КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2017 р. Справа№ 5002-7/3120-2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання: Куценко К.Л.

за участю представників:

від позивача: Васильківська В.Є. - представник за довіреністю № 9 від 12.01.2017;

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 2: не з'явились;

від третьої особи 1: не з'явились;

від третьої особи 2: не з'явились;

від прокуратури: Секретар В.В. - посвідчення № 045480 від 18.01.2017,

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз", Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

у справі № 5002-7/3120-2011

на рішення Господарського суду Автономної республіки Крим від 29.09.2011

за позовом Заступника прокурора м. Ялта в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до 1) Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", (відповідач 1),

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" (відповідач 2),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1)Федерація професійних спілок України, (третя особа 1),

2) Дочірнє підприємство "Санаторій "Курпати" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (третя особа 2),

про визнання недійсним договору оренди майна та спонукання до повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

У 2011 році Заступник прокурора м. Ялта в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим із позовом до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (надалі - відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" (відповідач 2) про: визнання недійсним укладеного 03.11.2010 між Закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" договору оренди майна, а саме: приміщення першого поверху їдальні санаторія "Курпати" площею 825, 6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул. Алупкінське шосе, 12, літ. Д.; зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" повернути державі в особі Фонду державного майна України майно, отримане за спірним договором, а саме приміщення першого поверху їдальні санаторія "Курпати" площею 825, 6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул. Алупкінське шосе, 12, літ. Д., та земельну ділянку загальною площею 1, 1283 га.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.09.2011 (згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень) (суддя Дворний І. І.) у справі № 5002-7/3120-2011 позов задоволено частково: визнано недійсним укладений 03.11.2010 між Закритим (Приватним) акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" договір оренди майна, а саме: приміщення підвалу і ІІ поверху їдальні санаторія "Курпати" площею 752, 2 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Ялта, смт. Курпати, вул. Алупкінське шосе, 12, літ. Д; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" повернути державі в особі Фонду державного майна України майно, отримане за договором оренди від 03.11.2010, а саме: приміщення підвалу і ІІ поверху їдальні санаторія "Курпати" площею 752, 2 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Ялта, смт. Курпати, вул. Алупкінське шосе, 12, літ. Д; відмовлено в позові в частині спонукання Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" повернути державі в особі Фонду державного майна України земельну ділянку загальною площею 1, 1283 га; а також присуджено до стягнення з ПрАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця в доход державного бюджету України державне мито в сумі 42, 50 грн.; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" в дохід Державного бюджету України державне мито в сумі 42, 50 грн.; присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" в доход Державного бюджету України 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" в доход Державного бюджету України 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" звернулося до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 07.10.2011 №38.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.10.2011 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" на рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.09.2011.

Крім того, не погоджуючись із прийнятим рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.09.2011, до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця".

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.11.2011 прийнято до провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.09.2011.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10.01.2012 провадження у справі № 5002-7/3120-2011 зупинено до розгляду Севастопольським апеляційним господарським судом справи № 5002-5/3128-2011 за позовом заступника прокурора міста Ялти в особі Фонду державного майна України до Виконавчого комітету Ялтинської міської ради, Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" про визнання недійсними рішень та договору оренди майна.

Приписами ч. 1 ст. 12 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд, зокрема господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області, а господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва, господарських справ Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

13.07.2016 (згідно відтиску штемпеля Господарського суду Київської області на заяві) до Господарського суду Київської області надійшла заява прокурора Автономної Республіки Крим № 05-852-16 від 12.07.2016 про відновлення матеріалів втраченої справи № 5002-7/3120-2011 Севастопольського апеляційного господарського суду, у якій він просить суд відновити вищенаведену втрачену справу № 5002-7/3120-2011 та передати її до Київського апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" на рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.09.2011.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.10.2016 заяву № 05-852-16 від 12.07.2016 прокурора Автономної Республіки Крим про відновлення матеріалів втраченої справи № 5002-7/3120-2011 задоволено. Відновлено матеріали втраченої справи Господарського суду Автономної Республіки Крим № 5002-7/3120-2011 за позовом прокурора м. Ялта в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" за участю третіх осіб, яків не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Федерації професійних спілок України, Дочірнього підприємства „Санаторій "Курпати" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", про визнання недійсним договору оренди майна та спонукання до повернення майна у 1 (одному) томі. Відновлені частково матеріали втраченої справи Господарського суду Автономної Республіки Крим № 5002-7/3120-2011 за позовом прокурора м. Ялта в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Федерації професійних спілок України, Дочірнього підприємства „Санаторій "Курпати" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", про визнання недійсним договору оренди майна та спонукання до повернення майна передати до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо подальшого перегляду у апеляційному порядку рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.09.2011 у справі № 5002-7/3120-2011 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" від 07.10.2011 № 38 та апеляційною скаргою заступника Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" від 07.10.2011 № 04-09/1746.

