УХВАЛА

27.01.2017Справа № 34/263

За заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

Про поновлення строку пред'явлення наказу до виконання

По справі №34/263

За позовомПрокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Національного банку України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Тіволі»
Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача
Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»
Прозвернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від заявника (третя особа): Мохонько М.А. - по дов.

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні господарського суду м. Києва знаходилась справа № 34/263 за позовом Прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Національного банку України Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіволі» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.06.2011р. у справі № 34/263 у задоволенні позову заступника прокурора Печерського району м. Києва в інтересах держави в особі Національного банку України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» відмовлено. Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково.

04.11.2011р. на виконання вищевказаного рішення господарським судом міста Києва було видано наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіволі» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором на відкриття не відновлювальної кредитної лінії №355/КВ-06 від 08.12.2006р., з урахуванням додаткових угод до нього, вставного в сумі 31604085 грн., шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки за іпотечними договорами №355/Zквіп-06 від 11.12.2006р. та №355/Zквіп-06-1 від 11.12.2006р., шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з встановленням початкових цін на предмети іпотеки.

Ухвалою суду від 08.10.2014р. судом було поновлено строк пред'явлення до виконання наказу від 04.11.2011р. господарського суду міста Києва у справі № 34/263.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою Товариством з обмеженою відповідальністю «Тіволі» було подало апеляційну скаргу, матеріали справи №34/263 було направлено до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2014р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2014р. було скасовано.

Постановою Вищого господарського суду міст Києва від 16.03.2015р. було скасовано вищевказану постанову Київського апеляційного господарського суду та залишено в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2014р.

23.05.2016р. через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надійшла заява про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання у справі №34/263.

Ухвалою суду від 11.07.2016р. у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу від 04.11.2011р. Господарського суду міста Києва у справі № 34/263 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 - без змін.

Не погоджуючись з вказаною постановою Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» подало касаційну скаргу до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.12.2016р. вищезазначену касаційну скаргу задоволено частково, ухвалу Господарського суду м. Києва від 11.07.2016р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016р. у справі № 34/263 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Згідно автоматичного розподілу справ від 10.01.2017р., справу № 34/263 було передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою від 13.01.2017р. справу №34/263 прийнято до свого провадження суддею Спичаком О.М. та призначено її розгляд на 27.01.2017р.

У судовому засіданні 27.01.2017р. представником заявника було в повному обсязі підтримано подано заяву.

Позивач та відповідач у судове засідання 27.01.2017р. не з'явились, представників не направили, всіма правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України не скористались, проте, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

За приписами ч.2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги чинного господарського процесуального законодавства, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду заяви третьої особи у судовому засіданні 27.01.2017р.

Відповідно до ч.1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Можливість відновлення судом пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання безпосередньо пов'язана із наявністю поважних причин його пропуску.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені вище вимоги Господарського процесуального кодексу України, третя особа при зверненні до суду з заявою про поновлення строку пред'явлення наказу до виконання повинна довести наявність поважних причин за яких такий строк було пропущено.

Обґрунтовуючи подану заяву, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» посилалось на те, що після попереднього поновлення строку для пред'явлення наказу по справі до виконання та до моменту закінчення відновленого строку, встановленого ухвалою від 08.10.2014р. Господарського суду міста Києва, виконавче провадження з виконання наказу від 01.11.2011р. здійснювалось відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а отже, питання щодо поновлення строку пред'явлення наказу до виконання не могло порушуватись відносно виконавчого документу, який перебуває на виконанні. Одночасно, заявником наголошено, що подання наказу на примусове виконання також було ускладнене обставинами щодо необхідності зміни способу виконання судового рішення по справі. Крім того, під час розгляду заяви, третьою особою неодноразово наголошувалось на введені процедури ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». При цьому, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Частиною 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом ч.1 ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, в тому числі, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004р. Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Як зазначалось вище, 04.11.2011р. Господарським судом міста Києва було видано наказ по справі № 34/263 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2011р., яким з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіволі» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стягнуто 31 604 085,00 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку, що розташована по вул. Польовій, 61-а, у Солом'янському районі м. Києва, та на жилий будинок № 61-А, що розташований по вул. Польовій, Солом'янського району м. Києва, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у наказі зазначено строк пред'явлення його до виконання до 12.10.2012р.

