ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.01.2017 Справа № 905/3283/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., при помічнику судді Романцової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Українськ, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранс ЛТД» м. Дружківка, Донецька область

про стягнення 45620,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м. Українськ, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранс ЛТД» м. Дружківка, Донецька область, про стягнення 45620,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на копію договору про надання послуг №0110/15 (СИ) від 13.04.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.11.2016 р. порушено провадження по справі № 905/3283/16.

13.12.2016р. відповідач, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву.

19.01.2017р. позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися про причини неявки суд не повідомили.

Позивач, який належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, витребуваних документів не надіслав, тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

ВСТАНОВИВ:

13.04.2015 р. між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, м. Українськ, Донецька область (далі- виконавець, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інтертранс ЛТД», м. Дружківка, Донецька область (далі - замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг №0110/15 (СИ) (далі- договір).

Відповідно до п.п.1.1., 1.2., 1.3 договору, в порядку та на умовах, передбачених цим договором, виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги за допомогою автомобільної техніки, будівельної техніки та інших технічних засобів (далі - послуги), а замовник зобов'язується оплатити зазначені послуги. Послуги надаються виконавцем особисто відповідно до вимог замовника і законодавства України. Якість послуг має відповідати стандартом і іншим, нормативно-правовим документам, що встановлюють вимоги до їх якості, а в разі їх відсутності - зазвичай пред'являти вимогам до якості послуг, що є предметом цього договору.

Виконавець зобов'язаний здійснювати своїми силами і за свій рахунок технічне обслуговування, будь-які види ремонту своєї техніки (п.2.1. договору).

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що станом на 26.08.2016р. відповідач не розрахувався з позивачем за надані послуги за договором.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

На підтвердження надання позивачем відповідачу послуг, позивач посилається на копії рахунків №87 від 25.04.2016р, №92 від 13.06.216р., №96 від 30.06.2016р., №26 від 18.05.2016р., №97 від 01.07.2016р.

Судом встановлено, що надана копія договору про надання послуг №0110/15 (СИ) від 13.04.2015р. та надані копії рахунків не завірені належним чином відповідно до вимог ст. 36 ГПК України та п. 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 р.

Позивачем до позовної заяви не надано належних доказів на підтвердження надання відповідачу послуг за договором на суму 45620,00 грн., лише надані рахунки №87 від 25.04.2016р, №92 від 13.06.216р., №96 від 30.06.2016р., №26 від 18.05.2016р., №97 від 01.07.2016р., які підписані лише позивачем, доказів направлення на адресу відповідача зазначених рахунків до матеріалів справи не надано.

Судом встановлено, що у відповідності до п.6.3. договору, вартість послуг наданих за цим договором, оплачується замовником протягом 7 календарних днів після підписання акту виконаних робіт сторонами.

Згідно з п.5.1. договору, здача-приймання наданих послуг оформлюється актом здачі-приймання наданих послуг, оформленого на підставі документів, перелічених в п.5.3. договору і підписується уповноваженими представниками сторін, і скріплюється печатками сторін.

Пунктом 5.3 договору, встановлено, що кількість відпрацьованих авт./год. визначається згідно з даними журналу обліку роботи автотракторної техніки, подорожнього листа з відміткою відпрацьованих авт./год., талона замовника, показаннями спідометра з кількістю виконуваних ходок, пошкоджених відміткою у шляховому листі на КПП об'єкта надання послуг.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.01.2017 року судом було зобов'язано позивача надати суду: належним чином завірені копії документів доданих до позовної заяви, копію чеку про направлення позовної заяви та доданих документів на адресу відповідача, оригінал платіжного документа, акт виконаних робіт відповідно до п.6.3 договору про надання послуг №0110/15 (СИ) від 13.04.2015 року, письмові пояснення на відзив відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що за період дії договору позивачем надано послуги за допомогою автомобільної техніки, будівельної техніки і інших технічних послуг на загальну суму 202510,00 грн., які оплачені повною мірою, в тому числі послуги згідно з рахунками №87 від 25.04.2016р., №92 від 13.06.2016р., №96 від 30.06.2016. на підтвердження надає платіжні доручення № 808 від 31.05.2016р., №1082 від 19.09.2016р., №1067 від 13.09.2016р., №899 від 12.07.2016р., №841 від 13.06.2016р., №1133 від 17.10.2016р., №1154 від 24.10.2016р., №1166 від 31.10.2016р., акт звірки станом на 2016р., який підписаний відповідачем.

Позивачем документів, витребуваних судом не надано, на підтвердження факту надання послуг відповідачу на суму 45620,00 грн. згідно договору документів не долучено.

Як вбачається з позовної заяви у замовника виникає обов'язок щодо оплати наданих виконавцем послуг лише на підставі договору.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів надання позивачем послуг на суму 45620,00 грн. за договором, документів, витребуваних ухвалою суду від 10.01.2017 року позивачем суду не надано та не повідомлено про поважні причини їх ненадання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 629,901 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, і керуючись ст.ст.32,33,34,49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Українськ, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранс ЛТД» м. Дружківка, Донецька область, про стягнення 45620,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення

оголошено в судовому засіданні 19.01.2017 р.

Повне рішення складено 23.01.2017 р.

Суддя М.Ю. Мальцев