ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р.Справа № 916/2980/16

За позовом: Дочірнього підприємства „Житомирський облавтодор Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Ескадор

про стягнення 24808,65грн.

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №267 від 28.07.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності № б/н від 21.11.16р.

В судовому засіданні 24.01.2017р. приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №267 від 28.07.2016р.

від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з ТОВ „БК „Ескадор на користь ДП „Житомирський облавтодор ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» 3050,14грн. заборгованості, 183грн. штрафу, 1518,97грн. втрат від інфляції за лютий листопад 2016р., 409,89грн. три проценти річних за період з 11.02.2016р. по 01.12.2016р., 5019,96грн. пені за період з 11.02.2016р. по 01.12.2016р.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, подав до суду додаткові пояснення від 10.01.2017р. за вх.№232/17, заяви про зменшення позовних вимог від 01.12.2016р. за вх.№2-6373/16, від 05.12.2016р. за вх.№2-6373/16, де виклав позовні вимоги в остаточній редакції, яка була прийнята судом до розгляду по суті.

Первинні позовні вимоги позивача складали: про стягнення з ТОВ „БК „Ескадор на користь ДП „Житомирський облавтодор ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» 18300,83грн. заборгованості, 183грн. штрафу, 1006,55грн. втрат від інфляції, 398,61грн. три проценти річних, 4919,66грн. пені.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.01.2016р. між ДП „Житомирський облавтодор ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» та ТОВ «БК «Ескадор» укладено договір №04/01-2016, згідно якого позивач надавав відповідачу послуги, за які відповідач розрахувався лише підчас розгляду даної справи, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість, на яку нараховано індекс інфляції, три проценти річних, пеню, штраф. Стосовно заперечень відповідача щодо того, що сума заборгованості в розмірі 3050,14грн., як сума податку на додану вартість, не має бути сплачена через несвоєчасність реєстрації позивачем податкового зобовязання в силу домовленостей, викладених сторонами у п.1 додаткової угоди №1 від 05.01.2016р., - позивач вказав, що з врахуванням положень ст.201 ПКУ, листа Міністерства фінансів України №31-11120-09110/9133 від 30.03.2016р. граничний строк реєстрації платником податків в ЄРПН податкової накладної складає 365 календарних днів з дати їх складання, тобто, з огляду на складання податкових накладних 31.01.2016р., цей строк для позивача сплине лише 31.01.2017р., звідси, позивач вважає наявним у нього право на стягнення з відповідача 3050,14грн. боргу.

Відповідач із позовними вимогами позивача погоджується частково, про що виклав у відзиві від 01.12.2016р. за вх.№29185/16, де зазначає, що з підстав невиконання позивачем зобовязань з реєстрації податкової накладної, відповідач тривалий час не сплачував за надані послуги, та в подальшому на початку листопада на підставі отриманої претензії сплатив грошові кошти заборгованості в сумі 15250,69грн. за вирахуванням відповідного розміру компенсації за втрачений податковий кредит та в якості погашення зустрічного зобовязання в розмірі 3050,14грн. Така позиція відповідача ґрунтується на внесеному до договору додатковою угодою №1 від 05.01.2016р. пункті 7.2., який передбачає, що у разі, якщо податкова накладна заповнена виконавцем з порушенням вимог ст.201 ПКУ та/або порушенням терміну реєстрації податкової накладної в ЄРПН, встановленого ст.201 ПКУ, - замовник має право, без звернення до господарського суду, остаточно зменшити розмір плати за надані послуги на суму податку на додану вартість, а в разі передоплати внести відповідні коригування в рахунок відшкодування збитків, понесених в результаті втрати права на податковий кредит. Додатковою угодою визначено, що у цьому випадку виконавець не має права вимагати сплати суми податку на додану вартість за надані послуги з податкових накладних, що не були своєчасно зареєстровані в ЄРПН, або зареєстровані з порушенням вимог податкового законодавства України.

Клопотання позивача від 14.11.2016р. за вх.№2-5999/16, від 18.11.2016р. за вх.№2-6076/16 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, від 18.11.2016р. за вх.№28084/16, від 10.01.2017р. за вх.№358/17 про долучення документів до матеріалів справи судом задоволені.

