ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р.Справа № 922/3742/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Нікопольске виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольскої міської ради, м. Нікополь
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Україна", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився.

відповідача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 05.12.2016).

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Нікопольске виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольскої міської ради, звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Україна", м. Харків, в якій просить суд стягнути з останнього 15 498,0грн. грошових коштів сплачених за товар неналежної якості , витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,0грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги. позивач посилається на укладення між сторонами договору поставки лічильника-витратоміра № П-01.08/2008/197 та договору на проведення підрядних робіт № ПУ -01.08/2008/198.

Як вказував позивач у позовній заяві, з боку останнього умови, викладені у вищезазначених договорах були виконані у повному обсязі, так, позивачем було прийнято і оплачено лічильник-витратомір ДНЕПР-7» для відкритих каналів, лотків та колекторів типу "Біла миша" та були сплачені грошові кошти за поставлений товар, однак відповідачем було поставлено на адресу позивача неякісний товар , у зв'язку із чим позивач 05.05.2016р. за вих. № 6-0127/1701 КП "Нікопольводоканал" цінним листом на адресу відповідача було направлено лист з повідомленням про відмову від договору поставки № П-01.08/2008/197 від 01.08.2008р. та вимогою в повному обсязі повернути грошові кошти у розмірі 15798.00грн., сплачені позивачем за товар неналежної якості.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом .

Ухвалою господарського суду від 04.11.2016р. порушено провадження у справі№922/3742/16, розгляд справи призначено на 22.11.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 22.11.2016 року задоволено клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 06.12.216 року .

Ухвалою господарського суду від 06.12.2016 року, задоволено клопотання відповідача щодо відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 20.12.2016 року.

16.12.2016 року від відповідача, через канцелярію господарського суду (вх.№43151 ) надійшов відзив на позовну заяву в якому останній заперечував проти заявлених позовних вимог, вказуючи на те, що позивачем було порушено умови п.8.6. договору поставки № П-01.08/2008/197, оскільки Позивачем не було складено 16.12.2016 року від відповідача, через канцелярію господарського суду (вх.№43151 ) надійшов відзив на позовну заяву в якому останній заперечував проти заявлених позовних вимог, вказуючи на те, що позивачем було порушено умови п.8.6. договору поставки № П-01.08/2008/197, оскільки позивачем не було складено відповідного акту, також вказує на те, що ТОВ «Дніпро-Україна» було поставлено КП Нікопольводоканал» товар належної якості, а КП «Нікопольводоканал» належним чином не доведено наявність істотного порушення вимог щодо якості поставленого товару, Відповідач вважає позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ Дніпро-Україна» грошових коштів у розмірі 15498,00 грн. та судових витрат необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, крім того просить суд застосувати позовну давність до заявлених позивачем позовних вимог, посилаючись на те, що датою закінчення строку позовної давності у зв'язку з недоліками проданого товару є 21.06.2015року.

В судовому засіданні 20.12.2016 року оголошено перерву до 27.12.2016 року.

Позивач в призначене судове засідання 27.12.2016 року не з'явився, через канцелярію господарського суду електронною поштою (вх.№2651 та вх.№2639 від 26.12.2016 року) надав додаткові письмові пояснення стосовно заявлених позовних вимог, в яких останній заперечував проти клопотання щодо спливу гарантійного строку, оскільки вважає вищевказані заперечення відповідача суб'єктивною думкую, зокрема, вказуючи на те, що 20.06.2014 року прилад обліку прийнятий відповідачем на гарантійне обслуговування та не повернутий позивачу до теперішнього часу, тому на думку позивача, відсутні правові підстави вважати, що гарантійний строк закінчився.

Крім того, у поданих поясненнях представник позивача, категорично не погоджується з позицією відповідача щодо застосування строків позовної давності, враховуючи те, що придбаний підприємством позивача прилад обліку не пропрацював навіть протягом гарантійного строку і до теперішнього часу перебуває на гарантійному ремонті, що підтверджує і сам відповідач, перебіг позовної давності перервано вчиненням відповідача дій, які свідчать про визнання ним певного обов'язку, таким чином, на думку позивача, строки звернення до суду за захистом своїх прав нами не порушені, а посилання відповідача на порушення строків позовної давності не містять жодних правових підстав.

Відповідач в судовому засіданні 27.12.2016 року заперечував проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у письмових запереченнях (вх.№44290 від 26.12.2016 року) в яких вказував на те, що у період з 20.06.2014 р. до теперішнього часу позивач відмовлявся від будь-яких переговорів щодо отримання обладнання після гарантійного обслуговування та звернувся за захистом своїх прав до суду. Проте суди трьох інстанцій відмовили у задоволенні позовних вимог КП «Нікопольводоканал».

Вважає, що ТОВ «Дніпро-Україна» належним чином виконувало зобов'язання за договором поставки щодо проведення гарантійного обслуговування товару при виявлені недоліків в роботі приладу в межах гарантійного строку, а також належним чином роз'яснило КП «Нікопольводоканал» причини виходу приладу обліку з ладу та запропонувало спосіб запобігання подальшим проблемам в експлуатації обладнання на умовах, передбачених договором № ПУ-01.08/2008/198.

Таким чином, оскільки ТОВ «Дніпро-Україна» було поставлено КП «Нікопольводоканал» товар належної якості, а КП «Нікопольводоканал» належним чином не доведено наявність істотного порушення вимог щодо якості поставленого товару, відповідач вважає позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ «Дніпро-Україна» грошових коштів у розмірі 15498,00 грн. та судових витрат необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2016 року, задоволено клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи. Продовжено строк розгляду спору на підставі ч.3 ст.69 ГПК України, до 18.01.2017року. Розгляд справи відкладено до 17.01.2017 року.

Представник позивача в судове засідання 17.01.2017 року не з'явився, електронною поштою, через канцелярію господарського суду (вх.№107 від 16.01.2017 року ) звернувся щодо розгляду справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.01.2017 року заперечував проти заявлених позовних вимог у повному обсязі, через канцелярію господарського суду (вх.№1085 від 16.01.2017 року ) надав письмові пояснення №2 в підтвердження своєї позиці по суті спору .

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши представника відповідача, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Україна», як постачальником, та комунальним підприємством «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», як покупцем, 01.08.2008 року укладено договір поставки № П-01.08/2008/197.

Предметом вказаного договору є правовідносини, за якими постачальник зобовязався у зумовлені строки передавати у власність покупцю, а покупець у порядку та на умовах, передбачених цим договором, прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення (п.2.1 договору поставки).

Згідно із п.2.2 договору поставки найменування, асортимент, номенклатура, кількість, якість та ціна для кожного окремого товару, з підключенням придбаного приладу обліку до місяця комерційного обліку або без нього, а також умови поставки товару, визначаються в специфікаціях.

Пунктом 3.2 договору поставки постачальник зобовязаний передати покупцю разом із товаром всі необхідні технічні та інші документи, які супроводжують товар, та які необхідні для його експлуатації.

За умовами п.4.7 договору поставки товар передається постачальником покупцю згідно підписаної видаткової накладної або оформленого акту приймання-передачі.

Відповідно до п.8.1 договору поставки постачальник гарантує якість та комплектність товару та його повну відповідність ТУ 4213-079-0. У випадку виявлення дефектів товару або, у випадку його невідповідності умовам дійсного договору , постачальник зобовязаний своїми силами та за власний рахунок. В строк не пізніше. Ніж 20 календарних днів, за вимогою покупця, негайно усунути всі виявлені дефекти.

Пунктом 8.2 договору поставки покупець може заявляти постачальнику рекламації відносно якості товару на протязі 20 календарних днів та відносно відносно кількості/комплектності товару (недопоставка/перевищення кількості товару або комплектності товару, що не відповідає Специфікації на протязі 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня здійснення поставки товару.

Разом з тим, між сторонами у справі укладено договір на проведення підрядних робіт № ПУ-01.08/2008/198 від 01.08.2008 року.

Предметом вказаного договору є правовідносини, за якими підрядник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором. На свій ризик виконати роботи за завданням замовника з використанням матеріалів замовника, а замовник зобовязується в порядку та на умовах договору оплатити та прийняти: підключення придбаного приладу обліку до місяця комерційного обліку згідно з технічним завданням замовника.

Згідно із п.10.1 договору підряду у випадку порушення правил гарантійної експлуатації, виконання ремонту обладнання не спеціалістами підрядника, а також у випадку вандалізму, антисанітарного стану, відсутності або пошкодження фірмових наклейок або меток, винних дій третіх осіб, заміна обладнання не здійснюється, а ремонт (при необхідності з виїздом спеціалістів підрядника) сплачується за рахунок замовника.