Як було встановлено Господарським судом Київської області, станом на момент розгляду заяви прокурора Автономної Республіки Крим про відновлення матеріалів втраченої справи № 5002-7/3120-2011 Севастопольського апеляційного господарського суду апеляційне провадження у справі № 5002-7/3120-2011 зупинено, провадження у справі не поновлювалось, а рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.09.2011 у справі № 5002-7/3120-2011 відповідним апеляційним господарським судом у апеляційному порядку не переглянуто і постанова по ньому не прийнята.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2016 для розгляду апеляційних скаргу даній справі було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді - Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Вказана судова колегія ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 апеляційні скарги у даній справі прийняла до провадження та поновила провадження у справі, розгляд справи призначила на 23.01.2017.

19.01.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Фонду Державного майна України надійшли письмові пояснення № 10-25-837 від 18.01.2017, в яких Фонд заперечував проти задоволення апеляційних скарг, зокрема, обґрунтовуючи такі заперечення тим, що лише Фонд Державного майна України наділений правом розпорядження спірним майном, відтак передача в оренду спірного майна відповідачем 1 було протиправним. А тому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

20.01.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від прокуратури Автономної республіки Крим також надійшли пояснення № 05-28вих17 від 20.01.2017, в яких прокурор із посиланням на практику Верховного Суду України в аналогічних спорах просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

В судовому засіданні 23.01.2017 представник прокуратури проти задоволення апеляційних скарг заперечив з підстав, викладених в додаткових пояснення у даній справі. На питання суду щодо можливості надання правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 1,1283 га, а також докази передачі такої земельної ділянки відповідачу 2, представник прокуратури зазначив, що враховуючи неподання таких документів до суду першої інстанції та з урахуванням втрати матеріалів справи № 5002-7/3120-2011 на сьогодні надати такі документи немає можливості.

Представник Фонду Державного майна України в судовому засіданні проти задоволення апеляційних скарг також заперечувала, просила залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання 23.01.2017 представники апелянтів та третіх осіб 1, 2 - не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення ухвали Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016, про причини неявки з причин, що не залежать від їх волі, також не повідомили.

Разом з цим, з метою належного повідомлення всіх учасників апеляційного провадження у даній справі, судом апеляційної інстанції на офіційному веб-сайті Київського апеляційного господарського суду було розміщено повідомлення про час та місце судового розгляду справи № 5002-7/3120-2011 (копія роздруківки з якого було долучено до матеріалів справи).

Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за відсутності представників відповідачів 1, 2 та третіх осіб 1, 2, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення присутніх представників учасників апеляційного провадження, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно було з'ясовано судом першої інстанції та вбачається з матеріалів відновленої справи, 03.11.2010 між Закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пальміра-Парадайз» (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, пунктом 1.1 якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування індивідуально визначене нерухоме майно - приміщення підвалу і II поверху їдальні санаторія «Курпати» площею 752,2 кв. м., що знаходяться за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Курпати, шосе Алупкинське, будинок №12, літ Д, яке на праві власності належить орендодавцеві та обліковується на балансі Дочірнього підприємства «Санаторій «Курпати» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (належить орендодавцеві на підставі дублікату від 23 червня 2010 року свідоцтва №889 про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Ялтинської міської ради на підставі свого рішення від 27 липня 2001 року №307 (1), право власності зареєстроване Комунальним підприємством Ялтинської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» 23 червня 2010 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 30772635, номер запису: 369 в книзі: 16 в стр. 221, згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26507008 від 23 червня 2010 року, виданим Комунальним підприємством Ялтинської міської ради «Бюро технічної інвентаризації».

