічної документації зі складання державного акта обовязково додається копія матеріалів щодо перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки з проекту відведення цієї земельної ділянки, затвердженого в установленому порядку (п.1.18 Інструкції).

Відповідно до пояснювальної записки комплекс робіт по встановленню меж земельної ділянки виконаний у відповідності до КТМ "Керівний технічний матеріал з інвентаризації земель населених пунктів (наземні методи) ГКНТА 3.01.05-93".

В матеріалах справи наявна копія архівного екземпляру Технічної документації по інвентаризації земельної ділянки та виготовленню державного акту на право постійного користування землею ринку в м. Теребовля за замовленням №96-30/5, арх. №814 (а.с.56-76, Т.1), яка включає: пояснювальну записку, висновок відділу земельних ресурсів, висновок відділу архітектури та будівництва, інформацію про субєкти власності (юридичні особи), інформацію про обєкт власності (земельні ділянки), рішення ОСОБА_5 міської ради №224 від 08.12.2000, довідка від 01.12.1998 про користування землею станом на 01.01.1992, реєстраційне посвідчення домоволодіння, журнали і абриси технічних вимірювань, каталог координат окружної межі, ситуаційна схема розміщення земельної ділянки, план земельної ділянки, схеми привязки кутів поворотів, відомість вирахування площ, план земельної ділянки під магазин, акт погодження меж із суміжними землевласниками, копія свідоцтва про державну реєстрацію, копія довідки Держкомстату, інформація про обєкти власності (обмеження, сервітути), коректурний лист, що спростовує доводи апелянта про відсутність технічної документації, яка включає всі необхідні документи та затверджувалася б міською радою при винесенні рішення.

Таким чином, безпідставними є покликання позивача на те, що відповідач здійснює користування земельною ділянкою по вул. Паращука 7 в м. Теребовля без виготовлення та затвердження технічної документації на спірну земельну ділянку та встановлених землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно листів за №21 від 22.09.1997 року (а.с.17, Т.1) ОСОБА_5 РайСТ вбачається, що останнє зверталося до міської ради народних депутатів міста Теребовля з проханням затвердити матеріали інвентаризації про встановлення зовнішніх меж землекористування для підготовки і видачі державного акту на право постійного користування за ринком РайСТ, що по вулиці Паращука, 7 за номером замовлення (96-30/5). А також, з листа №25 від 12.09.2000 року (а.с.19, Т.1) вбачається, що Теребовлянське РайСТ зверталося до міського голови ОСОБА_5 ради народних депутатів з проханням надати в користування земельну ділянку для потреб міського ринку та обслуговування його приміщень площею 6956 м. кв.

У відповідності до п. 2.2. Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів, затверджену наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №85 від 26.08.1997, до відання виконавчих органів міських, селищних та сільських рад належить: затвердження технічних завдань на проведення робіт по інвентаризації земель; встановлення порядку, обсягу, черговості та строків проведення робіт по інвентаризації земель; погодження результатів закінченої інвентаризації в цілому і подання їх на затвердження відповідним радам.

Пунктом 1 рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради народних депутатів «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок, які є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ на території ОСОБА_5 міської ради» №244 від 30.09.1997 (а.с.16, Т.1), затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок, які використовуються ОСОБА_5 РайСТ для обслуговування ринку, що знаходиться по вул. Паращука 7.

Щодо пунктів про надання в постійне користування ОСОБА_5 РайСТ земельну ділянку площею 0,6956 га для обслуговування ринку, який знаходиться по вул. Паращука 7 та дачі дозволу ОСОБА_5 РайСТ на виготовлення державного акту на право постійного користування земельною ділянкою для обслуговування ринку, то дане рішення було затверджено рішенням ОСОБА_5 міської ради «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку» №224 від 08.12.2000 (а.с.18 та 48 Т.1), яке і слугувало підставою для оформлення та видачі державного акту на право користування землею серії І-ТР №001696 від 12.02.2001р.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Земельного Кодексу України (в редакції 12.07.2000), міська рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста.

За змістом п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції від 01.08.2000, яка була чинна на момент прийняття рішення ОСОБА_5 міської ради) вбачається, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Рішенням ОСОБА_5 міської ради «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку» №224 від 08.12.2000 (а.с.18 та 48 Т.1), затверджено рішення виконавчого комітету міської ради «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельних ділянок, які є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ на території ОСОБА_5 міської ради» №244 від 30.09.1997, затверджено матеріали інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ для обслуговування приміщень ринку та його функціонування, надано в постійне користування ОСОБА_5 РайСТ земельну ділянку, площею 0,6956 га для обслуговування приміщень ринку та його функціонування, дано дозвіл ОСОБА_5 РайСТ на виготовлення державного акта на право постійного користування землею, зобовязано Теребовлянське РайСТ отриману в користування земельну ділянку використовувати за цільовим призначенням, суворо дотримуватись вимог Земельного кодексу України, а тому вказане рішення ОСОБА_5 міської ради відповідало компетенції міської ради, визначеної в п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та вимогам ч. 2 ст. 19 Земельного Кодексу України.

