ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.01.2017 Справа № 905/3038/16

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Харакоз К.С.,

за участі секретаря судового засідання (помічник судді) Колтак Т.М.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Добре тепло, м.Маріуполь,

до відповідачів: 1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської, м.Торецьк, Донецька область, 2. Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Торецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (третя особа 1),

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: ОСОБА_3 (третя особа 2), м. Торецьк, ОСОБА_4 (третя особа 3), Хмельницька обл., Чемеровецький, район, с.Цикова, ОСОБА_5 (третя особа 4), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_6 (третя особа 5), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_7 (третя особа 6), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_8 (третя особа 7), Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_9 (третя особа 8), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_10 (третя особа 9), Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_11 (третя особа 10), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_12 (третя особа 11), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_13 (третя особа 12), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_14 (третя особа 13), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_15 (третя особа 14), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_16 (третя особа 15), Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_17 (третя особа 16), Донецька область, місто Торецьк, Регіональне відділення фонду державного майна України по Донецької області (третя особа 17), м.Харків, ОСОБА_18 (третя особа 18), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_19 (третя особа 19), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_20 (третя особа 20), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_21 (третя особа 21), Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_22 (третя особа 22), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_23 (третя особа 23), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_24 (третя особа 24), Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_25 (третя особа 25), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_26 (третя особа 26), Донецька область, м. Костянтинівка, Артемівську ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (третя особа 27), Донецька область, м. Бахмут, ОСОБА_27 (третя особа 28) Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_28 (третя особа 29), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_29 (третя особа 30), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_30 (третя особа 31), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_31 (третя особа 32), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_32 (третя особа 33), Донецька область, місто Торецьк,

про визнання права власності на майно та звільнення майна з під арешту.

За участю:

представник позивача ОСОБА_33 (за довіреністю);

представник відповідача 1 ОСОБА_34 (за довіреністю);

представники відповідача 2 ОСОБА_35 (за довіреністю);

представник третьої особи 1- ОСОБА_36 (керівник);

Присутній представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області ОСОБА_37 (за довіреністю);

Присутні треті особи: 29 - ОСОБА_28, 30 - ОСОБА_29 (особисто);

СУТЬ СПОРУ:

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Добре тепло, м.Маріуполь звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідачів: 1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської, м.Торецьк, Донецька область, 2. Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області, про визнання права власності на майно та звільнення майна з під арешту, в якій просить суд:

1) визнати за ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Добре тепло право власності на вугілля марки Ж (0ч200) у кількості 1950 тон, зміст золи 33,0%, вологі 5,8%, сірки 2,8% вартістю 1688029,20грн., яке знаходиться за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Клебан-Бик, вул.Набережна, б.1а, вугільний склад ТОВ Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської;

2) виключити з опису та звільнити з під арешту вугілля марки Ж (0ч200) у кількості 1950 тон, зміст золи 33,0%, вологі 5,8%, сірки 2,8% вартістю 1688029,20грн., яке знаходиться за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Клебан-Бик, вул.Набережна, б.1а, вугільний склад ТОВ Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ Добре тепло посилається на Договір №30 від 01.01.2016р., спеціфікації до цього договору, Договір №34 від 01.01.2016р. Зазначає, що придбане у Відповідача 1 майно (вугільна продукція) не було вивезено зі складу, оскільки знаходилося на відповідальному зберіганні. Вподальшому, 17.08.2016р. при проведенні опису та накладенні арешту на майно Відповідача 1 Торецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в перелік арештованого майна була включена вугільна продукція, яка належить позивачу на праві власності.

Відповідач 1 - ТОВ Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської у відзиві на позовну заяву повідомив, що представники Торецького міського відділу ДВС ГТУЮ в Донецькій області помилково внесли в акт опису та арешту майно, яке відповідачу 1 не належить, оскільки позивач є законним власником майна (вугільної продукції).

Відповідач 2 у запереченнях №8788/08 від 10.11.2016р. на позовну заяву просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Повідомляє, що Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області по відношенню до права власності на описане майно виступає лише стягувачем у зведеному виконавчому провадженні, до складу якого входять і інші стягувачі. Зазначає. що договір №30 від 01.01.2016р. на поставку вугільної продукції, укладений між ТОВ Добре тепло та ТОВ Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської не спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені, оскільки у реквізитах сторін Відповідачем 1 був вказаний завідомо недійсний рахунок. Так, цей рахунок відкрито у банківській установі, що ліквідується, та взагалі є арештованим Торецьким міським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у рамках виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.10.2016р. порушено провадження у справі. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Торецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області.

