ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2017 р. Справа № 920/834/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Тихий П.В.

за участю секретаря судового засідання Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність від 03 січня 2017 року №7

відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 17 січня 2017 року №43, ОСОБА_3 довіреність від 18 січня 2017 року №46,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №3168 С/1-42) на рішення господарського суду Сумської області від 24 жовтня 2016 року у справі № 920/834/16

за позовом Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН", м. Конотоп, Сумська область,

до відповідача ОСОБА_4 підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м. Конотоп, Сумська область,

про стягнення 366 649 грн. 15 коп.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 24 жовтня 2016 року у справі № 920/834/16 (суддя Жерьобкіна Є.А.) позов задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_4 підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (вул. Генерала Тхора, 31, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ) на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" (вул. Рябошапка, 25, м. Конотоп, Сумська область, ) 366 649 грн. 15 коп. збитків, 5499 грн. 74 коп. судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

13 грудня 2016 року від ОСОБА_4 підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№12627, 12630).

14 грудня 2016 року від Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№12660).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2016 року з огляду на необхідність надання позивачем розрахунку суми позову в розмірі 366 649 грн. 15 коп. (з визначенням обсягів споживання електроенергії та застосованих до них тарифів) колегією суддів було відкладено розгляд справи.

У судове засідання, яке відбулось 18 січня 2017 року, зявились належні представники сторін, які підтримали свої правові вимоги по справі.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

На виконання рішення Виконавчого комітету Конотопської міської ради від 10.06.2014 за № 154 згідно з актом від 27 червня 2014 року позивачем відповідачу передано на обслуговування обєкти водопровідно-каналізаційного господарства (Том 1 а.с. 38).

Оплата за енергозабезпечення обєктів до їх передачі, у відповідності до договору від 08 липня 2003 року за №69 з ПАТ "Сумиобленерго", здійснювалась позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після отримання обєктів відповідач здійснює їх забезпечення електричною енергією за рахунок самовільного використання отриманої позивачем від ПАТ "Сумиобленерго" енергії. Відповідно до абзацу 6 пункту 6.1 Правил користування електричною енергією, обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатись відповідно до даних розрахункового обліку енергії про її фактичне споживання. На об'єктах встановлено лічильники, згідно з показниками яких, позивач щомісячно складає ОСОБА_3 про обсяги електричної енергії, спожитої через мережі позивача об'єктами, які належать відповідачу. Згідно з вказаними актами відповідачем спожито за рахунок позивача за період з липня 2014 року по квітень 2016 року електроенергії загальною вартістю 366 649 грн. 15 коп. Разом з цим, вартість зазначеної електроенергії сплачена позивачем ПАТ Сумиобленерго за тарифами встановленими постачальником для споживачів 2 класу напруги. Відповідач відносини з використання електроенергії не впорядкував та без законних підстав продовжує користуватися електричною енергією.

У звязку з чим, позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 366 649 грн. 15 коп. збитків за фактичне споживання електричної енергії через мережі позивача обєктами, що належать відповідачу.

Рішенням суду першої інстанції задоволено позовні вимоги в повному обсязі у звязку із доведеністю безпідставного споживання відповідачем у період з липня 2014року по квітень 2016 року частини переданої позивачу ПАТ "Сумиобленерго" на підставі договору електричної енергії загальною вартістю 366 649 грн. 15 коп., яка оплачена позивачем, та факту відсутності у вказаний період договору про постачання електричної енергії, укладеного між відповідачем та енергопостачальником у відповідності до норм чинного законодавства.

Не погоджуючись з вказаним висновком суду першої інстанції Комунальне підприємство виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства вказує на відсутності правових підстав для стягнення суми боргу в розмірі 366 649 грн. 15 коп. оскільки:

1)останні визначені Державним підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" як збитки,

2)у Комунальне підприємство виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства відсутність будь який обовязок перед Державним підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" з приводу оплати спожитої електричної енергії,

3)Державне підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" відмовляється вирішувати питання щодо організації взаєморозрахунків, шляхом укладення будь якого договору з даного приводу.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам законодавства зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи рішення Виконавчого комітету Конотопської міської ради від 10 червня 2014 року за № 154 згідно з актом від 27 червня 2014 року позивачем відповідачу передано на обслуговування обєкти водопровідно-каналізаційного господарства (а.с. 38, том 1).

Оплата за енергозабезпечення обєктів до їх передачі, у відповідності до договору від 08.07.2003 року за №69 з ПАТ "Сумиобленерго", здійснювалась позивачем.

