ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2017 р.Справа № 922/4142/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ,
до Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації, смт.Хорошеве Харківського району Харківської області,
про стягнення 209460,50 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 14-88 від 18.04.2014р.);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 20/17 від 10.01.2017р.);

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації заборгованості за Договором купівлі-продажу природного газу № 3193/15-КП-32 від 15.12.2014р. в загальному розмірі 209460,50 грн., у тому числі: 98854,41 грн. основного боргу; 64042,90 грн. пені; 4078,86 грн. - 3% річних; 42484,33 грн. інфляційних втрат. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати з оплати судового збору.

12.12.2016р. відповідачем було подано до суду клопотання про зменшення пені. У клопотанні відповідач зазначив, що заборгованість за Договором купівлі-продажу природного газу виникла по незалежним від КПТМ обставинам. Відповідач ужив усіх можливих заходів на виконання зобов'язань за Договором та, у зв'язку з відсутністю його вини, просив суд зменшити розмір пені на 50%, що складатиме 32021,45 грн.

У судовому засіданні представник позивача повідомив, що відповідачем було повністю сплачено суму основного боргу, у зв'язку з чим просив припинити провадження у справі в цій частині. Позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій представник позивача підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надала докази оплати основної заборгованості в сумі 98854,41 грн., а саме копію платіжного доручення № 1486 від 26.12.2016р., проти нарахування штрафних санкцій не заперечувала, але, у зв'язку з відсутністю вини відповідача та тяжким матеріальним становищем підприємства, просила зменшити розмір пені на 50%, відповідно до ст. 83 ГПК України.

Представник позивача проти зменшення розміру пені заперечував.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивачем) та Комунальним підприємством теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації (відповідачем) було укладено Договір № 3193/15-КП-32 купівлі - продажу природного газу, згідно п. 1.1. якого позивач (продавець) зобов'язався передати у власність відповідачу (покупцю) у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 676688,13 грн., що підтверджується відповідними актами приймання - передачі природного газу.

Проте, відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 98854,41 грн.

Вищевказана заборгованість була погашена відповідачем лише після порушення у даній справі, про що свідчить платіжне доручення № 1486 від 26.12.2016р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 7.2. укладеного між сторонами Договору, у разі невиконання відповідачем п. 6.1 Договору, покупець сплачує продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 64042,90 грн. пені, 4078,86 грн. - 3% річних і 42484,33 грн. інфляційних втрат законними та обґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи складне економічне становище відповідача через систематичні неплатежі споживачів за надані послуги з теплопостачання, приймаючи до уваги, що заборгованість за Договором від 15.12.2014р. № 3193/15-КП-32 виникла з незалежних від відповідача обставин та відповідач уживав усіх можливих заходів, спрямованих на виконання договірних зобов'язань, суд визнав за можливе задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50%.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 32021,45 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" в частині стягнення з відповідача 32021,45 грн. пені, 4078,86 грн. - 3% річних і 42484,33 грн. інфляційних втрат обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 32021,45 грн. пені суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, у зв'язку зі зменшенням розміру неустойки.

В частині стягнення 98854,41 грн. основного боргу провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації (62466, Харківська область, Харківський район, смт.Хорошеве, вул.Горького, буд. 1; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6; ) - пеню в розмірі 32021,45 грн., 3% річних у розмірі 4078,86 грн., інфляційні втрати в розмірі 42484,33 грн., витрати з оплати судового збору в розмірі 3141,91 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 32021,45 грн. пені у позові відмовити.

В частині стягнення 98854,41 грн. основного боргу провадження у справі припинити за відсутністю предмету спору.

Повне рішення складено 20.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_3