В запереченнях №27031 від 10.11.2016р. на позовну заяву Торецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, повідомив, що на виконанні відділу перебуває зведене виконавче провадження ВП №2072578, де боржником виступає ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської про стягнення грошових коштів на користь фізичних осіб (заборгованість зі сплати заробітної плати на загальну суму 4359903грн.) та про стягнення грошових коштів на користь юридичних осіб в сумі 15221749,04грн. на грошові кошти боржника 19.10.2015р. було накладено арешт. 17.08.2016р. державними виконавцями, в супроводі з правоохоронними органами здійснили опис майна Відповідача 1, що знаходилося за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Клепан-Бик, вул.Набережна, 1а (місце розташування потужностей). У зв'язку з викладеним, Торецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області посив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 08.11.2016р. задоволено клопотання Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області та Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 15.11.2016р. відкладено розгляд справи на 30.11.2016р. та залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: ОСОБА_3 (третя особа 2), м. Торецьк, ОСОБА_4 (третя особа 3), Хмельницька обл., Чемеровецький, район, с.Цикова, ОСОБА_5 (третя особа 4), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_6 (третя особа 5), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_7 (третя особа 6), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_8 (третя особа 7), Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_9 (третя особа 8), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_10 (третя особа 9), Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_11 (третя особа 10), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_12 (третя особа 11), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_13 (третя особа 12), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_14 (третя особа 13), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_15 (третя особа 14), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_16 (третя особа 15), Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_17 (третя особа 16), Донецька область, місто Торецьк, Регіональне відділення фонду державного майна України по Донецької області (третя особа 17), м. Харків, ОСОБА_18 (третя особа 18), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_19 (третя особа 19), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_20 (третя особа 20), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_21 (третя особа 21), Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_22 (третя особа 22), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_23 (третя особа 23), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_24 (третя особа 24), Донецька область, місто Торецьк, с. Щербинівка, ОСОБА_25 (третя особа 25), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_26 (третя особа 26), Донецька область, м. Костянтинівка, Артемівську ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (третя особа 27), Донецька область, м. Бахмут, ОСОБА_27 (третя особа 28) Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_28 (третя особа 29), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_29 (третя особа 30), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_30 (третя особа 31), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_31 (третя особа 32), Донецька область, місто Торецьк, ОСОБА_32 (третя особа 33), Донецька область, місто Торецьк. Зазначені особи є сторонами виконавчого провадження, за яким здійснено опис та арешт спірного майна.

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони Торецькому міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області здійснення дій щодо відчуження майна вугілля маркування (коксующийся) у кількості 1942 тонни, відмовлено через відсутність доказів наявності підстав, передбачених ст.66 ГПК України.

Також судом було відмовлено в задоволенні клопотань відповідача 2 про виключення неналежного відповідача та про витребування з Артемівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області копії (роздруківки) податкових декларацій З ПДВ судом було відмовлено з причини їх необґрунтованості.

Ухвалою суду від 20.12.2016р. продовжений строк розгляду спору на 15 днів до 10.01.2017 року, розгляд справи відкладений на 10.01.17 року.

У задоволенні клопотання представника Відповідача 2 №10032/08 від 16.12.2016р. про продовження строку розгляду справи, з врахуванням приписів ст.69 ГПК України судом відмовлено.

Викладені у запереченнях від 10.11.16р. Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську, та у запереченнях від 10.11.2016р. Торецького міського відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області посилання щодо віднесення даного спору до компетенції адміністративного суду, судом не приймаються з огляду на наступне.

Згідно абз. 3 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", встановлює, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ЦПК, ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Господарським судам підвідомчі справи, коли склад учасників спору відповідає ст.1 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»).

Представник позивача в судове засідання 10.01.2017р. зявився, надав усні пояснення.

Представник відповідача 1 в судове засідання 10.01.2017р. зявився, висловився про доцільність задоволення позовних вимог.