Як зазначалося вище та вбачається з наявних у справі документів, на підставі рішення ОСОБА_5 міської Ради народних депутатів №224 від 08.12.2000р. "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку" ОСОБА_5 районному споживчому товариству видано державний акт на право постійного користування землею серії І-ТР №001696 від 12.02.2001р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №65 (а.с.22-25, Т.1).

Відповідно до державного акта позивачу надано у постійне користування земельну ділянку, площею 0,6956 га в межах згідно з Планом землекористування для обслуговування приміщень ринку та його функціонування по вул. Паращука, 7 в м. Теребовля, який є додатком до акта.

А тому вимоги позивача, який стверджує, що відповідач здійснює користування земельною ділянкою по вул. Паращука 7 в м. Теребовля без законних на те підстав та всупереч вимогам ст. 22 ЗК України (в редакції від 12.07.2000) та порушення порядку видачі державного акту п. 1.12, 1.18, 2.11 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджену наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 не знайшло підтвердження в судовому засіданні.

У відповідності до вимог п. 1 Прикінцевих положень Земельного кодексу України в редакції від 25.10.2001, останній набрав чинності з 1 січня 2002 року, а тому покликання позивача на статтю 125 чинного Земельного кодексу України, яка регулює виникнення права постійного користування не можуть застосовуватись до спірних правовідносин, які регулювались Земельним кодексом України в редакції від 12.07.2000.

Отже, судами встановлено, що технічна документація на спірну земельну ділянку була виготовлена і затверджена рішення за №224 від 08.12.2000 р. ОСОБА_5 міської ради "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в постійному користуванні Теребовлянскього РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку". пізніше, - затверджена компетентним органом місцевого самоврядування - на пленарному засіданні

Таким чином, технічна документація була виготовлена до видачі ОСОБА_5 РайСТ державного акту на право постійного користування землею, і, у встановленому законом порядку затверджена компетентними органами в галузі земельних відносин.

Відповідно до ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002р. № 449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Абзацом 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" № 3613-VI в редакції від 19.10.2016, визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" № 3613-VI в редакції від 19.10.2016, встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Відповідно до пункту 6 рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005р. №5-рп/2005 суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом, соціальну спрямованість економіки. ОСОБА_7 України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону. Земельний кодекс України є одним із таких законів, норми якого встановлюють підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність або надання їх у користування. Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

З огляду на те, що позивачем не надано суду доказів, а судом з вищенаведених обставин не встановлено, що спірний державний акт виданий всупереч діючого законодавства, чи є сфальсифікованим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач є належним землекористувачем даної земельної ділянки, а спірний державний акт від 12.02.2001 серія І-ТР №001696 на право постійного користування землею не підлягає визнанню недійсним та не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Покликання представника позивача, що державний акт на право користування землею сфальсифікований відповідачем, оскільки згідно книги реєстрації такий не видавався ґрунтується на припущеннях та спростовується наявною в матеріалах справи копією та оглянутою в судовому засіданні оригіналу державного акту на право користування землею серії І-ТР №001696 від 12.02.2001р., в якій зазначено, що він виданий ОСОБА_5 міською радою народних депутатів ОСОБА_5 РайСТ на підставі рішення ОСОБА_5 міської Ради народних депутатів №224 від 08.12.2000 р. "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку" та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №65 (а.с.22-25, Т.1).

Відповідно до п. 3.8. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999, книги реєстрації державних актів і договорів ведуться відповідними державними органами земельних ресурсів України окремо по кожному селу, селищу, місту. Ці книги прошнуровуються, засвідчуються підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюються гербовою печаткою.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 23 Земельного Кодексу України (в редакції від 12.07.2000, яка була чинна на момент прийняття рішення ОСОБА_5 міської ради «Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку» №224 від 08.12.2000), до компетенції міських рад належало проведення видачі та реєстрації державних актів на право користування землею. Даний обовязок не покладався на відповідача, який не може нести відповідальність за правильність ведення обовязкової документації органом місцевого самоврядування та нести негативні наслідки для себе.

Безпідставними є покликання позивача на лист №18-1915-9961-386/2-16 від 12.05.2016р. відділу Держземкадастру у ОСОБА_5 районі про те, що в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею відсутній запис щодо реєстрації державного акту на право постійного користування землею, який виданий ОСОБА_5 РайСТ серії І-ТР № 001696 на площу 0,6956 га (а.с.21, Т.1), на лист №18-1915-99.5-370/2-16 від 05.05.2016 (а.с.20, Т.1) про те, що технічна документація, на підставі якої видано державний акт на право постійного користування землею ОСОБА_5 РайСТ за адресою: м. Теребовля, вул. Паращука 7, серія І-ТР №001696 від 12.02.2001, у відділі відсутня, що не спростовує встановлених судами обставин по справі, що такі виготовлялися та затверджувалися органом місцевого самоврядування.

З цих ж підстав не є належним доказом довідка за №302/2.19 від 06.06.2016 (а.с.26, Т.1), що видана ОСОБА_5 міською радою, з якої вбачається, що за результатами проведення перевірки наявності матеріалів інвентаризації земельної ділянки по вул. Паращука 7 в м. Теребовлі, такі матеріали інвентаризації в ОСОБА_5 міській раді відсутні.