В той же час судом встановлено, що після отримання в обслуговування обєктів водопровідно-каналізаційного господарства Комунальне підприємство виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства не вирішило питання укладення договору постачання електричної енергії з постачальником. Таким чином Комунальне підприємство виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства здійснює споживання електричної енергії на обслуговування обєктів водопровідно-каналізаційного господарства фактично за рахунок Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН", яке визначено як особа відповідальна за оплату спожитої енергії та здійснювало відповідні оплати за період з липня 2014 року по квітень 2016 року електроенергії загальною вартістю 366 649 грн. 15 коп.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме платіжними дорученнями № 2021 від 16.07.2014, № 2170 від 28.07.2014 (за липень 2014), № 2157 від 28.07.2014, № 2396 від 18.08.2014, № 2558 від 28.08.2014 (за серпень 2014року), № 2557 від 28.08.2014, № 2923 від 23.09.2014, № 2924 від 23.09.2014 (за вересень 2014 року), № 2925 від 23.09.2014 (за жовтень 2014 року), № 3425 від 27.10.2014, № 3843 від 26.11.2014, № 3842 від 26.11.2014 (за листопад 2014), № 4089 від 10.12.2014, № 4328 від 29.12.2014 (за грудень 2014), № 897 від 25.03.2015, № 896 від 25.03.2015, № 706 від 10.03.2015, № 583 від 25.02.2015 (за березень 2015року), № 53 від 15.01.2015, № 244 від 29.01.2015, № 4327 від 29.12.2014 (за січень 2015), № 380 від 09.02.2015, № 252 від 29.01.2015, №582 від 25.02.2015 (за лютий 2015), № 897 від 25.03.2015, № 896 від 25.03.2015, № 706 від 10.03.2015, № 583 від 25.02.2015 (за березень 2015року), № 1300 від 27.04.2015, № 1116 від 14.04.2015 (за квітень 2015), № 1676 від 27.05.2015, № 1299 від 27.04.2015, № 1475 від 12.05.2015 (за травень 2015), № 1858 від 10.06.2015, № 2024 від 23.06.2015, № 1677 від 27.05.2015 (за червень 2015), № 2434 від 27.07.2015, № 2435 від 27.07.2015, № 2239 від 13.07.2015, № 2079 від 01.07.2015 (за липень 2015року), № 2934 від 27.08.2015, № 2935 від 27.08.2015, № 2706 від 10.08.2015 (за серпень 2015 року), № 3346 від 24.09.2016, № 3182 від 14.09.2015 (за вересень 2015 року), № 3749 від 27.10.2015,№ 3748 від 27.10.2015, № 3531 від 08.10.2015, № 3364 від 28.09.2015 (за жовтень 2015 року), № 4216 від 25.11.2015 (за листопад 2015 року), № 4720 від 25.12.2015, № 4433 від 10.12.2015, № 4216 від 25.11.2015 (за грудень 2015 року), № 304 від 28.01.2016, № 113 від 13.01.2016, № 4728 від 28.12.2015 (за січень 2016 року), № 760 від 25.02.2016, № 577 від 11.02.2016, № 305 від 28.01.2016 (за лютий 2016 року), № 1170 від 24.03.2016, № 1028 від 14.03.2016 (за березень 2016року), № 1763 від 27.04.2016 (за квітень 2016року) підтверджується факт оплати позивачем, згідно з виставленими ПАТ Сумиобленерго рахунками, спожитої на підставі договору електроенергії за період з липня 2014 року по квітень 2016 року.

Разом з цим, судом встановлено, що частина переданої позивачу електричної енергії спожита відповідачем, в тому числі у липні місяці 2014 року - 9,14 тис. кВт; у серпні місяці 2014 року - 8,07 тис. кВт;, у вересні місяці 2014 року - 9,361 тис. кВт; у жовтні місяці 2014 року - 10,649 тис. кВт; у листопаді місяці 2014 року - 10,69 тис. кВт; у грудні місяці 2014 року - 10,058 тис. кВт; у січні місяці 2015 року - 10,102 тис. кВт; у лютому місяці 2015 року - 11,348 тис. кВт; у березні місяці 2015 року - 10,234 тис. кВ т; у квітні місяці 2015 року - 10,923 тис. кВт; у травні місяці 2015 року - 8,505 тис. кВт; у червні місяці 2015 року - 7,93 тис. кВт; у липні місяці 2015 року - 9,789 тис. кВт; у серпні місяці 2015 року - 8,614 тис. кВт; у вересні місяці 2015 року - 10,295 тис. кВт; у жовтні місяці 2015 року - 11,598 тис. кВт; у листопаді місяці 2015 року - 8,952 тис. кВт; у грудні місяці 201 5 року 11,599 тис. кВт; у січні місяці 2016 року - 9,393 тис. кВт ; у лютому місяці 2016 року - 9,352 тис. кВт; у березні місяці 2016 року - 9,549 тис. кВт; у квітні місяці 2016 року - 10,492 тис. кВт, про що свідчать акти про обсяги електричної енергії, спожитої через мережі позивача обєктами відповідача, які підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками.

