ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Справа № 916/4147/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Барицької Т.Л., Гольцової Л.А.,
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства акціонерний банк "Порто-Франко"
на ухвалуГосподарського суду Одеської області від 17.06.2016
та постановуОдеського апеляційного господарського суду від 28.07.2016
у справі№ 916/4147/14 Господарського суду Одеської області
за позовомНаціонального банку України в особі Управління Національного банку України в Одеській області
доПублічного акціонерного товариства акціонерний банк "Порто-Франко"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Топ Фінанс"; 2. ОСОБА_4; 3. Дочірнє підприємство "Формет"; 4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мерканте"; 5. Дочірнє підприємство "Дирекція єдиного замовника"; 6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Грааль"; 7. Товариство з обмеженою відповідальністю "Балтік Контрол ''Україна"; 8. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінвест Холдінг"; 9. Товариство з обмеженою відповідальністю "Профчс"; 10. Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Індастріал Технік"; 11. Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибницька Ферма "Акватоп"; 12. Мале приватне підприємство "Віртус"; 13. Приватне підприємство "ТСН"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Партнерс"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору1. ОСОБА_5; 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський торговий дім"; 3. ОСОБА_6; 4. ОСОБА_7; 5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Юна-Сервіс"; 6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Горяц - Т"; 7. ОСОБА_8; 8. ОСОБА_9
за участюПрокуратури Одеської області
прозвернення стягнення на заставлені майнові права
за участю представників:

позивача:не з'явилися
відповідача: не з'явилися
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 13. ОСОБА_10
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явилися
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: не з'явилися
прокуратури:Паршутіна Ю.А.

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України в особі Управління Національного банку України в Одеській області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Порто-Франко" про звернення стягнення на заставлені майнові права, визнання кредитором та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.05.2015 у справі № 916/4147/14, з урахуванням ухвали суду від 19.05.2015 про виправлення описки, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2015, позов Національного банку України задоволено частково, зобов'язано здійснити реалізацію заставлених майнових прав шляхом переведення на Національний банк України заставлених майнових прав за договором застави майнових прав № 48 від 10.04.2014 та визнано Національний банк України кредитором за кредитними договорами, укладеними Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Порто-Франко" з наступними позичальниками:

- Кредитним договором № 80/1-13 від 05.02.2013, укладеним з ОСОБА_4, РНОК НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 09.08.1996 з усіма додатковими угодами до нього;

- Кредитним договором № 135/3-13 від 22.02.2013, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "РИБНИЦЬКА ФЕРМА "АКВАТОП", з усіма додатковими угодами до нього;

- Кредитним договором № 180/1-13 від 11.03.2013, укладеним з Малим приватним підприємством "ВІРТУС", з усіма додатковими угодами до нього.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Порто-Франко" передати Національному банку України оригінали зазначених кредитних договорів, а також всі матеріали кредитних справ та оригінали договорів забезпечення за цими договорами.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015 у даній справі вказані рішення та постанова скасовані, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 у справі № 916/4147/14 призначено судову комплексну оціночно-економічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; на вирішення судової комплексної оціночно-економічної експертизи поставлені питання: (1) яким є загальний розмір заборгованості Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" перед Національним банком України за Кредитним договором про надання кредиту для збереження ліквідності № 47 від 10.04.2014?; (2) визначити ринкову вартість (ціну) заставних майнових прав, які є предметом застави за Договором Застави майнових прав № 48 від 10.04.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Порто-Франко" та Національним банок України, станом на сьогоднішній день? Матеріали справи №916/4147/14 направлено на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 (головуючий суддя Д'яченко Т.Г., судді: Бездоля Ю.С., Малярчук І.А.) провадження у справі № 916/4147/14 зупинено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 (головуючий суддя Разюк Г.П., судді: Діброва Г.І., Принцевська Н.М.) ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 про зупинення провадження у справі № 916/4147/14 залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Порто-Франко" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить Вищий господарський суд України скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 про зупинення провадження у справі та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 у справі № 916/4147/14.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права. Скаржник вказує на те, що зупинення провадження у справі у зв'язку із призначенням судової експертизи є безпідставним, що призводить до затягування судового процесу, оскільки розмір заборгованості підтверджено матеріалами справи.

Сторони згідно з приписами статті 111-4 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач, відповідач, треті особи не скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Статтею 41 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому, в силу статті 41 ГПК України господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Як роз'яснено у пунктах 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до положень пункту 9.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", у резолютивній частині рішення про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (іпотеки) господарські суди повинні зазначати дані, визначені в частині другій статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" і в частині першій статті 39 Закону України "Про іпотеку".

Частиною 2 статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду, зокрема зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження, та початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Положення Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

У цьому Законі майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Відповідно до статті 12 цього Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Пунктом 56 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, передбачено, зокрема, що звіт про оцінку майна, складений у повній формі, повинен містити дату оцінки та дату завершення складання звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства.

В матеріалах справи міститься незасвідчена копія звітів про експертну оцінку ринкової вартості прав грошової вимоги, які не містять інформаційних джерел, їх аналіз, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна та іншу істотну інформацію тощо, а також виклад обґрунтованих висновків. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані звіти від 01.04.2015 закінчили свою дію.

Отже, враховуючи призначення місцевим господарським судом судової експертизи з метою усунення суперечностей наявних у справі доказів щодо сум заборгованості відповідача, заборгованості боржників за кредитними договорами, майнові права за якими є предметом застави, що входить до предмету доказування у справі, та беручі до уваги приписи статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" щодо змісту рішення суду про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом обґрунтовано призначено судову експертизу та правомірно на підставі пункту 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України зупинено провадження у справі.

Оскільки, апеляційним господарським судом правомірно залишено без змін ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 про зупинення провадження у справі, відсутні підставі для скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 в цій частині.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, а доводи позивача, викладені в касаційній скарзі фактично зводяться до обґрунтування відсутності обставин, необхідних для проведення експертизи, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Порто-Франко" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 про зупинення провадження та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 у справі № 916/4147/14 в частині залишення без змін ухвали про зупинення провадження у справі № 916/4147/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Л.Б. ІВАНОВА

судді Т.Л. БАРИЦЬКА

Л.А. ГОЛЬЦОВА