Представник відповідача 2 в судове засідання 10.01.2017р. зявився (в режимі відеоконференції), надав усні пояснення щодо необґрунтованості позовних вимог.

Представник третьої особи 1, треті особи 29, 30 в судове засідання 10.01.2017р. зявилися (в режимі відеоконференції), висловилися щодо необґрунтованості позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів, представників третіх осіб, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у Торецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження №2072578 до складу якого входили виконавчі документи про стягнення грошових коштів на користь фізичних осіб (заборгованості зі сплати заробітної плати та заборгованості з покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій) на загальну суму 4359903грн. та юридичних осіб на суму 15221749,04грн., призначених на пільгових умовах, де боржником виступає ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської», що підтверджено наданими суду письмовими поясненнями і запереченнями Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області (третя особа 1 у справі).

17.08.2016р. Торецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №51491635, було складено акт опису й арешту майна ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені ОСОБА_2 Московської» за адресою: Донецька область, місто Торецьк, вул.Фестівальна, б.1, та за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, селище Клепан-Бик, вул.Набережна, 1а, серед якого: вугілля маркування (коксуючий) у кількості 1942 тонн, з оціночною вартість (зі слів представник боржника) 1165200грн. Станом на момент опису: марка Ж , зольність 14,5- 36%, сірка невідомо, вологість - невідомо. (т.1 а.с. 30-33).

Акт опису й арешту не містить заперечень з боку представників Відповідача 1 з приводу не належності йому спірного майна.

Відповідно до п.1.1. договору №30 від 01.01.2016р., укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Добре тепло (Покупець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської (Постачальник), Постачальник зобовязується передавати у власність, а покупець приймати і оплатити вугільну продукцію, марка, кількість,якісні показники, ціна, строки і умови поставки якої визначається в Специфікаціях, які оформлені у вигляді додатків до цього договору, які є невідємною його частиною (а.с. 175-176).

Відповідно до п.п. 4.1. Договору, приймання по кількості і якості поставленого за даним договором товару здійснюється у відповідності з вимогами інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості», затвердженої постановою Держарбітража при ОСОБА_38 СССР від 15.06.65 р. № П6 і Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості», затвердженої постановою Держарбітража при ОСОБА_38 СССР від 25.04.66р. № 77, в частині, що не протирічитьвимогам цього договору, а також Положенням про опробувального пунту №4/300 від 03.03.1986р., якщо інше не обумовлено сторонами додатково.

В п.4.2. зазначено, що прийняття вугілля за кількістю здійснюється покупцем за даними документів, що містять відомості про кількість товару.

Відповідно до п.2.6. Договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту поставки товару.

Розділами 2-5 Договору визначені умови постачання, кількість і якість, приймання вугілля за кількістю і якості, та порядок розрахунків

Відповідно до п.5.1. Договору, оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 120 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі товару.

Докази наявності угоди сторін про іншу форму розрахунків до суду не надані.

Відповідно до п.9.1 Договору, цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до грудня 2016 року. В частині зобовязань сторін за даним договором до фактичного їх виконання.

В п.9.2. Договору зазначено, що датою підписання договору слід рахувати дату , вказану у преамбулі договору.

Даний договір містить реквізити сторін, підписи директора ТОВ Добре тепло ОСОБА_39, директора ТОВ Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської ОСОБА_40, та відбитки печаток підприємств.

Відповідно до Специфікацій до договору №30 від 01.01.2016р., постачальник зобовязався поставити, а покупець прийняти і оплатити товар вугілля звичайної марки ЖО-200 ТУ У 10.1-1-2003 ,а саме :

- за специфікацією від 01.01.2016р. у кількості 5400 тонн на суму 1731312,00грн. (з ПДВ) за специфікацією від 01.01.2016р. на умовах ІНКОТЕРМС 2010 - FCA станція Кривий торець Донецькій залізній дороги, вантажоотримувач ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (т.4. а.с.160);

- за специфікацією від 01.04.2016р. у кількості 7400 тонн на суму 6405854,40грн. (з ПДВ) за специфікацією від 01.04.2016р. на умовах ІНКОТЕРМС 2010 - FCA станція Кривий торець Донецькій залізній дороги, вантажоотримувач ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (т.4. а.с. 159 )

