ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. Справа № 922/3748/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Пелипенко Н.М. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №1 від 04 листопада 2016 року;

1-го відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю № 08-11/95/2-17 від 10 січня 2017 року;

2-го відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю № 08-11/134/2-17 від 11 січня 2017 року;

3-го відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю б/н від 14 листопада 2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Су-15 (вх. № 50 Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у справі №922/3748/16

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "ЖК Тріумф", м.Харків

до 1) Харківської міської ради, м. Харків

2) Виконавчого комітету Харківської міської ради, м. Харків

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "СУ-15", м. Харків

про визнання недійсним розпорядження

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у справі №922/3748/16 (суддя Ємельянова О.О.) призначено по даній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_4. Зупинено провадження у справі №922/3748/16 до надання судовими експертами висновку із судової будівельно-технічної експертизи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СУ-15" з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у справі №922/3748/16 в частині зупинення провадження у даній справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається, зокрема, на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не було належним чином обґрунтовано необхідність зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи та порушено право другого відповідача на справедливий розгляд даної справи упродовж розумного строку.

У відзиві на апеляційну скаргу третього відповідача (вх. №465 від 17.01.2017р.) перший відповідач - Харківська міська рада, просить задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Су-15 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у справі №922/3748/16 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у частині зупинення провадження у справі.

В обґрунтування своєї правової позиції посилається, зокрема, на те, що позовні вимоги спрямовані на скасування розпорядження міського голови та свідоцтва про право власності у частині спірних приміщень, а тому, на думку, першого відповідача, судом першої інстанції недоцільно призначено будівельно-технічну експертизу у даному судовому провадженні та може стати причиною затягування процесу вирішеня справи по суті.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06 січня 2017 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Су-15 до провадження, розгляд справи призначено на 17 січня 2017 року.

У призначене судове засідання представники учасників процесу зявились.

Представники Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "СУ-15" підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Господарського суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у справі №922/3748/16 скасувати.

Представник позивача, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, позивач Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "ЖК Тріумф", звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "СУ-15" про:

1) визнання недійсним розпорядження Харківського міського голови № 1145 від 24.03.2011 року "Про видачу свідоцтв про право власності на нерухоме майно" у частині видачі свідоцтва про право власності Товариству з обмеженою відповідальністю "СУ-15" нежитлових приміщень технічного поверху № 11, 12 загальною площею 60.4 кв.м. (реєстраційний номер майна 33288558), на нежитлові приміщення технічного поверху № 9,10 загальною площею 79,3 кв.м. (реєстраційний номер майна 33288561), нежитлові приміщення технічною поверху № 13,16 загальною площею 83.1 кв.м. (реєстраційний номер майна 33288565), нежитлові приміщення технічного поверху № 14,15 загальною площею 90.3 кв.м. (реєстраційний номер майна 33288569), у багатоквартирному будинку літ. А-22, розташованого за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Науки, буд. 47/1;

2) скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н від 28.03.2011 року, видане на підставі розпорядження Харківського міського голови № 1145 від 24.03.2011 року "Про видачу свідоцтв про право власності на нерухоме майно" у частині видачі свідоцтва про право власності Товариству з обмеженою відповідальністю "СУ-15" нежитлових приміщень технічного поверху № 11, 12 загальною площею 60.4 кв.м. (реєстраційний номер майна 33288558), на нежитлові приміщення технічного поверху № 9,10 загальною площею 79,3 кв.м. (реєстраційний номер майна 33288561), нежитлові приміщення технічною поверху № 13,16 загальною площею 83.1 кв.м. (реєстраційний номер майна 33288565), нежитлові приміщення технічного поверху № 14,15 загальною площею 90.3 кв.м. (реєстраційний номер майна 33288569), у багатоквартирному будинку літ. А-22, розташованого за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Науки, буд. 47/1 та до стягнення заявлені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами вимог статей 319, 321 Цивільного кодексу України в частині непорушності права власності на майно, яке належить власникам квартир відповідно до закону.

Представник позивача звернувся до господарського суду Харківської області з заявою (вх. № 442422 від 12.12.2016р.) про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання, викладенні у заяві (т.2, а.с.5-7). Просив доручити проведення судової будівельно-технічної експертизи Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. ОСОБА_4 (61177, м. Харків, вул. Золочівська, буд. 8-а).

Місцевий господарський суд, розглянувши матеріали справи, керуючись статтею 41 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що обставини на які посилаються сторони в обґрунтування своїх вимог та заперечень, мають значення для правильного вирішення справи та не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування, а також, зважаючи на те, що для правильного та обєктивного розгляду даного спору необхідно зясувати питання, що потребують спеціальних знань, дійшов висновку про необхідність частково задовольнити клопотання позивача та призначити у даній справі судову будівельно-технічну експертизу.

Також, на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України, суд зупинив провадження у справі до вирішення питань, поставлених господарським судом перед судовим експертом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України), і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках призначення господарським судом судової експертизи (пункт 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи зі змісту частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, необхідною передумовою для застосування такого необов'язкового виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Призначення і проведення судової експертизи врегульовано статтею 41 Господарського процесуального кодексу України, згідно з частиною першої якої для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006р. зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, Суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням господарським судом судової експертизи є правом суду, а не його обов'язком. При цьому судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування або наявні у справі докази є суперечливими.

Зупиняючи провадження у справі на підставі пункту 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, суд повинен в обов'язковому порядку обґрунтувати необхідність призначення судової експертизи та навести підстави і мотиви такого призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є скасування розпорядженя міського голови та свідоцтва про право власності у частині спірних приміщень.

