ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 р. Справа № 909/4/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гриняк Б. П. , секретар судового засідання Михайлюк А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області , вул. Сахарова ,23 А , м. Івано-Франківськ , 76014

до відповідача: Національного природного парку " Гуцульщина" , вул. Дружби , 84 , м. Косів, 78600

про : стягнення 412949,00 грн. - шкоди , завданої навколишньому природному середовищу та об'єктам природно - заповідного фонду

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, (довіреність № 02-17/16 від 03.01.2017р. ) - представник ;

від відповідача: ОСОБА_2, (довіреність № 529/1 від 03.10.2016 р. ) - начальник відділу державної охорони природно - заповідного фонду ;

від відповідача: ОСОБА_3, (довіреність №49/9 від 13.01.2017 р.) - представник ;

ВСТАНОВИВ: Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулась до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Національного природного парку " Гуцульщина" (далі - відповідач) про стягнення 412949,00 грн. - шкоди , завданої навколишньому природному середовищу та об'єктам природно - заповідного фонду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 19, ст. 86,89, 90 Лісового Кодексу України, ст. 5, 40 Закону України " Про охорону навколишнього природного середовища", п. 4Положення про державну лісову охорону, затвердженого постановою КМ України №796 від 16.09.2009 року, відповідач як постійний лісокористувач не забезпечив охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, що призвело до вирубки дерев на території парку невідомими особами державі шкоду в розмірі 412949,00 грн., а тому зазначена шкода з урахуванням вимог ст. 105,107 Лісового кодексу України, ст. 68, 69 Закону України " Про охорону природного середовища " підлягає відшкодуванню відповідачем.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву (вх. № 1334/17 від 26.01.2017 р.). Свої заперечення мотивує тим, що позивачем не доведено, тобто у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що НПП " Гуцульщина" є постійним лісокористувачем, а відповідно і належним відповідачем у даній справі.

Зазначає, що НПП " Гуцульщина" не є постійним лісокористувачем , оскільки за ним не зареєстровано право постійного користування землею .

Відповідно до Положення про НПП " Гуцульщина" охорона території парку покладається на службу його охорони, яка входить до складу державної служби охорони природно-заповідного фонду України.

При цьому службу державної охорони парку очолює директор парку.

Згідно з абзацом 2 п. 2 Положення Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України до складу служби держохорони входять, зокрема, керівники національних парків.

Отже, хоча керівник відповідача відповідно до Положення про НПП " Гуцульщина" є також суб'єктом охорони лісу на території національного парку, проте до виділення меж земельної ділянки в натурі та отримання державного акту на постійне користування землею НПП " Гуцульщина" не може вважатися таким, що має у віданні певну землю та таким, що зобов'язаний здійснювати її охорону.

Вказує на те, що акт перевірки додано до матеріалів кримінального провадження, а в рамках кримінального провадження відносно даного факту проводиться слідство. Розмір збитків на даний час не встановлено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Відповідно до Наказу Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області №173 від 04.05.2016 р. та направлення на проведення перевірки №105 від 04.05.2016 р. Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області проведено планову перевірку НПП " Гуцульщина" .

Факт правопорушення, яке вчинене НПП " Гуцульщина" зафіксований актом планової перевірки від 20.05.2016р., складеного з метою перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів прродно-заповідного фонду на території Національного природного парку "Гуцульщина" , виявлено порушення та нараховано розмір шкоди.

Згідно розрахунку розмір шкоди, що проведений відповідно до Постанови КМУ від 24.07.2013 р. №541 та Санітарних правил в лісах України, по місцю перевірки Шешорського ПНДВ , Косовського ПНДВ, Старокутського ПНДВ Національного природного парку " Гуцульщина" , розраховано шкоду в розмірі 414278,50 грн., а саме:

Косівське ПНДВ:

при натурному обстеженні виявлено:

- у кварталі 4 діл. 16 пл.8,2 га СВР -2015 - не очистка лісосіки об"ємом-1,0га ;

- у кварталі 8 діл.№19- пошкодження 1 сироростучого дерева породи бука лісового до ступеня не припинення росту діаметром пня-18 см.;

- у кварталі 9 діл №39 - незаконну рубку 2 сироростучих дерев породи ялиці білої діаметром пня - 49; 59 см.;

- у кварталі 9 діл. №31 - незаконну рубку 2 сироростучих дерев породи ялиці білої діаметром пня - 62; 54 см.;

- у кварталі 9 діл. №17 - незаконну рубку 2 сироростучих дерев породи модрини європейської діаметром пня - 80; 67 см..;