Згідно з пунктом 2.1 договору орендар вступає в строкове платне користування майном після нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору, невід'ємною частиною якого є акт приймання-передачі майна.

Договір був посвідчений приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Павловою І. М. та зареєстрований у реєстрі за №1977.

Майно було передано в користування за відповідним актом приймання-передачі від 03.11.2010 (копія якого міститься в матеріалах відновленої справи).

В пункті 7.1 договору сторони передбачили, що строк дії договору встановлюється на 25 років з 03.11.2010 по 02.11.2035 включно.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного договору, Заступник прокурора м. Ялти звернувся до Господарського суду АР Крим в інтересах держави в особі Фонду державного майна України з позовом про визнання його недійсним.

Обґрунтовуючи недійсність спірного договору, Заступник прокурора м. Ялти посилається на те, що він був укладений неуповноваженою особою та суперечить нормам Закону України «Про оренду державного та комунального майна» і Цивільного кодексу України, оскільки передане за договором майно є державною власністю, а тому орендодавцем міг бути виключно Фонд державного майна України, його регіональні відділення і представництва.

Суд першої інстанції, дійшов висновку, що оскільки предметом спірного договору оренди від 03.11.2010 є приміщення підвалу і II поверху їдальні санаторія «Курпати» по Алупкинському шосе, 12 в смт. Курпати, тобто державне майно, останнє було протиправно передане у власність орендодавця ЗАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця", який в свою чергу без погодження з органом, наділеним повноваженнями на управління майном громадських організацій колишнього Союзу РСР, передав в користування дане майно на користь іншої юридичної особи - ТОВ «Пальміра-Парадайз», обґрунтованість позовних вимог прокурора міста Ялти про визнання спірного договору недійсним, як такого, що укладений неуповноваженою особою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з урахуванням наступного.

27.07.2001 рішенням №307 (1) Виконавчого комітету Ялтинської міської ради "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна санаторія «Курпати» вирішено оформити право власності на об'єкти нерухомого майна вказаного санаторія за ЗАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця" та видати свідоцтво про право власності. Серед переліку об'єктів нерухомого майна санаторія «Курпати» передбачено й спірне приміщення їдальні літ. Д по Алупкинському шосе, 32 в смт. Курпати. В той же час, суд правомірно звертає увагу на те, що відповідно до п.1 постанови Ради міністрів Української РСР від 23,04.1960 №606 "Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР", Міністерство охорони здоров'я УРСР зобов'язано передати до 01.05.1960 Українській республіканській Раді профспілок: всі діючі госпрозрахункові санаторії (крім туберкульозних) загальною кількістю 73 об'єкти на 23586 ліжок. 92 будинки відпочинку на 20997 ліжок, 8 санаторних пансіонатів на 1510 ліжок, курортні поліклініки, які знаходяться у віданні Головного управління курортів, санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР, згідно з додатками №№ 1, 2, а також санаторії (крім туберкульозних) і будинки відпочинку, що будуються для цього Управління; Головне республіканське І територіальні управління курортів, санаторіїв і будинків відпочинку з усіма підприємствами і організаціями, що знаходяться у їх віданні, та курортні контори, згідно з додатком № 3. На підставі вказаного рішення відповідачем 1 було передано відповідачу 2 майно за спірним договором від 03.11.2010.

Вказане рішення Виконавчого комітету Ялтинської міської ради "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна санаторія «Курпати» від 27.07.2001 №307 (1) постановою Вищого господарського суду від 16.12.2014 було визнано недійсним. Так, суд касаційної інстанції, розглядаючи справу № 5002-5/3128-2011 (справа, до вирішення якої провадження у даній справі зупинялося) зазначив наступне.