- за специфікацією від 01.05.2016р. у кількості 9300 тонн на суму 8050600,80грн. (з ПДВ) за специфікацією від 01.05.2016р. на умовах ІНКОТЕРМС 2010 - FCA станція Кривий торець Донецькій залізній дороги, вантажоотримувач ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (т.4. а.с. 158);

- за специфікацією від 01.06.2016р. у кількості 10000 тонн на суму 8656560,00грн. (з ПДВ) за специфікацією від 01.06.2016р. на умовах ІНКОТЕРМС 2010 - FCA станція Кривий торець Донецькій залізній дороги, вантажоотримувач ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (т.4. а.с.157);

- за специфікацією від 01.06.2016р. у кількості 9000 тонн на суму 7790904,00грн. (з ПДВ) за специфікацією від 01.07.2016р. на умовах ІНКОТЕРМС 2010 - FCA станція Кривий торець Донецькій залізній дороги, вантажоотримувач ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (т.4. а.с. 156);

- за специфікацією від 01.08.2016р. у кількості 2000 тонн на суму 1731312,00грн. (з ПДВ) за специфікацією від 01.08.2016р. на умовах на умовах ІНКОТЕРМС 2010 - EXW склад постачальника за адресою : Донецька область, Костянтинівський район, с.Клебан-Бик, вул.Набережна, б.1а.

За даною специфікацією від 01.08.2016р., ціна встановлюється з урахуванням знижок/приплат за якістю.

У випадках, якщо фактичний зміст золи, масової частки вологи і масової частки сірки не відповідає розрахунковим даним, вказаним у специфікації, тоді до вартості застосовуються знижки/приплати в наступних розмірах:

- по золі за кожний день 1% привішення/зниження 2,5% знижки/приплати від вартості;

- по масовій частки вологи за кожний день 1% привішення/зниження 1,3% знижки/приплати від вартості (для звичайного вугілля);

- по масовій частки сірки за кожний день 0,1% привішення/зниження 0,5% знижки/приплати від вартості. При розрахунку знижок/приплат різниця між фактичними і розрахунковими показниками сірки округлюється до 0,1%, причому 0,04% відкидається, а 0,5 % і вище приймаються за 0,1% (т.1 а.с. 177; т.4 а.с.155).

За поясненнями позивача спірне майно перейшло йому у власність саме на підставі специфікації від 01.08.2016р.

Згідно до акту приймання передачі від 11.08.2016р. № 123, було реалізовано від ТОВ Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської вугілля Ж 0-200 в кількості 1950т., зола 33,00%, волога 5,80%, сірка 2,80%. Відвантажене вугілля передається ТОВ Добре тепло. Вартість відвантаженого вугілля становить 1688029,20грн., у т.ч. ПДВ 281338,20грн. (т.1 а.с. 37).

Відповідно до акту маркшейдеровського заміру вугілля від 11.08.2016р. (т.1 а.с. 38), складеного представниками відповідача 1 заступником директора з виробництва ОСОБА_41, завідуючим вугільним складом ОСОБА_42, за даними проведеної перевірки станом на 11.08.2016р., залишок вугілля на складі шахти за звітністю склав 1950,00 тонн.

Акти за формами Інструкцій «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості», затвердженої постановою Держарбітража при ОСОБА_38 СССР від 15.06.65 р. № П6 і Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості», затвердженої постановою Держарбітража при ОСОБА_38 СССР від 25.04.66р. № 77, обовязковість складання яких передбачена умовами п.4.1. договору, до суду не надані.

В протоколі лабораторних випробувань якості вугілля (продуктів збагачення) від 01.08.2016р. (т.1 а.с. 39) складеним Хімічною лабораторією ДП «Дзержинськвугілля» були зафіксовані результати хімічного аналізу № 3647, вугілля вагою 1950 тон, що знаходилося за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с.Клебан-Бик, вул.Набережна 1а (склад ТОВ Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської).

Посилання в протоколі на належність вугілля, яке було предметом дослідження, позивачу - відсутні.

Пояснення та докази того, яким чином, у який спосіб та за участі яких осіб здійснювалося прийняття спірного майна від позивача до відповідача 1 до суду не надані.