Наказ №34/263 від 04.11.2011р. про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2011р. пред'явлено до виконання до органів Державної виконавчої служби України 16.11.2011р.

Постановою від 18.11.2011р. Головного Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу № 34/263.

В процесі здійснення виконавчого провадження Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» були організовані прилюдні торги з реалізації нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіволі», на яке необхідно було звернути стягнення згідно рішення Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу № 3-133/11 від 24.05.2012 р. проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна переможцем прилюдних торгів стало Приватне акціонерне товариство «Дельта Банк».

За результатами прилюдних торгів державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було видано Акт № 187/9 від 29.05.2012р. про реалізацію предмета іпотеки, з якого вбачається, що в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом було зараховано лише 13 323 750 грн., який став підставою для отримання Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

Оскільки коштів, що були зараховані в рахунок погашення боргу, виявилось недостатньо для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», 31.05.2012р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України було винесено постанову серії ВС № 29936922 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Не погоджуючись з правомірністю прилюдних торгів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіволі» звернулось до суду з позовом, за результатами розгляду якого рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2012р. у справі № 501-32/7520-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2012р., визнано недійсними результати прилюдних торгів, проведених 24.05.2012р., які оформлені протоколом № 3-133/11.

У березні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіволі» звернулось до суду з позовом, за результатами розгляду якого рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/5034/14 від 10.06.2014р. визнано недійсним акт державного виконавця № 187/9 про реалізацію предмета іпотеки від 29.05.2012р. та визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 01.06.2012р.

За результатами вищевказаних судових рішень предмети іпотеки знову належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Тіволі», а тому наказ Господарського суду міста Києва від 04.11.2011р. про примусове виконання рішення від 15.06.2011р. у справі № 34/263 підлягав повторному виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2014р., залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2015р., задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»: поновлено строк для пред'явлення до виконання наказу від 04.11.2011р. Господарського суду міста Києва у справі № 34/263 від дати набрання даною ухвалою законної сили.

Заявою від 23.10.2014р. наказ Господарського суду міста Києва від 04.11.2011р. у справі № 34/263 стягувачем було пред'явлено до виконання.

Постановою № 45195936 від 27.10.2014р. відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у відкритті виконавчого провадження було відмовлено.

07.11.2014р. виконуючим обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було скасовано раніше винесену постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України № 29936922 від 31.05.2012р., у зв'язку з чим постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 18.11.2014р. було поновлено попереднє виконавче провадження №29936922.

Постановою Вищого господарського суду України 16.11.2015р. постанови відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 07.11.2014р. та від 18.11.2014р. визнано недійсними.

11.02.2016р. Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулось до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з заявою про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним наказом.

Постановою від 23.02.2016р. № 50245310 відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відмовлено Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» у відкритті виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2016р. заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при здійсненні контролю за діями державного виконавця у виконавчому провадженні № 29936922 на підставі постанови Вищого господарського суду України 16.11.2015р. у справі № 34/263 була винесена постанова про перевірку виконавчого провадження, якою було скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 18.11.2014р. про поновлення попереднього виконавчого провадження № 29936922.

05.02.2016р. Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було отримало постанову про перевірку виконавчого провадження від 01.02.2016р. та наказ господарського суду від 01.11.2011р.

11.02.2016р. заявник звернувся до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з заявою про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним наказом.

Постановою від 23.02.2016р. № 50245310 відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України відмовлено Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» у відкритті виконавчого провадження. 29.02.2016р. заявником було отримано вказану постанову.

Тобто, наведене свідчить, що заява про відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання ніяким чином не могла бути подана протягом триваючого виконавчого провадження.

