КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. Справа№ 927/813/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

позивача: Плевако В.А., довіреність б/н від 22.06.2016 (в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми),

відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 3-08/16 від 31.08.2016.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Хоменко В.І."

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2016

у справі №927/813/16 (суддя Мурашко І.Г.)

за позовом Фермерського господарства "Хоменко В.І."

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

про визнання правочину недійсним та стягнення збитків в сумі 480 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Фермерським господарством "Хоменко В.І." подано позов до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, згідно якого позивач просить суд визнати недійсним правочин, на підставі якого 15.03.2015 ФОП ОСОБА_5 (код НОМЕР_1) передав ФГ "Хоменко В.І." () за накладною № 141 від 15.03.2015 року кукурудзу посівну загальною вартістю 290400,00 грн та за накладною № 140 від 15.03.2015 гербіцид з прилипачем загальною вартістю 4775,00 доларів США, як вчинений під впливом обману; стягнути з ФОП ОСОБА_6 на користь ФГ "Хоменко В.І." збитків внаслідок витрат по оплаті продукції за недійсним правочином у подвійному розмірі, а саме - 480000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2016 в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ФГ "Хоменко В.І." подало апеляційну скаргу, в якій просило суд рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв'язку з таким.

11 березня 2015 року Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 (постачальник) та Фермерським господарством "Хоменко В.І" (покупець) укладено договір поставки, за умовами якого в терміни, визначені договором, постачальник зобов'язався передати у власність покупця продукцію виробничо - технічного призначення (надалі - товар), а покупець зобов'язався прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договором (п. 1.1 договору).

Пунктом 2.1 договору поставки визначено, що за даним договором постачається виключно оригінальна продукція, виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість та ціна якої визначаються додатками та/або накладними та/або рахунками-фактури, що є невід'ємною частиною цього договору.

Виходячи із приписів п. 5.1 договору, товар, що передається покупцю є оригінальною продукцією виробників компаній світу, а його якість відповідає сертифікатам якості (аналізу) або їх копіям підприємства (фірми) - виробника, а для товару, який є насінням - вимогам ДСТУ -2240-93.

У відповідності до п. 6.2 договору поставки перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийняттям по кількості і якості . Приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в момент його отримання від постачальника. Покупець зобов'язаний перевірити цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псування товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово про це заявити постачальнику. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем по кількості та якості. Товар вважається переданим постачальником та прийнятим покупцем по кількості (одиниць виміру) - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній (товарній, товарно-транспортній); по якості - відповідно до якості, визначеної у сертифікаті якості підприємства - виробника (п. 6.3 договору).

При цьому, виходячи з умов договору, а саме п.п. 7.4, 7.6, постачальник не несе відповідальності за погіршення якості товару або його властивостей (дії, впливу), що виникли після приймання покупцем товару по кількості та якості щодо пошкодженого (у тому числі і порушення пломб або пошкодженням тари) чи повністю/частково використаного товару. Гарантійні зобов'язання постачальника не поширюються на наслідки, що пов'язані з використанням товару (з порушенням технологій виробників та вимог спеціального законодавства або природними явищами, змінами клімату та погоди). У випадку, коли товаром є насіння сільськогосподарських культур, виходячи з того факту, що морфологічні показники сорту обумовлюються не лише генетично, але й погодними та технологічними умовами вирощування рослин сільськогосподарських культур, сторони встановили, що постачальник не несе відповідальності за морфологічні показники та врожайність зерна врожаю вирощеного з товару.

На виконання умов договору поставки від 11.03.2015 сторонами були складені специфікації за березень 2015 року, згідно яких постачальник зобов'язався передати у власність, а покупець прийняти та оплатити наступний товар на умовах даного договору: Прилипач Біопауер у кількості 50 л за ціною - 5,5 доларів США, загальною вартістю - 275,00 доларів США; Майстер герб. у кількості 15 кг за ціною - 300,00 доларів США, загальною вартістю 4500,00 доларів США (а.с.23-24).

15 березня 2015 року згідно накладних №№ 140, 141 відповідачем було поставлено, а позивачем прийнято наступний товар: кукурудзу посівну ТОВ "Сингента" у кількості 242 мішки за ціною 1200 грн, загальною вартістю 290400,00 грн; Майстер герб. у кількості 15 кг. за ціною 300 доларів США, загальною вартістю 4500,00 доларів США разом з Прилипачем Біопауер у кількості 50 л за ціною 5,5 доларів США, загальною вартістю 275,00 доларів США. Зазначені накладні підписані обома сторонами (а.с.21-22).