На вимогу суду докази оплати за спірне майно не надані. Факт оплати спірного вугілля також не підтверджений з боку відповідача 1.

За поясненнями, що надані представником позивача ОСОБА_33 в судовому засіданні 10.01.2016р., розрахунки між сторонами договору відбувались у формі взаємозаліків без перерахування грошових коштів, що унеможливлює надання доказів оплати спірного майна.

Крім того, позивачем суду була надана податкова декларація з податку на додану вартість ТОВ Добре тепло за серпень 2016 рік. При цьому, за поясненнями представника позивача податкова накладна щодо податку на додану вартість щодо спірного майна не складалась.

Також позивач пояснює, що спірне майно було придбано на умовах EXW та передано за зберігання відповідачу 1 через дефіцит рухомого складу на залізниці. Зазначені обставини спростовуються документами про взаємовідносини між відповідачем 1 та ПАТ «Українськаниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (т.4. а.с. 21-41, 162-190), за змістом яких у період серпня 2016 року відповідачу 1 надавалися вагони для відвантаження продукції безперервно.

Таким чином, судом не встановлено а ні факту оплати спірного майна з боку позивача, а ні факту приймання спірного майна у встановлений договором та специфікацією від 01.08.2016р. спосіб, а ні фактів відображення зазначеної господарських операції в бухгалтерському та податковому обліку позивача та відповідача 1. Судом також не отримано будь-яких інших доказів, які б прямо чи опосередковано вказували на фактичне виконання робіт (переважування, обстеження, участь у маркшейдерських замірах, участь у відборі проб та перевірці якісних характеристик товару, тощо) з передачі арештованого вугілля від відповідач 1 позивачеві.

За умовами договору зберігання від 01.01.2016р. (т.1 а.с. 181) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Добре тепло (Поклажедавець) передає, а ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської (Зберігач) приймає на відповідальне зберігання майно, зазначене в додатках до договору, які є невідємною частиною даного договору (п.1.1. Договору).

В п.1.2.Договору зазначається, що право власності на майно до Зберігача не переходить, майно не може бути задіяне в господарському обороті Зберігача або бути передано ним третім особам.

Передача майна на зберігання, а також повернення майна Поклажодавцю оформлюється двостороннім актом приймання-передачі, який є невідємною частиною даного договору. В акті вказується найменування майна, кількість переданого майна, заставна вартість майна (п.3.1. Договору).

Датою передачі майна на зберігання є дата, зазначена в акті приймання-передачі (п.3.3. Договору).

В розділі 4 Договору описаний розмір плати за зберігання й порядок розрахунків.

Відповідно до пунктів 4.1.,4.2. Договору, за одну добу плата за зберігання майна становить 5,00 гривень, у т.ч. ПДВ 0,83грн. У випадку зміни розміру плати за зберігання майна сторони підписують додаткову угоду до договору, яка є невідємною частиною договору. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Зберігача протягом 180-ти календарних днів з дати підписання акту здачі-прийняття робіт, якщо інше не зазначене в додатках до даного договору.

01.06.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Добре тепло та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської уклали Додаткову угоду до договору зберіганн, відповідно до якої п.4.1 Договору зберігання від 01.01.2016р. виклали наступним чином: «За одну добу плата за зберігання майна становить 35,00 гривень, у т.ч. ПДВ 5,83грн. У випадку зміни розміру плати за зберігання майна сторони підписують додаткову угоду до договору, яка є невідємною частиною договору.»

Також, на підтвердження своїх доводів щодо знаходження належного йому майна (вугілля) на зберіганні у відповідача 1, позивач суду надав: ОСОБА_36 приймання-передачі майна на зберігання від 01.01.2016р., від 14.03.2016р., від 28.04.2016р., від 02.05.2016р., від 05.05.2016р., від 12.05.2016р., від 15.05.2016р., від 24.05.2016р., від 25.05.2016р., від 28.05.2016р., від 01.07.2016р., від 02.07.2016р., від 03.07.2016р., від 04.07.2016р., від 05.07.2016р., від 06.07.2016р., від 09.07.2016р.; ОСОБА_36 здачі-приймання робіт (надання послуг) за січень-серпень 2016р.; ОСОБА_36 звіряння залишків майна, яке перебуває на зберіганні за договором №34 від 01.01.2016р. від 01.02.2016р., від 01.03.2016р., від 01.04.2016р., від 01.05.2016р., від 01.06.2016р., від 01.07.2016р., від 01.08.2016р. (т.3 а.с. 110-116); податкові накладні за січень серпень 2016р. (т.3 а.с. 102-110).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Оцінюючи факт наявності або відсутність порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача, на захист яких подано позов, суд зазначає наступне:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Підставами для визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. При цьому, для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