Ухвалою суду від 22.12.2016р., за клопотанням позивача від 22.12.2016р. за вх.№2-6816/16, згідно ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду справи було продовжено до 24.01.2017р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представників сторін та їх правові позиції, суд встановив наступне:

04.01.2016р. між ТОВ „БК „Ескадор (замовник) та ДП „Житомирський облавтодор ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» (виконавець) укладено договір надання послуг №04/01-2016, згідно умов якого виконавець зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати послуги механізмами, а замовник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити надані послуги. Послуги за цим договором надаються замовнику для його виробничих цілей наступними механізмами: снігоочисник шнеко роторний Д-902 на базі автомобіля Урал 375, тягач МАЗ 642208, напівпричіп трал „Лангендорф. Термін надання послуг з січня місяця 2016 року по 31 квітня 2016 року включно. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.п.1.1., 1.2., 5.1., 10.1. договору).

Відповідно до п.п.3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору №04/01-2016 від 04.01.2016р. загальна вартість послуг за цим договором складається із вартості послуг, наданих в межах строку дії цього договору, відповідно до актів приймання-передачі наданих послуг та інших документів, доданих до договору. Вартість надання послуг механізмами становить: снігоочисник шнеко роторний Д-902 на базі автомобіля Урал 375 за одну машино-годину 157,33грн. з ПДВ, тягач МАЗ 642208, напівпричіп трал „Лангендорф за одну годину простою 80грн. з ПДВ, за один км пробігу 25,19грн. з ПДВ. У вартість включено вартість роботи механізмом, враховуючи роботу механізатора, водія, без врахування вартості ПММ, вартість простою механізму. Витрати виконавця, повязані з переміщенням механізму до місця надання послуг та у зворотньому напрямку сплачується замовником окремо, відповідно до виставленого виконавцем рахунку.

Згідно п.п.4.1., 4.2. договору №04/01-2016 від 04.01.2016р. розрахунки за надані послуги проводяться шляхом перерахування замовником коштів у національній валюті України гривні, на розрахунковий рахунок виконавця після підписання сторонами акту виконананих робіт (наданих послуг). Сторони свідчать, що замовник зобовязується розрахуватись з виконавцем за надані послуги протягом 10 календарних днів з моменту підписання актів виконаних робіт (наданих послуг).

За положеннями п.7.2.3. договору №04/01-2016 від 04.01.2016р. в разі порушення строків оплати послуг, замовник на письмову вимогу виконавця зобовязаний сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період прострочення, від суми боргу, за кожен день прострочення та штраф у розмірі 1% від суми боргу. Строк нарахування неустойки становить три роки.

05.01.2016р. між ТОВ „БК „Ескадор (замовник) та ДП „Житомирський облавтодор ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» (виконавець) укладено додаткову угоду №1 до договору надання послуг №04/01-2016 від 04.01.2016р., згідно якої п.7.2. договору викладено у наступній редакції: „У разі, якщо податкова накладна заповнена виконавцем з порушенням вимог ст.201 ПКУ та/або з порушенням терміну реєстрації податкової накладної в ЄРПН, встановленого ст.201 ПКУ, - замовник має право, без звернення до господарського суду, остаточно зменшити розмір плати за надані послуги на суму податку на додану вартість, а в разі передоплати внести відповідні коригування, в рахунок відшкодування збитків, понесених в результаті втрати права на податковий кредит. У цьому випадку виконавець на має права вимагати сплати суми податку на додану вартість за надані послуги з податкових накладних, що не були своєчасно зареєстровані в ЄРПН, або зареєстровані з порушенням вимог податкового законодавства України.

На виконання умов договору №04/01-2016 від 04.01.2016р. позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 18300,83грн., підтвердженням чого слугують акти здачі прийняття робіт (надання послуг) №004 від 31.01.2016р., №004/1 від 31.01.2016р., товарно-транспортні накладні від 18.01.2016р., від 19.01.2016р., від 20.01.2016р.

Листами №824 від 03.08.2016р., №1159 від 20.10.2016р. позивач звертався до відповідача із вимогою погасити заборгованість за надані послуги, однак, доказів реагування на них з боку відповідача суду не надано.

У заяві про зменшення позовних вимог позивач вказав, що відповідач під час розгляду даної справи погасив платіжним дорученням №4730 від 04.11.2016р. заборгованість в сумі 15250,69грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з ТОВ „БК „Ескадор заборгованості частково правомірними, обґрунтованими, такими, що відповідають дійсним обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до п.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст. 903 Цивільного Кодексу України).