Пунктом 8.4 сторонами узгоджено, що вимоги покупця у зв'язку з недоліками якості товару - засобу захисту рослин, повинні бути заявлені ним у п'ятнадцятиденний строк з дня їх встановлення та складання акту про фактичну якість такого товару, але не пізніше трьох місяців - з дати отримання товару. Вимоги розглядаються постачальником і можуть бути визнані обґрунтованими тільки за умови дотриманні покупцем вимог п.п. 6.3 - 6.6 цього договору, а також вимог інструкцій виробника, інших нормативних документів по транспортуванню, зберіганню, визначенню якості та застосуванню такого товару. Претензії щодо неналежної якості товару, які пред'явлені після використання товару, до розгляду не приймаються.

На момент прийняття товару у позивача були відсутні заперечення щодо неналежної якості придбаного товару. Так, позивач в судовому засіданні 19.10.2016 підтвердив, що не звертався до відповідача з письмовими вимогами відносно неналежної якості поставленого товару за накладними від 15.03.2015 за №№ 140, 141, як того вимагають п.6.2,6.3 підписаного сторонами договору, а звернувся до суду з даним позовом в серпні 2016 року після того, як придбаний товар був спожитий. Як зазначив позивач, сумніви щодо неналежної якості такого товару у нього виникли у період збору врожаю кукурудзи (серпень - листопад 2015 року) враховуючи низьку врожайність використаного посівного зерна та засобів захисту зернових культур, придбаних за оспорюваним договором, однак, згідно матеріалів справи позивач оплачував спірний товар саме після збору врожаю 2015 р., що суперечить його доводам про сумніви щодо неналежної якості товару. З матеріалів справи вбачається, що позивач частково розрахувався за поставлений товар на загальну суму 240000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 285 від 28.08.2015 на суму 20000,00 грн, № 455 від 12.12.2015 на суму 30000,00 грн, № 36 від 02.02.2016 на суму 150000,00 грн, видатковим касовим ордером від 03.12.2015 на суму 40000,00 грн та банківськими виписками по рахунку відповідача, тобто більша частина платежів проведена позивачем після закінчення кампанії зі збору врожаю кукурудзи 2015 року (а.с.25-28, 93).

За приписами п. 8.5 договору вимоги позивача у зв'язку з недоліками якості товару - насіння сільськогосподарських культур приймаються до розгляду у тому випадку, коли відбір зразків (додаткових зразків) товару здійснюється безпосередньо при його прийманні покупцем. Обов'язок відбору зразків покладається на покупця. У випадку наявності претензій щодо якості такого товару покупець має право в строк до 30 днів з дня отримання товару направити претензію на адресу відповідача. Претензія приймається до розгляду при наявності відповідного документу, що засвідчує результати аналізу середнього зразка насіння, відібраного представниками Державної насіннєвої інспекції згідно існуючої методики в присутності представника постачальника зі складанням відповідного акту. Претензії щодо неналежної якості товару прийнятого відповідно до умов п. 6.3 цього договору, яку пред'явлено після його повного або часткового використання до розгляду не приймаються (п. 8.6 договору).

Судом встановлено, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору, позивач не звертався до відповідача з письмовими претензіями щодо неналежної якості поставленого товару, лабораторного дослідження придбаного товару в акредитованій установі позивач не здійснював, зразки для такого дослідження ним з представником відповідача не відбирались.

Судом встановлено, що поставлений відповідачем товар був прийнятий позивачем без жодних зауважень. Доводи позивача про відсутність на момент прийняття товару сертифікату якості товару судом до уваги не приймаються, оскільки згідно п. 5.1 договору, копії сертифікатів якості підприємств (фірм) - виробників на товар, що поставляється на умовах оспорюваного договору, надаються на вимогу покупця. Доказів на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача з зазначеною вимогою, позивачем до матеріалів справи не надано.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на те, що відповідач, умисно увівши його в оману, під виглядом кукурудзи посівної ТОВ "Сингента" та гербіциду "Майстер Плюс" з прилипачем "Актироб Б" ТОВ "Байєр" поставив йому продукцію невідомого виробника. Такі висновки позивач зробив на підставі того, що в результаті використання у 2015 році придбаного у відповідача посівного матеріалу урожайність була значно меншою у порівняні до попередніх років та врожаю сусідніх господарств.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто, у силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презумується.

Виходячи зі змісту ст. 204 Цивільного кодексу України, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Пунктом 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 № 11 у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230-233 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Таким чином, для кваліфікації правочину як такого, що вчинений під впливом обману, виходячи зі змісту ст. 230 Цивільного кодексу України, необхідна наявність наступних умов у сукупності: наявність факту обману, наявність умислу у діях особи, яка вводить в оману іншу особу, та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману.

В порушення вимог ст.ст. 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не було доведено належними та допустимими доказами наявність обману в діях відповідача. Твердження позивача про те, що відповідачем, замість продукції ТОВ "Сингента" та ТОВ "Байєр", поставлена продукція невідомого виробника, матеріалами справи не підтверджено. Статистичні дані про підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду за 2014 рік та 2015 рік, у тому числі по посівам зернових кукурудзи (а.с.44-55), не доводять факту поставки відповідачем фальсифікованої продукції.