Пунктом 10.2 договору підряду підрядник гарантує безперебійну роботу обладнання на протязі 1 року з моменту підключення та підписання акту виконаних робіт по підключенню приладу обліку до місяця обліку при умові дотримання правил гарантійної експлуатації (в обовязковому порядку: джерело живлення напругою 220В, частотою 50,0 + 1,0 Гц з надійним заземленням). До експлуатації, технічному обслуговуванню та демонтажу повинні допускатись тільки спеціалісти, що вивчили технічний опис та керівництво по експлуатації приладів обліку, які пройшли інструктаж по техніці безпеки при роботі з електричним устаткуванням та радіоелектронною апаратурою.

Відповідно до п.10.3 договору підряду на протязі строку гарантійної експлуатації, у випадку недоліків в роботі обладнання, або виходу його з ладу з вини підрядника (або при наявності виробничого браку), його ремонт або заміна виконуються за рахунок підрядника

Умовами п.10.4 договору підряду наявність недоліків і строки їх усунення фіксуються двостороннім актом підрядника і замовника.

У відповідності до п.11.1 договору підряду у виникненні ситуації, при якій показання приладів обліку з будь-якої причини, що не залежить від підрядника, перестали задовольняти вимогам замовника або при неможливості налагоджування обладнання в звязку з технологічними режимами на обєкті, кошти, перераховані замовником підряднику за спеціалізовані роботи по налагоджуванню придбаного приладу обліку до місяця обліку, поверненню не підлягають.

Виконання відповідачем умов вказаних договорів щодо поставки та встановлення обладнання підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.

Якість поставленого товару підтверджено свідоцтвом про визнання від 13.05.2005року серія Д№0010963 витратоміри-лічильники ультразвукові ДНЕПР-7, зареєстровані в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, допущені до застосування в Україні за № 15206-02.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем неодноразово здійснювався гарантійний ремонт поставленого обладнання.

За результатами обстеження приладу обліку під час здійснення гарантійного ремонту Відповідач виявив, що обладнання неодноразово виходило з ладу через пошкодження первинних перетворювачів агресивними стічними водами, у яких кількість шкідливих речовин перевищує гранично допустиму концентрацію.

Відповідач листом № 35 від 21.03.2013 р. звернувся до КП «Нікопольводоканал» з пропозицією щодо надання результатів аналізу хімічного вмісту стічних вод, проведеного акредитованою лабораторією, з метою виявлення та усунення причин виходу з ладу приладу обліку. Також зазначеним листом ТОВ «Дніпро-Україна» запропонувало проведення спільного дослідження стічних вод з залученням представників сторін на обєктах Позивача.

Позивач направив ТОВ «Дніпро-Україна» відповідь листом № 6-0127/774 від 26.03.2013 р. у якому зазначив, що кількість шкідливих речовин у стічних водах не перевищує гранично допустиму концентрацію, проте будь-яких доказів наведеного твердження до листа не долучив.

Відповідач звернувся до КП «Нікопольводоканал» листом № 44 від 05.04.2013 р. з пропозицією щодо проведення модернізації приладу обліку за рахунок Позивача з метою уникнення подальшого виходу обладнання з ладу.

04.04.2014 р. Відповідачем буд наданий КП «Нікопольводоканал» гарантійний лист, яким ТОВ «Дніпро-Україна» гарантувало працездатність приладу обліку протягом 12 місяців, тобто з 4 квітня 2014 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, в межах гарантійного строку було виявлено недоліки приладу обліку, про що складено відповідні акти виконаних робіт від 21.11.2008р. та від 04.04.2014р., підписані обома сторонами договору, у зв'язку з чим вказаний товар було направлено на гарантійне обслуговування постачальнику, внаслідок проведення якого, на виконання умов договору, а також вимог чинного законодавства, мають бути безоплатно усунуто виявлені недоліки поставленого товару.

У звязку з заявою КП «Нікопольводоканал» від 17.06.2014 р. на обслуговування приладу обліку Відповідач листом № 23 від 18.06.2016 р. запропонував Позивачу демонтувати прилад обліку та направити йому для проведення діагностики перевізником, а також просив надати додаткову інформацію, що необхідна для проведення обслуговування: фотографії рівнів сигналів на кожному з інформаційних блоків, а також інформацію, яку КП «Нікопольводоканал» вважає доцільною для ефективного вирішення питання (Відповідач листом № 35 від 21.03.2013 р. звертався до КП «Нікопольводоканал» з пропозицією щодо надання результатів аналізу хімічного вмісту стічних вод, проведеного акредитованою лабораторією, з метою виявлення та усунення причин виходу з ладу приладу обліку).