За положеннями ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.201.10. ст.201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: платник для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, приписи ст.201 ПК України чітко визначають належний строк оформлення податкових накладних в 15 днів, тому можливість їх оформлення в 365-денний термін з нарахуванням податковим органом штрафної санкції не є її своєчасним оформленням, у зв`язку з чим період прострочення оформлення податкової накладної наступає на 16-ий день виконання зобов`язання.

Таким чином, на думку суду, з огляду на наявні в матеріалах справи первинні документи, а саме, договір №04/01-2016 від 04.01.2016р., акти здачі прийняття робіт (надання послуг) №004 від 31.01.2016р., №004/1 від 31.01.2016р., товарно-транспортні накладні від 18.01.2016р., від 19.01.2016р., від 20.01.2016р., часткову оплату відповідачем, несвоєчасність реєстрації позивачем податкової декларації в ЄРПН, що, з врахуванням п.7.2. договору в редакції додаткової угоди №1 від 05.01.2016р., та ст.201 ПК України, яка визначає 15-денний строк для реєстрації в ЄРПН податкової накладної, тягне за собою право відповідача зменшити розмір заборгованості за надані послуги на суму податку на додану вартість. Із зробленого судом розрахунку встановлено наявну заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 15 грн., з підстав чого позовна вимога позивача про стягнення основного боргу підлягає частковому задоволенню в сумі 15 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 183грн. штрафу, 5019,96грн. пені за період з 11.02.2016р. по 01.12.2016р.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунки штрафу та пені, зроблені позивачем за період з 11.02.2016р. по 01.12.2016р., суд встановив, що їх зроблено невірно, у звязку з тим, що вказані розрахунки зроблено з врахуванням суми ПДВ 3035,14грн., тоді як у стягненні цієї суми суд відмовив, так як встановив, що в силу п.7.2. договору та ст.201 ПК України вона не є заборгованістю.

Так, за розрахунком суду, з врахуванням встановленого судом розміру боргу, який існував в період з 11.02.2016р. по 01.12.2016р., сума штрафу складає 152,66грн., сума пені 4013,03грн., у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені та штрафу підлягають частковому задоволенню у вказаних сумах.

Також, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 1518,97грн. втрат від інфляції за лютий листопад 2016р., 409,89грн. три проценти річних за період з 11.02.2016р. по 01.12.2016р.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіривши розрахунки трьох процентів річних та індексу інфляції, зроблені позивачем, суд встановив, що вини містять помилку через те, що їх зроблено з врахуванням суми ПДВ 3035,14грн., тоді як у стягненні цієї суми суд відмовив, так як встановив, що в силу п.7.2. договору та ст.201 ПК України вона не є заборгованістю.

Так, за розрахунком суду сума індексу інфляції складає 1284,80грн., сума трьох процентів річних складає 336,29грн., у звязку з чим позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, у звязку з чим стягненню з відповідача підлягає 15 грн. основного боргу, 152,66грн. штрафу, 1284,80грн. втрат від інфляції за лютий листопад 2016р., 336,29грн. три проценти річних за період з 11.02.2016р. по 01.12.2016р., 4013,03грн. пені за період з 11.02.2016р. по 01.12.2016р.

Згідно ст.ст.44, 49 ГПК України судовий збір, сплачений позивачем за розгляд даного позову в сумі 785,20грн., підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Ескадор (65009, м. Одеса, вул. Генуезька,1-а, код 33658839) на користь Дочірнього підприємства „Житомирський облавтодор Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України (10003, м. Житомир, вул. Перемоги,75, код 32008278) 15 (пятнадцять) грн. основного боргу, 152 (сто пятдесят дві) грн. 66коп. штрафу, 1284 (одну тисячу двісті вісімдесят чотири) грн. 80коп. втрат від інфляції, 336 (триста тридцять шість) грн. 29коп. три проценти річних, 4013 (чотири тисячі тринадцять) грн. 03коп. пені, 785 (сімсот вісімдесят пять) грн. 20коп. судового збору.

3. Відмовити позивачу у задоволенні решти частини позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 27 січня 2017 р.

Суддя І.А. Малярчук