Матеріали справи містять офіційну відповідь ТОВ "Байєр" на адвокатський запит представника позивача в межах розслідування Кролевецьким відділенням поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області справи про шахрайство та незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару за фактом передачі 15.03.2011 від ФОП ОСОБА_5 до ФГ "Хоменко В.І." за накладними № 140, 141 спірного товару, якою підтверджено, що спірний товар в тарі з маркуванням EFKE002722, дійсно був реалізований у 2014 році через ТОВ "Спектр - Агро" () (24.01.2014), ТОВ "УАХК" () (27.01.2014) та ТОВ "ТД Насіння" () (28.01.2014). Зазначені компанії є офіційними дистриб'юторами ТОВ "Байєр" згідно даних з офіційного сайту (www.bayer.ua) (а.с.160, 142,143). Із змісту листа вбачається, що ТОВ "Баєйр" також не ставить під сумнів оригінальність товару, запакованого в тару з маркуванням EFKE002722 та EFKE006654, тобто, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи вже містять докази оригінальності придбаного позивачем спірного товару, який ТОВ "Байер" реалізує через мережу офіційних ділерів, що з огляду на відсутність будь-яких заборон на вільний продаж спірного товару (товар не знаходиться в обмеженому обігу), не виключає подальшого продажу такого товару ФОП ОСОБА_5 будь-яким посередником.

З наданих позивачем до матеріалів справи ксерокопій фотографій етикеток на мішках, в яких позивачу було поставлене посівне зерно кукурудзи також вже міститься відмітка Державної насіннєвої інспекції про походження насіння саме від виробника ТОВ "Сингента", м. Київ; ботанічну назву - насіння Zeamays L., сорт - Делітоп, наявність сертифікату, номер партії - 005027/12, рік врожаю - 2012, масу (нетто) або кількість насіння - 80000, відповідність стандарту ДСТУ 2240-93 та додаткова інформація про протруєння зерна.

Відмітка Державної насіннєвої інспекції про походження посівного насіння зерна кукурудзи вказує на те, що виробником такої продукції є ТОВ "Сингента", тобто, товар є оригінальним. Більш того, виходячи з інформації зазначеній на етикетці, суд дійшов висновку, що позивач був обізнаний з характеристиками спірного товару, в тому числі із тим, що поставлене зерно було 2012 року врожаю. А тому судом залишено поза увагою міркування позивача відносно спливу терміну придатності посівного зерна кукурудзи на момент його поставки. При цьому доказів на підтвердження того, що термін придатності посівного зерна дійсно сплив станом на 15.03.2015 позивачем до матеріалів справи надано не було, як і належних доказів про наявність вимоги до відповідача щодо надання сертифіката згідно умов п. 5.1 договору.

Як зазначив сам позивач, він був гарно обізнаний щодо характеристики продукції ТОВ "Байєр" та ТОВ "Сингента", а тому скориставшись можливістю придбати продукцію зазначених компаній по заниженій ціні у порівняні до ринкової, ним було укладено оспорюваний правочин.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності здійснюється суб'єктами господарювання на власний ризик, тобто, позивач, придбавши спірний товар по заниженій ціні у відповідача, що не є офіційним дистриб'ютором такої продукції, діяв на власний ризик.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність позивачем наявності обману, тим більш умисного, в діях відповідача, а саме поставки ним позивачу фальсифікованого товару невідомих виробників під видом продукції ТОВ "Сингента" та ТОВ "Байєр".

Таким чином, відсутні підстави для визнання спірного правочину недійсним як такого, що вчинений під впливом обману, а відтак, відсутні підстави для застосування частини 2 статті 230 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину, на яку посилався позивач в позовній заяві як на підставу своїх вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_6 на користь ФГ "Хоменко В.І." збитків внаслідок витрат по оплаті продукції за недійсним правочином у подвійному розмірі, а саме - 480000,00 грн.

Доводи позивача про відсутність у відповідача ліцензії на торгівлю пестицидами та агрохімікатами залишені судом поза увагою, оскільки виходячи із змісту ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про пестициди і агрохімікати" та приписів п. 7 ч. 3 ст. 9 ЗУ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", ліцензуванню підлягала лише господарська діяльність з торгівлі пестицидами та агрохімікатами, що є регуляторами росту рослин. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що придбаний позивачем товар, а саме гібрид кукурудзи посівної та гербіцид з прилипачем є засобом захисту рослин. Гербіцид з прилипачем є різновидом пестициду, що призначений для боротьби із шкідливою рослинністю - бур'янами, гібрид кукурудзи посівної є різновидом зернової культури.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позовні вимоги ФГ "Хоменко В.І." до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Отже рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2016 про відмову у позові є правомірним.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п.1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2016 у справі № 927/813/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фермерського господарства "Хоменко В.І." - без задоволення.

2. Матеріали справи №927/813/16 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов