донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

01.02.2017 справа № 908/999/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю
від відповідача:ОСОБА_5 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від27.12.2016р.
по справі№ 908/999/15-г (суддя Носівець В. В.)
за позовомДержавного підприємства «Енергоринок», м. Київ
до відповідачаПублічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Краматорськ, Донецька область
простягнення 824 696 445,73 грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Енергоринок», м. Київ (далі «Позивач») звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Краматорськ, Донецька область (далі «Відповідач») суми основної заборгованості в розмірі 787`763`908,93 грн, суми пені в розмірі 12`686`214,44 грн,суми штрафу в розмірі 254`139,76 грн, суми інфляційних витрат у розмірі 22`409`695,17 грн та суми 3% річних у розмірі 1`582`487,43 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.05.2015р. у справі № 908/999/15-г позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Краматорськ, Донецька область на користь Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ суму основної заборгованості в розмірі 787`763`908,93 грн, суму пені в розмірі 12`686`214,44 грн,суму штрафу в розмірі 254`139,76 грн, суму інфляційних витрат у розмірі 22`409`695,17 грн, суму 3% річних у розмірі 1`582`487,43 грн та суму судового збору73 080,00 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.08.2015р. зазначене вище рішення було змінено в частині визначеного розміру пені, а також в частині судових витрат.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Краматорськ, Донецька область Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ суму пені в розмірі 1`268`621,44 грн та суму судового збору 72 068,24 грн.

03.09.2015р. Господарським судом Запорізької області було видано відповідні накази на примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 19.08.2015р. у справі № 908/999/15-г.

02.08.2016р. від відповідача на адресу Господарського суду Запорізької області надійшла заява б/н від 02.08.2016р. про розстрочення виконання рішення суду по справі № 908/999/15-г, у якій боржник, враховуючи уточнення б/н від 19.08.2016р. до заяви про розстрочку виконання рішення суду, просив суд розстрочити виконання рішення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача залишку заборгованості в розмірі 686 630 217,94 грн протягом 10 місяців починаючи з серпня 2016р. за відповідним графіком (т. 2, а. с. 52).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.08.2016р. у справі № 908/999/15-г заяву Відповідача про розстрочку виконання судового рішення від 05.05.2015р. по справі № 908/999/15-г строком на 10 місяців з серпня 2016р. по травень 2017р. задоволено. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.05.2015р. у справі № 908/999/15-г про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на користь Державного підприємства «Енергоринок» 686 630 217,94 грн заборгованості на 10 місяців, з серпня 2016р. по травень 2017р., за відповідним графіком (т. 2, а. с. 64).

08.12.2016р. на адресу Господарського суду Запорізької області від Відповідача надійшла заява б/н від 08.12.2016р. про розстрочення виконання рішення суду по справі № 908/999/15-г, у якій боржник, враховуючи уточнення б/н від 19.12.2016р. до заяви про розстрочку виконання рішення суду, просив суд змінити спосіб та порядок виконання судового рішення (т. 3, а. с. 223) шляхом розстрочення виконання щодо залишку стягнутої суми (684 304 125,94 грн.) рішення на три роки, починаючи з грудня 2016р.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.12.2016р. у справі № 908/999/15-г у задоволенні цієї заяви Відповідача відмовлено.

Того ж дня, 20.12.2016р., Відповідач звернувся до суду першої інстанції із аналогічною заявою б/н від 20.12.2016р. про розстрочку виконання судового рішення від 05.05.2015р. у справі № 908/999/15-г, в якій, ураховуючи уточнення б/н від 22.12.2016р. до зазначеної заяви просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення (т. 3, а. с. 223) шляхом розстрочення виконання щодо залишку стягнутої суми (684 304 125,94 грн.) рішення на три роки, починаючи з грудня 2016р. При цьому у якості обґрунтування заяви Відповідач посилався на ті-самі докази та обставини, які надавалися суду із заявою від 08.12.2016р.

Ухвалою від 27.12.2016р. місцевий господарський суд з посиланням на норму ст. 121 ГПК України, частково задовольнив цю заяву відповідача та розстрочив виконання рішення від 05.05.2015р. у справі 908/999/15-г в частині стягнення залишку основного боргу в розмірі 684 304 125,94 грн протягом 3 (трьох) років, починаючи з грудня 2016р., згідно відповідного графіку (т. 4, а. с. 57-58).

У частині задоволення заяви відповідача про зміну способу виконання рішення відмовлено.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже, такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт посилається на те, що ухвала винесена судом за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи. Так, позивач зазначає, що судом не було враховано його тяжкий фінансовий стан, а отже було порушено принцип рівності учасників судового процесу.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просить суд скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.12.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Донецькобленерго», м. Краматорськ, Донецька область в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/999/15-г повністю.

Представник відповідача 31.01.2017 року надіслав до суду відзив та в судовому засіданні звернувся з проханням апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.12.2016 року без змін.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду прийнятою з порушенням норм процесуального права, а апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу та вирішуючи питання щодо надання розстрочки виконання рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення суду по даній справі, у зв'язку з чим наявні всі підстави для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення. Господарський суд виходив з того, що фінансовий стан Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» нестабільний, фінансово знаходиться в прямій залежності від ступеню виконання зобовязання споживачів перед відповідачем, наявна дебіторська заборгованість. Проте колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно приписів ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, може відстрочити або розстрочити виконання рішення суду.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до п.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 зазначеної постанови передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи із наведеного, в основу судового рішення про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Таким чином, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку розстрочки.

Отже, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення на підставі ст.121 ГПК України, місцевий господарський суд повинен був врахувати матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача та також може призвести до негативних наслідків для нього.

Колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд наведених вимог не врахував.

Так, господарський суд Запорізької області прийняв до уваги факти та доводи відповідача, не встановивши при цьому матеріальний інтерес позивача, що є порушенням принципів змагальності та рівності сторін перед законом і судом, передбачених ст.ст. 42 та 43 ГПК України.

Як вбачається із заяви про розстрочку виконання рішення суду в даній справі, Відповідач посилається на відсутність коштів в розмірі, необхідному для одночасного задоволення вимог стягувача, що пов'язане з його тяжким фінансовим становищем.

Проте судом першої інстанції не враховано, що фінансове становище позивача також є вкрай важким, оскільки позивач зобовязаний перед генеруючими компаніями здійснювати своєчасну оплату вартості придбаної у них електричної енергії, а наскільки вчасно будуть виконані ці обовязки, залежить від покупців електричної енергії, які в свою чергу повинні своєчасно розрахуватись перед Державним підприємством «Енергоринок». Так, загальна заборгованість позивача перед кредиторами (генеруючими) компаніями дорівнює 29 719 273 475,87 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином завіреною Довідкою про стан кредиторської заборгованості Державного підприємства «Енергоринок» перед виробниками електричної енергії станом на 01.12.2016р. (т. 3, а. с. 195-200). Однак судом ці докази не були досліджені і їм не надано належної правової оцінки.

Надання розстрочки в даному випадку здійснене без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, що порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення. Крім того, колегія суддів не вбачає виняткових обставин для застосування судом норм ст.121 ГПК України у вигляді надання розстрочки виконання рішення.

Судова колегія наголошує, що аргументи, викладені відповідачем у заяві б/н від 20.12.2016р. були такими саме, що були ним викладені у попередніх, аналогічних заявах про розстрочення виконання рішення суду, які були розглянуті та оцінені судом ще при прийнятті ухвал Господарського суду Запорізької області від 22.08.2016р. та від 20.12.2016р. у справі № 908/999/15-г.

Слід також зауважити, що суд прийняв спірну ухвалу до закінчення терміну розстрочення виконання рішення, визначеного в ухвалі суду від 22.08.2016р., яка набула законної сили в день її прийняття, відтак є обовязковою на всій території України (ст..ст. 4-5, 115 ГПК України), у тому числі й для суду, який розглядав нову заяву відповідача в порядку ст. 121 ГПК України. Такі дій місцевого господарського суду є порушенням принципу правової визначеності, закладений у ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд не належним чином проаналізувавши наявні у справі докази; не врахувавши матеріальні інтереси обох сторін справи (їх фінансовий стан, наявність інфляційних процесів у економіці держави тощо); дійшов незаконного висновку про наявність підстав для нового розстрочення виконання рішення суду, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала від 27.12.2016р. про розстрочення виконання рішення скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.12.2016р. у справі № 908/999/15-г скасувати.

У задоволенні заяви б/н від 20.12.2016р. Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Краматорськ, Донецька область про розстрочку виконання судового рішення від 05.05.2015р. по справі № 908/999/15-г відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Краматорськ, Донецька область () на користь Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ () 1 600,00 грн на відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Запорізької області видати накази на примусове виконання цієї постанови, оформивши їх у відповідності до вимог ст.18 Закону України Про виконавче провадження.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: Т. М. Колядко

ОСОБА_3

Надруковано 4 примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 - ДАГС.