Загальна вартість спожитої відповідачем електричної енергії за вказаний період, що передана позивачу на підставі договору, згідно з розрахунком позивача складає 366 649 грн. 15 коп.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про електроенергетику споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. N 28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 р. N 910).

Пунктом 1.3 Правил передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил, споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до п. 5.1 Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Судом встановлено, що відповідна електрична енергія спожита відповідачем без укладення договору про постачання електричної енергії з енергопостачальником, тобто без правової підстав в розумінні ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" та за рахунок Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН", який повністю здійснив оплату фактично спожитої ОСОБА_4 підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства електричної енергії.

Оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт споживання відповідачем у період з липня 2014 року по квітень 2016 року частини переданої позивачу ПАТ "Сумиобленерго" електричної енергії, яка оплачена ДП "Авіакон", колегія суддів вважає за правомірне застосування в даному випадку положень статті 1213 Цивільного кодексу України.

За змістом даної норми набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Перевіривши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 366 649 грн. 15 коп. вартості безпідставно набутого майна.

При цьому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги з приводу некоректності визначення позивачем суми боргу саме як збитків, оскільки остання, будучи вартісним відшкодуванням безпідставно набутого майна, передбачає іншу правову природу виникнення, а відтак і інший предмет доказування у справі.

Поряд з цим, саме лише визначення в позовній заяві суми боргу як збитків не може розглядатися судом в якості підстави для відмови у задоволенні позову.

Підставами позову відповідно до пункту 5 частини 2 статті 54 ГПК є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а не саме по собі посилання на норми матеріального права. Про що також наголошено у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року №3-1271гс16 .

Тобто позивач обгрунтовує необхідність стягнення 366 649 грн. 15 коп. фактом безпідставного набуття ОСОБА_4 підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства майна, у вигляді споживання електричної енергії.

Суд в праві самостійно кваліфікувати спірну суму, як вартісне відшкодування безпідставно набутого майна, і не зв'язаний визначенням суми, як збитків, оскільки сам позивач визначає дану суму в позові, як вартість безпідставно набутого майна.

Відтак, кваліфікація судом суми спору за статтею 1213 ЦК України не є виходом за межі позову.

Доводи відповідача з приводу відсутності у ОСОБА_4 підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства будь якого обовязку перед Державним підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" з приводу оплати спожитої електричної енергії є безпідставними, оскільки відповідне стягнення реалізується не на підставі договірних зобовязань між сторонами, а на підставі припису статті 1213 Цивільного кодексу України, з цивільно-правових зобов'язань, що виникають у зв'язку із безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави.

З приводу доводів відповідача стосовно відмови Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" вирішувати питання щодо організації взаєморозрахунків, шляхом укладення будь якого договору з даного приводу, слід зазначити наступне.