Відповідно до ч.ч1, 2 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 21.04.1999р., зі змінами і доповненнями від 12.06.2016р.), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту.

Абзац 3 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", встановлює, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ЦПК, ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

В підтвердження наявності права власності на вугільну продукцію у кількості 1950 тон, вартістю 1688029,20грн. позивач посилається на договір №30 від 01.01.2016р., укладений між ТОВ Добре тепло та ТОВ Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської, та специфікацію до нього від 01.08.2016р.

Суд, вважає, що заперечення Відповідача 2 та третіх осіб щодо дати укладання договору 01 січня 2016р. (святковий неробочій день), а також недостовірність банківських реквізитів постачальника, не може бути підставами для неприйняття договору до уваги та визнання його недійсним, через здійснення сторонами реальних поставок продукції ПАТ «Авдіївський КХЗ» в рамках договору (специфікації - додатки 1-7 до договору), а майно, яке було предметом зазначених специфікацій не є предметом спору по даній справі.

При цьому, надаючи оцінку специфікації від 01.08.2016р. (додаток №8 до договору) та акту приймання передачі від 11.08.2016р., предметом яких є саме спірне майно, суд враховує господарські взаємовідносин між позивачем та відповідачем 1 в рамках договору від 01.01.2016р., факт того, що позивач не є фактичним споживачем продукції відповідача 1, а лише здійснює перепродаж продукції відповідача 1 споживачеві - ПАТ «Авдіївський КХЗ», економічну необґрунтовану вартість зберігання спірного майна відповідачем 1 (35 гривень за добу не залежно від кількості), а також відсутність доказів прийняття та оплати спірного майна, відображення зазначеної господарської операції у бухгалтерському та податковому обліках сторін договору, зміст протоколів маркшейдерських вимірювань, протоколу хімічного аналізу.

Викладені обставини, зумовлюють висновок суду, що специфікація від 01.08.2016р. та акт від 11.08.2016р. підписані представниками відповідача 1 та позивача не з метою створення реальних правових наслідків у вигляді переходу права власності, а за для формальної зміни титулу спірного майна, з метою його приховання від органів державної виконавчої служби та ухилення від виконання рішень суду, що відповідає ознакам фіктивності правочину, наведеним у ст. 232 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п.п. 1.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, суди, залежно від предмета і підстав позову, повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. Судам необхідно враховувати, що відповідно до статей 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_38 України, актам Президента України, постановам Кабінету ОСОБА_38 України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках, в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, що, в свою чергу, свідчить про відсутність у суду підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання права власності на майно та звільнення майна з під арешту.

Викладене зумовлює застосування судом п.1. ч.1 ст.83 ГПК України та визнання недійсною специфікацію від 01.08.2016р. до договору №30 від 01.01.2016р., укладену між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Добре тепло та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської, за якою постачальник зобовязався поставити, а покупець прийняти і оплатити товар вугілля звичайної марки ЖО-200 ТУ У 10.1-1-2003 у кількості 2000 тонн на суму 1731312,00грн. (з ПДВ), та, як наслідок, відмову в задоволені позову, через недоведеність права власності позивача на спірне майно.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 42, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Добре тепло, м.Маріуполь відмовити.

Визнати недійсною специфікацію від 01.08.2016р. до договору №30 від 01.01.2016р., укладену між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Добре тепло та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_2 Московської, за якою постачальник зобовязався поставити, а покупець прийняти і оплатити товар вугілля звичайної марки ЖО-200 ТУ У 10.1-1-2003 у кількості 2000 тонн на суму 1731312,00грн. (з ПДВ), а також відмову в задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2017 року.

Суддя К.С. Харакоз