На виконання Постанови Ради Міністрів УРСР № 606 від 23.04.1960 "Про передачу профспілкам санаторії і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР" (далі - Постанова № 606) усі діючі госпрозрахункові санаторії, будинки відпочинку та пансіонати Міністерства охорони здоров'я УPCP з метою подальшого поліпшення організації відпочинку і санаторно-курортного обслуговування трудящих і підвищення ролі профспілок було зобов'язано передати у строк до 01.05.1960 у відання Українській республіканській Раді профспілок.

До переліку санаторіїв, будинків відпочинку і пансіонатів, що передавалися у відання Українській республіканській Раді Міністерства охорони здоров'я Української PCP, увійшов і санаторій "Курпати".

Після розпаду СPCP правонаступником Української республіканської Ради профспілок стала Рада Федерації незалежних профспілок України, правонаступником якої, у свою чергу, є Федерація професійних спілок України.

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів міста Києва № 9971 від 23.12.1991 було зареєстровано ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", як підприємство, що є правонаступником Української республіканської Ради по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об'єднань санаторно-курортних закладів профспілок України і створено на майні засновників Федерації професійних спілок України та Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності. При цьому частка майна Федерації професійних спілок України, переданого до статутного фонду ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", становила 92,92 % розміру статутного фонду. Водночас профспілки діяли за загальним статутом профспілок СPCP та були загальносоюзною громадською організацією.

Рішеннями Виконкому Ялтинської міськради № 307 (1) від 27.07.2001, № 22(25) від 08.02.2002 і № 541 (9) від 25.12.2003 було вирішено оформити та видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно санаторію "Курпати" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", а саме: спальний корпус № 1 літ. З, їдальню літ. Д, спальний корпус № 2 літ. М, контору літ. Е, пральню літ. Д, за адресою: АРК, м. Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 12, а також фінський будинок літ. У, за адресою: м. Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 10, проходну літ. Р, оранжерею літ. В, літній кінотеатр літ. И, червоний куток літ. Б, будинок на пляжі літ. Щ, новий склад літ. Є, гаражі літ. И, за адресою: м. Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 12, гараж літ. Ф, за адресою: м. Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 10, бокс під машину літ. Ш, гуртожиток - окремо стоячий будинок літ. О, К, за адресою: м. Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 12, спальний корпус № 3 літ. Л, за адресою: м. Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 10, склад (колишній дитячий садок) літ. Ж, корпус "Дружба" літ. А, Б, за адресою: м.Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 12, артскважину літ. А, за адресою: м. Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 10, насосну станцію літ. Я, тенісний корт, спортивну площадку, танцювальну площадку, спедеокамеру літ. В, за адресою: м. Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 12, корпус № 6 літ. Ж, камеру харчових відходів, за адресою: м. Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 10, хлораторну, резервуари циліндричні та квадратні, бесідку для відпочинку, басейни круглий та прямокутний, сарай літ. И, Ш, Б, Ж, склад літ. Ч, майстерню літ. Х, приміщення першого поверху, будівлю центрального теплового пункту КП "Ялтакурорттеплоенерго" літ. Ю, за адресою: м. Ялта, с.м.т. Курпати, шосе Алупкинське, 12.

Суд першої інстанції, з посиланням на положення ст.ст. 5, 10 Конституції УРСР, ст. 53 ЦК УРСР, Постанови Верховної Ради УРСР № 506 від 29.11.1990 "Про захист суверенних прав власності УРСР", Указу Президії Верховної Ради УРСР № 1452-ХІІ від 30.08.1991 "Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави", Постанови Ради Міністрів УРСР № 606 від 23.04.1960 "Про передачу профспілкам санаторії і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров'я УРСР", ст.ст. 16, 393 Цивільного кодексу України, ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", встановивши при цьому, що санаторій "Курпати", який був переданий у відання Українській республіканській Раді профспілок, правонаступником якої є Федерація професійних спілок України, є державною власністю, дійшов висновку про те, що Виконком Ялтинської міськради АРК незаконно передав у власність ЗAT "Укрпрофоздоровниця" нерухоме майно санаторію "Курпати", яке, у свою чергу, незаконно передало таке майно в оренду ТОВ "Пальміра-Парадайз", у зв'язку з чим, позовні вимоги прокурора у даній справі, визнав обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Так, статтею 1 Закону України "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України" від 10.09.1991 № 1540-ХІІ встановлено, що майно підприємств, установ і організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування є державною власністю.