Таким чином, безпідставними є посилання позивача на лист ОСОБА_5 міської ради №593/2.19 від 02.09.2016 (а.с.221, Т.1), лист відділу Держгеокадастру в ОСОБА_5 районі головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області №18-1915-99.61-620/2-16 від 28.07.2016 (а.с.94, Т.1), копію витягу з Книги записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею на території ОСОБА_5 районної ради народних депутатів за 1994 рік (а.с.25-32, Т.2) та копію витягу з Книги видачі державних актів на право постійного користування землею на території Теребовлянського району (а.с.45-47, Т.1), оскільки такі відображають складання, видачу, реєстрацію і зберігання державних актів на право приватної власності на землю не в ОСОБА_5 міській раді за 2001 рік, а на інших територіях або роках або за інший період.

Тобто, Теребовлянське районне споживче товариство набуло право постійного користування на дану земельні ділянки в порядку, передбаченим Земельним кодексом України, а тому факт наявності чи відсутності в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею запису щодо реєстрації державного акту на право постійного користування землею, який виданий ОСОБА_5 РайСТ серії І-ТР № 001696 на площу 0,6956 га, а також в ОСОБА_5 міської ради чи відділу Держземкадастру у ОСОБА_5 районі технічної документації та матеріалів інвентаризації по спірній земельній ділянці, не змінює та не спростовує правомірність набуття відповідачем права постійного користування земельною ділянкою згідно державного акту серії І-ТР №001696 від 12.02.2001, що встановлена судами.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21 липня 2016 р. у справі №921/330/16-г/17 визнано недійсним п.1 рішення ОСОБА_5 міської ради сьомої сесії сьомого скликання № 543 від 31.05.2016р. "Про скасування рішень сесії ОСОБА_5 міської ради від 08.12.2000 р. № 224, від 30.09.1997р. № 244, від 31.03.2016 р. № 230», згідно якого визнано таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 26,33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ОСОБА_5 міської ради третього скликання від 08.12.2000 року за №224 "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки, яка є в користуванні ОСОБА_5 РайСТ для обслуговування приміщень та функціонування ринку" та п. 3 даного рішення, згідно якого скасовано рішення ОСОБА_5 міської ради від 31.03.2016 року № 230 "Про припинення права користування частиною земельної ділянки по вул. Паращука, 7 у м. Теребовля за ОСОБА_5 районним споживчим товариством»".

Вказане рішення набрало законної сили та є обовязковим для виконання.

З цих підстав, необґрунтованими є посилання позивача на рішення ОСОБА_5 міської ради №543 від 31.05.2016 «Про скасування рішень сесії ОСОБА_5 міської ради від 08.12.2000 №224, від 30.09.1997 №244, від 31.03.2016 №230» (а.с.29-30, Т.1), та на рішення ОСОБА_5 міської ради від 31.03.2016 №230 «Про припинення права користування частиною земельної ділянки по вул. Паращука 7 за ОСОБА_5 РайСТ» (а.с.59, Т.2).

Також судом встановлено, і це вбачається з листа Головного управління статистики у Тернопільській області № 04-08/289 від 06.10.2016 р.(вх.№17792 від 17.10.2016р.), що юридичної особи ОСОБА_5 районного споживчого товариства не змінювався; юридична особа вносила зміни у реєстраційні дані протягом свого існування виключно щодо власної назви та відомостей про керівника, видів економічної діяльності (розширювала), тому твердження позивача(скаржника), що державний акт видавався не РайСТ, а іншій юридичній особі "ОСОБА_5 РайСТ", що припинив свою діяльність внаслідок банкрутства, не відповідають дійсності. Наведене також спростовується записом в Книзі видачі державних актів на право постійного користування землею на території Теребовлянського району, де відмічено, що бланки державного акту (два примірники) серії І-ТР№ 001696 отримано ОСОБА_8, котрий працював на посаді завідуючого ринком ОСОБА_5 РайСТ.

Щодо заяви №2/124 від 26.07.2016 ОСОБА_5 РайСТ про застосування строків позовної давності до позовних вимог ОСОБА_5 міської ради, то він застосуванню не підлягає в даному випадку, оскільки за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013.

Таким чином, враховуючи, що право або охоронюваний законом інтерес позивача не порушено, позовна давність в даному спорі не застосовуюється.

Враховуючи вищенаведене, вбачається, що необхідними умовами для задоволення позовних вимог та визнання недійсним спірного державного акту є встановлення судом невідповідності його вимогам чинного законодавства та визначеній законом компетенції органу, який видав цей державний акт, а також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного державного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Проте, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції даних обставин не встановлено.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість вимог позивача, а тому апеляційна скарга ОСОБА_5 міської ради б/н від 24.11.2016 підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016 залишенню без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про залишення сплати судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом (позивач).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 міської ради б/н від 24.11.2016 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 01.11.2016 у справі №921/377/16/-г/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: Бойко С. М.

Судді: Бонк Т.Б.

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлений 16.01.2016