Таким чином, 20.06.2014 р. прилад обліку був прийнятим Відповідачем на діагностику.

Згідно з п. 5.1.4. договору на проведення підрядних робіт № ПУ-01.08/2008/198 Підрядник зобовязаний своєчасно попередити Замовника про наявність обставин, що не залежать від Підрядника, які загрожують якості підключення.

Листом за вих. № 84 від 08.07.2014 р. відповідач розяснив КП «Нікопольводоканал» причини виходу приладу обліку з ладу.

Статтею 174 Господарського України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Стаття 175 Господарського кодексу України передбачає, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 678 ЦК України передбачає, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

- пропорційного зменшення ціни;

- безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

- відшкодування витрат на усунення недоліків товару;

- відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

- вимагати заміни товару.

Як наголошував позивач в позовній заяві, КП «Нікопольводоканал»(позивач) 05.05.2016 р. направило цінним листом на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Україна", м. Харків (відповідача) лист за вих. № 6-0127/1701 з повідомленням про відмову від договору поставки № П-01.08/2008/197 та вимогою в повному обсязі повернути грошові кошти у розмірі 15798,00 грн., сплачені за товар неналежної якості, що є порушенням вимог статей 268, 269 ГК України, вищевказані обставини стали підставою звернення позивача з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 6 ст. 268. Господарського кодексу України передбачено, зокрема, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.

Стаття 269 Господарського кодексу України передбачає гарантії якості товарів та претензії у зв'язку з недоліками поставлених товарів, а саме відповідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 передбачено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред'явлення постачальникові претензій у зв'язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Стандартами, технічними умовами або договором щодо товарів, призначених для тривалого користування чи зберігання, можуть передбачатися більш тривалі строки для встановлення покупцем у належному порядку зазначених недоліків (гарантійні строки). Сторони можуть погодити в договорі гарантійні строки більш тривалі порівняно з передбаченими стандартами або технічними умовами.

Гарантійний строк експлуатації обчислюється від дня введення виробу в експлуатацію, але не пізніше одного року з дня одержання виробу покупцем (споживачем), а щодо виробів народного споживання, які реалізуються через роздрібну торгівлю - з дня роздрібного продажу речі, якщо інше не передбачено стандартами, технічними умовами або договором.

Гарантійний строк придатності та зберігання товарів обчислюється від дня виготовлення товару.

Постачальник (виробник) гарантує якість товарів у цілому. Гарантійний строк на комплектуючі вироби і складові частини вважається рівним гарантійному строку на основний виріб, якщо інше не передбачено договором або стандартами (технічними умовами) на основний виріб.

Постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно пункта 8.6. договору поставки № П-01.08/2008/197 передбачений порядок дій сторін у випадку виявлення непрацездатності товару, а саме: Покупець складає «Акт про виявлення непрацездатності Товару», в якому повинні бути вказані: зовнішні прояви відмови Товару (у вигляді короткого опису), зовнішній вид Товару (фото комплексу поставки в місці його встановлення), який повинен бути підписаний Сторонами.

Тобто, суд вважає, належним доказом виявлення непрацездатності товару є «Акт про виявлення непрацездатності Товару», що повинен бути підписаний обома сторонами.

Відповідно до п. 6.2. договору № ПУ-01.08/2008/198 та п. 9.2. договору № ПУ-01.08/2008/197 сторони не несуть відповідальність за порушення своїх зобовязань за договором, якщо таке порушення сталося не з їх вини.

КП «Нікопольводоканал» та «Дніпро-Україна» було укладено акти: Акт виконаних робіт від 21.11.2008 р., Акт виконаних робіт від 15.01.2009 р., Акт виконаних робіт від 20.03.2009 р., Акт виконаних робіт від 04.04.2009 р.

Акт виконаних робіт від 21.11.2008 р. містить відомості про виявлення несправності приладу обліку та їх короткий опис, проте зазначений акт не містить фото комплексу поставки в місці його встановлення.

Акт виконаних робіт від 15.01.2009 р., Акт виконаних робіт від 20.03.2009 р., Акт виконаних робіт від 04.04.2009 р. містять відомості про встановлення приладу обліку після проведення гарантійного обслуговування.

Проаналізувавши матеріали справи та відповідні норми права, господарський суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює спеціальний порядок складання акту про непридатність продукції протягом гарантійного терміну, за таких умов ці обставини можуть бути встановлені будь-якими доказами у відповідності із ст. 32 ГПК України.