- у кварталі 9 діл. №18 - незаконну рубку 20 сироростучих дерев породи ялини європейської діаметром пня - 56; 60; 57; 53; 47; 52; 41; 62; 46; 53; 48; 38; 40; 36; 46; 42; 44; 72; 54; 42 см., 1 сироростучого дерева породи бука лісового діаметром пня 2 7см.;

- у кварталі 9 діл. №15 - незаконну рубку 1 сироростучого дерева породи ялиці білої діаметром пня - 63 см.;

- у кварталі 9 діл. №34 - незаконну рубку 13 сироростучих дерев породи ялиці білої діаметром пня -52; 53; 46; 34; 55; 60; 60; 57; 52; 58; 50; 98; 52 см., 2 сироростучих дерев породи ялини європейської діаметром пня - 54; 60 см.; 2сироростучих дерев породи бука лісового діаметром пня -18; 22 см., за що розраховано шкоду в розмірі - 291067,36 грн.;

Шешорське ПНДВ ;

при натурному обстеженні виявлено:

- у кварталі 14 діл. 11 пл. 4,5 на СВР -2015 - не очистка лісосіки об'ємом - 1,0 га;

- у кварталі 22 діл. №12 - пошкодження 1 сироростучого дерева породи бука лісового діаметром пня - 20 см. до ступеня припинення росту;

- у кварталі 29 діл. №31 - незаконну рубку 6 сухостійних дерев породи ялини європейської діаметром пня - 54; 49; 67; 38; 42 см., 3 сироростучих дерев породи ялини європейської діаметром пня - 48; 43; 54 см.;

- у кварталі 29 діл. №11 - незаконну рубку 1 сухостійного дерева породи ялини європейської діаметром пня - 48 см., 4 сироростучих дерев породи бука лісового діаметром пня - 94; 85; 80; 76 см.;

- у кварталі 29 діл . №18 - незаконну рубку 3 сироростучих дерев породи бука лісового діаметром пня - 75; 80;81 см. , за що розраховано шкоду в розмірі 122357,54 грн.

Старокутське ПНДВ :

- у кварталі 20 діл №5 - пошкодження 2 сироростучих дерев породи граба звичайного діаметром пня - 18; 20 см. до ступеня неприпинення росту;

- у кварталі 9 діл. №3 пл. 14,5 га ОЛВЗ -2015 - пошкодження 1 сироростучого дерева породи бука лісового діаметром пня -22 см. до ступеня неприпинення росту та не очистка лісосіки об'ємом - 4,0 га.;

- у кварталі 24 діл. №17 пл. 3,6 га СВР -2015 р. - не вивезена у встановлені терміни деревина об'ємом 35 м. куб.;

- у кварталі 25 діл. №36 пл. 9,3 га СВР -2015 р. не вивезена у встановлені терміни деревина об'ємом 10 м. куб., за що розраховано шкоду в розмірі 853,60 грн.

Матеріали перевірки відповідача листом №04-10/1072 від 23.05.2016 р. направлено в прокуратуру Івано-Франківської області, листом №04-10/1078 від 23.05.2016 р. в УСБУ в Івано-Франківській області, листом №04-10/1076 від 23.05.2016 р. в УЗЕ в Івано-франківській області, листом №04-10/1077 від 23.05.2016 р. в СВ Косівського ГУНП в Івано-франківській області.

Відповідно до листа прокуратури Івано-Франківської області від 05.10.2016 р. №05-1448 вих. № 16 по даному факту зареєстроване кримінальне провадження за ст. 246 КК Україна №0000095, яке об'єднане із кримінальним провадженням №00173.

25.05.2016р. позивачем на адресу відповідача надіслано претензію з вимогою сплатити шкоду заподіяної державі внаслідок незаконної рубки дерев, пошкодження дерев до ступеня не припинення росту, не очистки лісосіки та невивезеної у встановлені терміни деревини в розмірі 414278,50 грн., у відповідь на яку отримав листа №351/19 від 01.07.2016р., в якову позивач повідомив про часткове визнання шкоди в розмірі 1329,50 грн. та долучив до листа копію квитанцій про сплату відповідної суми.

Відповідно до ст. 20 Закону України " Про природно-заповідний фонд України" Національні природні парки є природоохоронними , рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об'єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.

Частиною 4 ст. 20 Закону України " Про природно-заповідний фонд України" визначено, що на Національні природні парки покладається виконання таких основних завдань: збереження цінних природних та історико-культурних комплексів і об'єктів; створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів та об'єктів; проведення наукових досліджень природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розробка наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища та ефективного використання природних ресурсів; проведення екологічної освітньо-виховної роботи.

Пунктом 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 р. №761 " Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів" передбачено , що лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів.

Статтею 69 Лісового кодексу України визначено, що спеціальним дозволом на використання лісових ресурсів в межах виділеної лісової ділянки є лісорубний квиток.

