ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"16" січня 2017 р. Справа № 911/3328/14

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області щодо примусового виконання наказів від 16.10.2014 р.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп

та до Селянського (фермерського) господарства Олександр

про стягнення 42003,52 грн.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання: Мамчур А.О.

за участю представників:

від позивача (скаржник): ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.06.2014 р.)

від відповідача-1: не зявився

від відповідача-2: не зявився

від ДВС: не зявився

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 08.09.2014 р. у справі № 911/3328/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп та до Селянського (фермерського) господарства Олександр про стягнення 42003,52 грн. було задоволено.

16.10.2014 р. на виконання рішення від 08.09.2014 р. господарським судом Київської області було видано відповідні накази.

05.12.2016 р. до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС надійшла скарга № 05-13/12 від 05.12.2016 р. (вх. № 342/16 від 05.12.2016 р.) на бездіяльність Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976, відповідно до якої скаржник просить суд визнати бездіяльність Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 при примусовому виконанні наказів господарського суду Київської області 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14 незаконною та протиправною з підстав невчинення держаним виконавцем у повному обсязі належних, повних та обєктивних виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

За твердженням скаржника, накази господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у даній справі не виконані, попри звернення стягувача до відділу ДВС з клопотанням № 19-1/11 від 19.11.2014 р. про вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 з примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/3328/14, яке було залишено без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень (ч. 2 ст. 121-2 ГПК України).

Частиною 3 ст. 121-2 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.12.2016 р. було призначено розгляд вказаної скарги на 16.01.2017 р.

У судовому засіданні 16.01.2017 р. представник скаржника скаргу підтримав, представники відповідачів та відділу ДВС до суду не зявились.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши доводи скаржника та матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС № 05-13/12 від 05.12.2016 р. на бездіяльність Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області при примусовому виконанні наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеної скарги з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 1 Закону України Про державну виконавчу службу (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження), державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Стаття 2 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) передбачає, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Стаття 7 Закону України Про державну виконавчу службу (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Поряд з цим, статтею 11 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження), у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 32 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях га іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт. Аналогічні положення закріплені в статті 65 Закону.

Частиною 3 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) встановлено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом. Якщо даних про наявність у боржника - юридичної особи рахунків і вкладів у банках чи інших у фінансових установах немає, державний виконавець одержує такі дані у податкових органів, які зобов'язані надати йому необхідну інформацію у 3-денний строк.

Стаття 66 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) передбачає, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Частиною 8 статті 52 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) встановлено, що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Як встановлено судом, доказів вчинення Подільським МРВДВС ГТУЮ в Одеській області передбачених законодавством дій щодо примусового виконання наказів у даній справі у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 до матеріалів справи не надано.

Статтею 4 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) регламентовано, що з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 р. № 43/5.

Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії (п. 1.1 Положення). Дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягають обов'язковому внесенню до Єдиного реєстру (п. 2.1 Положення). До Єдиного реєстру обов'язково вносяться державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВС відомості про проведення всіх виконавчих дій (п.п. 3.1, 3.2 Положення). Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Відомості про відкладення провадження виконавчих дій, зупинення виконавчого провадження, поновлення виконавчого провадження вносяться до Єдиного реєстру не пізніше наступного робочого дня після винесення відповідних постанов, а про відстрочення або розстрочення виконання рішення - не пізніше наступного робочого дня після надходження відповідного рішення (п. 3.4 Положення).

Згідно розміщеної в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень Інформації про виконавче провадження ВП № 45407398, постановою ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області від 07.11.2014 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 45407398 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14 про стягнення з СФГ Олександр на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 2000,00 грн. витрат на адвокатські послуги та 913,50 грн. судового збору. 14.11.2014 р. виконавче провадження ВП № 45407398 було приєднане до зведеного виконавчого провадження ВП № 46381496. 30.12.2015 р. виконавче провадження ВП № 45407398 було виведене зі зведеного виконавчого провадження ВП № 46381496 та було прийнято постанову ВП № 45407398 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження.

Крім того, Згідно розміщеної в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень Інформації про виконавче провадження ВП № 45412976, постановою ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області від 07.11.2014 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 45412976 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14 про стягнення з СФГ Олександр на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 42003,52 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами. 14.11.2014 р. виконавче провадження ВП № 45412976 було приєднане до зведеного виконавчого провадження ВП № 46381496. 30.12.2015 р. виконавче провадження ВП № 45412976 було виведене зі зведеного виконавчого провадження ВП № 46381496 та було прийнято постанову ВП № 45412976 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Київської області від 16.05.2016 р. було визнано недійсними та скасовано постанови Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області від 30.12.2015 р. про повернення наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження.

Постановою Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області від 17.06.2016 р. було відновлено виконавче провадження ВП № 45407398 на підставі ч. 1 ст. 51 Закону України Про виконавче провадження. 17.06.2016 р. виконавче провадження ВП № 45407398 було приєднане до зведеного виконавчого провадження ВП № 51499929.

Постановою Подільського МРВДВС ГТУЮ в Одеській області від 17.06.2016 р. було відновлено виконавче провадження ВП № 45412976 на підставі ч. 1 ст. 51 Закону України Про виконавче провадження. 17.06.2016 р. виконавче провадження ВП № 45412976 було приєднане до зведеного виконавчого провадження ВП № 51499929.

Як слідує з наданих до суду матеріалів, вчинення державним виконавцем будь-яких інших дій у виконавчих провадженнях ВП № 45407398 та ВП № 45412976 з матеріалів справи та відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, не вбачається.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлення бездіяльності Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14, яку органом ДВС не спростовано, суд дійшов висновку про задоволення скарги ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС № 05-13/12 від 05.12.2016 р. у даній справі.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (03187, АДРЕСА_1, код 38039872) № 05-13/12 від 05.12.2016 р. на бездіяльність Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14 задовольнити.

2. Визнати незаконною бездіяльність Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 16.10.2014 р. у справі № 911/3328/14.

3. Копію ухвали надіслати учасникам провадження та відділу Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області (66300, Одеська обл., м. Подільськ, пр-т Шевченка, 16).

Суддя В.М. Бабкіна