Відповідно до норм Інструкції про порядок приймання продукції виробничо - технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Держарбітража при ОСОБА_2 СРСР від 25 квітня 1966 р.№П-7, зокрема п.29 вищевказаної інструкції зазначено, якщо між виготівником і одержувачем виникнуть розбіжності про характер виявлених дефектів і причини їх виникнення, то для визначення якості продукції одержувач зобов'язаний запросити експерта бюро товарних експертиз, представника відповідної інспекції за якістю або іншу компетентну організацію.

Згідно п. 33 Інструкції П-7 акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому даною Інструкцією, якщо інше не передбачено основними та особливими умовами поставки іншими обов'язковими правилами та договором.

Таким чином, оскільки договір поставки № П-01.08/2008/197 не містить особливих умов щодо порядку складання акту про приховані недоліки, виявлені в продукції, такий акт повинен був бути складений Позивачем у порядку, передбаченому Інструкцією П-7.

Матеріалами справи підтверджено складення між КП «Нікопольводоканал» та «Дніпро-Україна» актів: Акт виконаних робіт від 21.11.2008 р., Акт виконаних робіт від 15.01.2009 р., Акт виконаних робіт від 20.03.2009 р., Акт виконаних робіт від 04.04.2009 р.

Наведені акти за своїм змістом не відповідають вимогам Інструкції № П-7 до акту про приховані недоліки, виявлені в продукції, а також складені з порушеннями вимог Інструкції № П-7.

Згідно з п. 18, пп. Д п. 29 Інструкції № П-7 повідомлення про виклик представника виготовлювача повинно бути направлено йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 год. після виявлення невідповідності якості товару. Акт про приховані недоліки товари повинен містити дату і номер телефонограми або телеграми про виклик представника виготовлювача або відмітку про те, що виклик виготовлювача Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими правилами або договором не передбачений

Згідно з п. 13 та пп. В Інструкції № П-7, приймання продукції проводиться уповноваженим на то керівником підприємства - отримувача або його заступником, компетентними особами. Ці особи несуть відповідальність за суворе дотримання правил приймання продукції. Акт про приховані недоліки повинен містити прізвища, ініціали людей, які брали участь у прийманні продукції за якістю і в складанні акту, місце їх роботи, займані ними посади, дата і номер документа про повноваження представника на участь у перевірці продукції за якістю і комплектності, а також вказівку про те, що ці особи ознайомлені з правилами приймання продукції за якістю.

Згідно пп. 2 п. 30 Інструкції № П-7 в акті перед підписом осіб, які брали участь у прийманні, повинно бути зазначено, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акта, що містить дані, що не відповідають дійсності.

Таким чином наведені вище Акти виконаних робіт складені з порушенням зазначених вимог Інструкції № П-7до акту про приховані недоліки, виявлені в продукції.

Наявні процедурні порушення порядку складання Актів виконаних робіт унеможливлюють використання цих актів як допустимих доказів істотного порушення Відповідачем вимог щодо якості поставленого товару.

Крім того, п. 8.6. договору поставки № П-01.08/2008/197 передбачено, що у випадку виявлення непрацездатності поставленого Товару, Покупець складає «Акт про виявлення непрацездатності Товару», в якому повинні бути вказані: зовнішні прояви відмови Товару (у вигляді короткого опису), зовнішній вид Товару (фото комплексу поставки в місці його встановлення), який повинен бути підписаний Сторонами.

Проте в порушення п. 8.6. договору поставки позивачем не було складено відповідного акту.

Надані до справи позивачем докази, не можуть бути прийняті судом до уваги як докази, оскільки вони не є висновками спеціалістів компетентних організацій (експертними висновками), а складені ними акти є такими, що не відповідають вимогам Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю", затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_2 СРСР від 25.04.66 р. № П-7, в зв'язку з чим, на думку суду, поведінка відповідача не може бути кваліфікована як правопорушення.

Таким чином, оскільки КП «Нікопольводоканал» належним чином не доведено наявність істотного порушення вимог щодо якості поставленого товару, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ «Дніпро-Україна» грошових коштів у розмірі 15498,00 грн. необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, відповідач у відзиві на позовну заяву (вх.№43151) заявив про застосування позовної давності.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Так, господарський суд повинен зясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Аналогічну позицію викладено у пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 №10.

Тому, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог через недоведеність позовних вимог, судом строк позовної давності не застосовується.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.129, 144 Конституції України, ст.ст. 6, 626, 628, 632, 648, 651, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення складено 20.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_3