Так, в обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що у спірних нежитлових приміщеннях технічного поверху знаходяться комунікації, які необхідні для обслуговування поверхів даного будинку, будинкове інженерне обладнання, тобто спірні нежитлові приміщення належать до допоміжних приміщень, а тому є сумісною власністю усіх співвласників будинку, у звязку з чим не підлягають відчуженню і перебуванню у приватній або частковій власності інших осіб.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог, зазначає, що спірне нерухоме майно є нежитловими приміщеннями, що розташовані в багатоповерховому житловому будинку по пр-т. Науки, 47/1 у м. Харкові та зазначає, що зазначені нежитлові приміщення з функціональним призначенням «Творчі майстерні» введено в експлуатацію по закінченню будівництва усього житлового будинку, а тому, на його думку, дані приміщення є окремими обєктами цивільно-правових відносин.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції станом на 2011 рік) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення), тоді як нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Таким чином, істотне значення для даного спору має питання чи є спірні приміщення допоміжними приміщеннями житлового будинку за адресою: м. Харків, пр-т. Науки, 47/1 та яке їх функціональне призначення.

Обставини на які посилається позивач та відповідачі, не можуть бути доведені сторонами за допомогою інших засобів доказування, оскільки вирішення питання про ці обставини, їх наявність чи відсутність належить до сфери спеціальних, та належать до кола питань, що вирішуються будівельно-технічною експертизою.

Згідно пункту 5.1. розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз (затв. Наказом Мінюсту України від 08.10.1998р. №53/5 Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень) (далі Інструкція) до основних завдань судової будівельно-технічної експертизи крім іншого, зокрема, відносяться питання визначення можливості та розробки варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) обєктів нерухомого майна.

У пункті 5.1.1 Інструкції визначено орієнтований перелік вирішуваних питань, серед яких, зокрема, яке функціональне призначення приміщень, чи належать приміщення будинку до нежитлових (допоміжних); чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити (виділити частку; визначити порядок користування) об'єкт нерухомого майна відповідно до часток співвласників (вказати частки); які варіанти розподілу (виділення частки; визначення порядку користування) об'єкта нерухомого майна можливо визначити відповідно до часток співвласників (вказати частки) та вимог нормативно-правових актів.

Таким чином, суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі у звязку з призначенням по справі судової будівельно-технічної експертизи, діяв в межах наданих йому повноважень, керуючись нормами вказаної статті, та з метою повного та обєктивного вирішення даного господарського спору, оскільки порушені відповідачем в клопотанні про призначення експертизи питання повязані з предметом позовних вимог у даній справі та потребують спеціальних знань при їх вирішенні.

Колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що обставини, зазначені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, є відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України підставою для призначення по справі судової експертизи, тому дану процесуальну дію здійснено місцевим господарським судом у межах наданих йому прав, у відповідності до норм чинного Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, статтею 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено оскарження ухвал про призначення судової експертизи.

Таким чином, положення ухвали господарського суду стосовно призначення судової експертизи не підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала місцевого господарського суду про призначення судової експертизи та про зупинення у зв'язку з цим провадження у справі може бути переглянута в апеляційному чи касаційному порядку лише в частині зупинення провадження.

Така правова позиція викладена Вищим господарським судом України у пункті 19 постанови Пленуму Про деякі питання практики призначення судової експертизи № 4 від 23 березня 2012 року.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції у зв'язку із призначенням судової експертизи дійшов висновку про необхідність на час її проведення зупинити провадження у справі № 922/3748/16 до надання суду письмового висновку про результати проведеної експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

При цьому, зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію. Крім того, перелік підстав відкладення розгляду справи не є вичерпним, а зупинити провадження у справі господарський суд може лише з підстав, установлених законом.

Так, пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18, статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії, що зумовлює зупинення провадження у справі.

Враховуючи, що направлення матеріалів справи №922/3748/16 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора ОСОБА_4 унеможливлює подальший розгляд судом даної справи, а також зважаючи, що проведення судової експертизи з урахуванням поштового обігу з пересилання матеріалів справи, може перевищувати встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строки розгляду справи, суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі відповідно до пункту 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 04.11.2015р. у справі №922/4581/14, від 24.06.2015р. у справі № 916/1757/14, від 10.03.2016 у справі № 923/1591/15.

Крім того, оскаржувана ухвала повністю відповідає вимогам статті 86 Господарського процесуального кодексу України України, а також відповідає рекомендаціям, викладеним в постанові Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи № 4 від 23 березня 2012 року, оскільки містить обґрунтовані мотиви її винесення, а саме: необхідність вирішення питань щодо функціонального та цільового призначення спірних приміщень. Суд першої інстанції вказав обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, потребують спеціальних знань, та визначив конкретні підстави для проведення експертизи, доцільність її проведення, а також реалізував надане законом господарським судам право на зупинення провадження у справі до закінчення проведення експертного дослідження для уникнення порушення процесуальних строків розгляду справи.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у даній справі, оскільки її винесено у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Зважаючи на те, що апелянтом не надано апеляційному господарському суду мотивованих пояснень, у чому саме оскаржувана ухвала про зупинення провадження у справі порушує права та законні інтереси третього відповідача, не доведено факту порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час прийняття ухвали про зупинення провадження у справі, а також її невідповідність нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у даній справі підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом першим статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Су-15 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у справі №922/3748/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 23 січня 2017 року

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Терещенко О.І.