Одночасно, судом прийнято до уваги, що Господарським судом міста Києва розглядається заява Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про зміну способу виконання судового рішення. Проте, ухвалою від 30.06.2016р. розгляд означеної заяви було зупинено.

Наразі, суд зазначає, що ст.11112 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Скасовуючи ухвалу від 11.07.2016р. Господарського суду міста Києва та постанову від 09.08.2016р. Київського апеляційного господарського суду, Вищим господарським судом України наголошено на тому, що судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки обставинам віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та потачок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Враховуючи обов'язкові вказівки суду касаційної інстанції, при новому розгляді заяви судом прийнято до уваги наступне.

У ч.1 ст.76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі: 1) неприведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 180 днів з дня визнання його проблемним; 2) зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України; 3) невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами; 4) одноразове грубе або систематичне порушення банком законодавства у сфері готівкового обігу, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Частиною 1 ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк може бути ліквідований: 1) за рішенням власників банку; 2) у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Національний банк України має право відкликати банківську ліцензію з власної ініціативи у разі, якщо: 1) виявлено, що документи, надані для отримання банківської ліцензії, містять недостовірну інформацію; 2) банк не виконав жодної банківської операції протягом року з дня отримання банківської ліцензії; 3) встановлено систематичне порушення банком законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п'яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови №150 від 02.03.2015р. правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 від 02.03.2015р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію було введено строком на три місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. (включно).

Рішенням №71 від 08.04.2015р. Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду №51 від 02.03.2015р. «Про запровадженні тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» строк запровадження тимчасової адміністрації було визначено до 02.09.2015р.

Відповідно до рішення №147 від 03.08.2015р. Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта банк» тимчасову адміністрацію у позивача було продовжено до 01.10.2015р.

02.10.2015р. на підставі постанови №664 від 02.10.2015р. правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Наразі, суд зауважує, що введення в банку тимчасової адміністрації, відкликання банківської ліцензії та початок процедури ліквідації банку є, насамперед, наслідком неможливості банку виконувати свої зобов'язання як фінансової установи та фактично свідчить про наявність істотних ускладнень у діяльності банку.

Слід зауважити, що фактично такі ускладнення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виникли у момент коли почав свій перебіг відновлений строк для пред'явлення виконання наказу по справі до виконання.

Правові наслідки запровадження тимчасової адміністрації та ліквідації банку передбачено ст.ст.36, 46 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до змісту ст.36 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинні на момент запровадження тимчасової адміністрації у заявника) з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених уповноваженою особою Фонду, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів, бухгалтерської та іншої документації банку. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

Одночасно, у відповідності до ст.46 вказаного нормативно-правового акту з дня введення ліквідаційної процедури в банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку.

Тобто, з наведеного вбачається, означені обставини призводять до масового звільнення працівників, збільшенням обсягів роботи на діючих співробітників, збільшення часу на погодження внутрішньобанківських процесів, які на пряму впливають на роботу юридичної служби банку (погодження сплати судового збору, отримання платіжних доручень про сплату судового збору, погодження з керівництвом подальшого плану роботи з проблемними боржниками тощо).

Крім того, у вирішенні питання щодо поновлення строку для пред'явлення наказу по справі до виконання судом також враховано, що, в тому числі, за рахунок стягнутої кредиторської заборгованості банку формується ліквідаційна маса, з якої у подальшому у відповідності до черговості, визначеної ст.52 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», задовольняються вимоги вкладників банку, тобто, фізичних осіб.

За таких обставин, виходячи з наведеного у сукупності, господарський суд дійшов висновку щодо поважності причин пропуску Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» строку пред'явлення наказу по справі до виконання та наявності підстав для задоволення заяви третьої особи та відновлення означеного строку.

Таким чином, керуючись статтею 119 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

2. Поновити строк пред'явлення до виконання наказу від 04.11.2011р. Господарського суду міста Києва у справі № 34/263 від дати набрання даною ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Спичак О.М.