Відповідно до ч.2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 р. №17 , визнається незаконною порубка дерев і чагарників вчинена без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України " Про природно-заповідний фонд України": на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає, або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об'єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Оскільки НПП " Гуцульщина" не виписано лісорубних квитків на вирубку дерев у відповідних кварталах та лісових ділянках, та не забезпечено охорону лісу та об'єктів природно-заповідного фонду від незаконних рубок, обов'язок якого саме покладено на відповідача, як постійного лісокористувача, та негативно впливає на стан природних об'єктів, то саме це підприємство повинно відшкодувати шкоду заподіяну лісу незаконним вирубуванням дерев, яка розрахована відповідно до Постанови КМУ №541 від 24.07.2013 р.

Відповідно до п.1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2009р. за №181/16034, акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Твердження відповідача, що він не є постійним лісокористувачем, суд вважає безпідставними з наступних та необґрунтованими з наступних підстав.

Статтею 17 Лісового кодексу України передбачено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємства, іншим державним підприємствам, установами та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування , прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. У разі прийняття рішення про надання лісів у постійне користування обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями таке рішення погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Прийняття рішень Кабінетом Міністрів України не потребує погоджень з іншими органами.

Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Пунктом 5 розділу 8 Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово - картографічні матеріали лісовпорядкування.

Указом Президента України від 14.05.2002 р. №456/2002 з метою збереження, відтворення та раціонального використання типових і унікальних природних комплексів ОСОБА_4, що мають важливе природоохоронне , наукове, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення створено на території Косівського району Івано-Франківської області Національний природний парк "Гуцульщина" і підпорядковано його Міністерству екології та природних ресурсів України. Указом Президента України установлено площу земель національного природного парку " Гуцульщина" 32271 гектар, в тому числі 7606 гектарів земель, що мають бути надані йому в постійне користування, та 24665 гектарів земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів.

Згідно акта перевірки НПП " Гуцульщина" від 20.05.2016 р. у відповідача наявні матеріали лісовпорядкування, яке проведено в 2004 році Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об'єднанням " Львівська державна лісовпорядна експедиція". Вищенаведене свідчить про те, що НПП " Гуцульщина є фактичним постійним лісокористувачем.

Статтею 63 Лісового кодексу України встановлено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Відповідно до п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані, зокрема, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Згідно ст. 105 Лісового кодексу України, особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, порушенні інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом. Відповідно до ст. 69 цього Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Слід зазначити, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавала шкоди; наявність шкоди; причиновий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

У вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що обов'язки із: забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів (пункт 6.1.2. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001р. № 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища").

Згідно ст. 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Факт правопорушення, вчиненого на території НПП " Гуцульщина" , внаслідок чого лісу завдано шкоду, підтверджено складеним за наслідками перевірки актом від 20.05.2016 р., який є чинними на час вирішення спору та підписані представником відповідача без жодних зауважень.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) невстановленими особами. Відповідачем як лісокористувачем порушено вимоги щодо ведення лісового господарства, та збереження об'єктів природно-заповідного фонду встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, та природно-заповідного фонду у зв'язку із чим нанесено шкоду лісу, природно-заповідному фонду та навколишньому природному середовищу в сумі 412949,00 грн., а відтак позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 41, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" , ст.19, 63, 64, 86, 89, 90, 105, 107 Лісового кодексу України, ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст.32, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Національного природного парку " Гуцульщина" про стягнення 412949,00 грн. - шкоди , завданої навколишньому природному середовищу та об'єктам природно - заповідного фонду

Стягнути з Національного природного парку " Гуцульщина" , вул. Дружби , 84 , м. Косів, Івано-Франківська область, 78600, ( ) на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області , вул. Сахарова ,23 А , м. Івано-Франківськ, 76014 , ( ) 412 949,00 грн. ( чотириста дванадцять тисяч дев'ятсот сорок дев'ять гривень), які перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища:

- 290884,00 грн. - Пістинської с/р Косівського району: р/р 0283, отримувач: УК у Косівському р/с Пістинь/ 24062100, , Банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській обл. МФО 836014.

-122065,00 грн. - Шешорської с/р Косівського району: р/р 0305, отримувач: УК у Косівському р/р Шешори/24062100, , Банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській обл. МФО 836014.

Стягнути з Національного природного парку " Гуцульщина" , вул. Дружби , 84 , м. Косів, Івано-Франківська область, 78600, ( ) на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області, вул. Сахарова, 23 А , м. Івано-Франківськ, 76014 , ( ) 6 194,24 грн. ( шість тисяч сто дев'яносто чотири гривні 24 коп.) - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.02.17

Суддя Гриняк Б. П.