З переписки сторін вбачається (листи а.с. 40-72, 147, 175-176, том 1), що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням вжити заходів щодо приведення електропостачання обєктів відповідача від мереж позивача до вимог нормативно-правових актів, надати інформацію щодо укладення відповідачем договору з ПАТ "Сумиобленерго" на постачання електричної енергії для потреб обєктів відповідача, приєднаних до технологічних мереж позивача. Листом від 04.03.2015 № 767 позивач повідомив ПАТ "Сумиобленерго", що не має можливості припинити самовільне використання відповідачем електроенергії зі своїх мереж, оскільки внаслідок цього припиниться водовідведення та водопостачання населення. Згідно з листом відповідача № 212 від 17.03.2015, останній не заперечує проти факту використання електричної енергії належної позивачу, однак звертає увагу на те, що будь-які розрахунки мають здійснюватись на підставі первинних документів (договір, акти виконаних робіт, відповідні рахунки, тощо). У листі № 520 від 30.06.2016, відповідач щодо укладення договору про постачання електричної енергії з електропостачальною організацією вказує на необхідність виконати технічні умови, серед яких є вимога обовязкового включення обліку електроустановок відповідача до автоматизованої системи комерційного обліку ДП "Авіакон", вартість робіт із створення та впровадження комплексу ЛУЗОД складає 104 842,80 грн., однак таких коштів відповідач не має. З приводу врегулювання правовідносин з ДП "АВІАКОН" відповідачем було неодноразово запропоновано, як варіант оплати поточних платежів до моменту укладення прямого договору з ПАТ "Сумиобленерго", укласти договір "Про технічне забезпечення електропостачання споживача та відшкодування спожитої електричної енергії", в якому було б передбачено можливість відшкодування вартості спожитої обєктами відповідача електричної енергії. Разом з цим, згідно з інформацією, викладеною у листі філії "Конотопський РЕМ" ПАТ "Сумиобленерго" № 74-07/5064 від 29.09.2016 року, на запит відповідача № 710 від 09 вересня 2016 року (щодо можливості проведення розрахунків за спожиту електроенергію КП ВУВКГ з ПАТ "Сумиобленерго" через ДП "Авіакон"), розрахунки за спожиту електроенергію позивач проводить згідно з Правилами користування електричною енергією на підставі договору про постачання електричної енергії по загальним облікам підприємства та оскільки ДП "Авіакон" не має ліцензії на продаж електричної енергії, розрахунки за використану відповідачем електроенергію по відповідним обєктам між КП ВУВКГ та ДП "Авіакон" можливі лише шляхом взаєморозрахунків.

Частина 3 статті 277 Господарського кодексу України передбачає, що абонент має право відпускати енергію приєднаним до його мереж вторинним споживачам (субабонентам). У цьому випадку субабоненти укладають договір енергопостачання з абонентом і мають права та несуть обов'язки абонента, а абонент має права та несе обов'язки енергопостачальника.

Разом з цим, відносини, що виникають в процесі купівлі-продажу електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ N 28 від 31.07.96.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.6 Правил, договір про постачання електричної енергії на основі типового договору (додаток 3) укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

У разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору (додаток 2). Основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а субспоживачу у разі дотримання ним вимог цих Правил в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими Правилами випадках. (пункт 1.7 Правил).

При цьому, статтею 13 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що діяльність з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, здійснення функцій гарантованого покупця, здійснення функцій системного оператора, здійснення функцій оператора ринку здійснюється за умови отримання відповідної ліцензії, яка видається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Таким чином, реалізувати своє право щодо укладення з субспоживачем договору про постачання електричної енергії споживач може лише в межах, визначених законодавством України.

З урахуванням викладеного, за відсутності у позивача відповідної ліцензії на постачання електричної енергії, вимоги відповідача щодо укладення (тимчасово, до укладення між відповідачем та ПАТ "Сумиобленерго" договору на постачання електричної енергії) з позивачем договору "Про технічне забезпечення електропостачання споживача та відшкодування спожитої електричної енергі" є безпідставними та суперечать нормам чинного законодавства. Вжиття відповідачем заходів щодо врегулювання відносин з постачання електричної енергії для потреб обєктів відповідача, приєднаних до технологічних мереж позивача, не спростовують факту безпідставного споживання відповідачем у період з липня 2014 року по квітень 2016 року частини переданої позивачу ПАТ "Сумиобленерго" на підставі договору електричної енергії загальною вартістю 366 649 грн. 15 коп., яка оплачена позивачем, та факту відсутності у вказаний період договору про постачання електричної енергії, укладеного між відповідачем та енергопостачальником у відповідності до норм чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з позицією позивача з приводу наявності правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства 366 649 грн. 15 коп. вартості безпідставно набутого майна.

Виходячи з того, що місцевим господарським судом було стягнуто 366 649 грн. 15 коп. як збитки, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Сумської області від 24 жовтня 2016 року у справі № 920/834/16 підлягає зміні в частині правової характеристики даної суми боргу та з зазначення даної суми, як вартість безпідставно набутого майна.

Керуючись ст. ст. 33 ,44, 49, 91, 99, 101, п.4 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 24 жовтня 2016 року у справі № 920/834/16 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції: "Стягнути з ОСОБА_4 підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (вул. Генерала Тхора, 31, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ) на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" (вул. Рябошапка, 25, м. Конотоп, Сумська область, ) 366 649 грн. 15 коп. вартості безпідставно набутого майна, 5499 грн. 74 коп. судового збору".

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23 січня 2017 року.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя П.В.Тихий