Постановою Верховної Ради УPCP "Про захист суверенних прав власності УPCP" від 29.11.1990 № 506 введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності та власника державного майна до введення у дію Закону УPCP про роздержавлення майна.

Постановою Верховної Ради України "Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу PCP, розташовані на території України" від 10.04.1992 передбачено, що майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, які перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP тимчасово передано ФДМУ.

Згідно ст. 1 Тимчасового положення "Про Фонд державного майна України", затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07.07.1992, ФДМУ здійснює державну політику у сфері приватизації державного майна та виступає орендодавцем майнових комплексів, що є загальнодержавною власністю.

Отже, законодавець передбачив, що внаслідок передачі майнових комплексів у відання Української республіканської Ради профспілок, правонаступником якої після розпаду СPCP стала рада Федерації незалежних профспілок України, а у подальшому - Федерація професійних спілок України, форма їх власності не змінюється і передане майно залишається у власності держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Правовий акт органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, відповідно до статті 393 ЦК України, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд касаційної інстанції у справі № 5002-5/3128-2011 дійшов висновку, що санаторно-курортні заклади, які відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР № 606 від 23.04.1960 було передано у відання профспілок, у тому числі - санаторій "Курпати", який був переданий у відання Українській республіканській Раді профспілок, правонаступником якої є Федерація професійних спілок України, залишалися і є державною власністю, що свідчить про незаконність передачі такого майна відповідними рішеннями Виконкому Ялтинської міськради АРК у власність ЗAT "Укрпрофоздоровниця", та про необхідність їх скасування.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Відповідно до ч. 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини, встановлені в постанові Вищого господарського суду України від 16.12.2014 у справі № 5002-5/3128-2011 на підставі ст. 35 ГПК України мають преюдиційне значення, а тому повторного доведення не потребують.

Таким чином, з урахуванням незаконності передачі спірного майна відповідним рішенням Виконкому Ялтинської міськради АРК у власність ЗAT "Укрпрофоздоровниця" суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність визнання недійсним укладеного 03.11.2010 (на підставі скасованого рішення) між Закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" договору оренди майна, а саме: приміщення першого поверху їдальні санаторія "Курпати" площею 825, 6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул. Алупкінське шосе, 12, літ. Д.

Згідно з частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, враховуючи правомірне визнання судом недійсним укладеного 03.11.2010 між Закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пальміра- Парадайз» договору оренди майна, підлягають задоволенню також і вимоги заступника прокурора м. Ялта про спонукання ТОВ «Пальміра-ІІарадайз» повернути державі в особі Фонду державного майна України майно, отримане за спірним договором, а саме: приміщення підвалу і її поверху їдальні санаторія «Курпати» площею 752,2 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Ялта, смт. Курпати, вул. Алупкінське шосе, 12, літ. Д.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз" повернути державі в особі Фонду державного майна України земельну ділянку загальною площею 1, 1283 га., суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що дані позовні вимоги не підлягають задоволенню з урахуванням відсутності як в матеріалах справи на час розгляду даної справи в суді першої інстанції, так і в матеріалах відновленої справи на час апеляційного перегляду доказів в порядку ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101 ГПК України фактичної передачі відповідачеві земельної ділянки у вказаному розмірі.

Окрім цього в пункті 1.4 спірного договору оренди сторони передбачили, що майно, розташоване на земельній ділянці оздоровчого призначення, кадастровий номер :06:001:0060. Площа земельної ділянки, необхідної для обслуговування майна, складає 5 379 кв. м., яка є частиною земельної ділянки загальною площею 1,1283 га., право користування якою переходить до орендаря у відповідності до приписів статті 796 Цивільного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції також погоджується із висновком суду першої інстанції, що позов у даній справі був пред'явлений в межах позовної давності.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Отже, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пальміра-Парадайз", Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на рішення Господарського суду Автономної республіки Крим від 29.09.2011 у справі № 5002-7/3120-2011 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Автономної республіки Крим від 29.09.2011 у справі № 5002-7/3120-2011 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 5002-7/3120-2011 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім