ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року Справа № 904/5329/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Сизько І.А., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 06 від 04.01.2017 р.;

від відповідача-1: ОСОБА_2, представник, довіреність № 664/1001 від 14.12.2016 р.;

представник відповідача-2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року у справі № 904/5329/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР"

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кродіс"

про скасування оперативно-господарської санкції,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" та просить скасувати оперативно-господарську санкцію Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж, застосовану до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" на підставі рішення комісії по розгляду акту №102108 від 23.05.2016 року про порушення Правил користування електричною енергію, оформлену протоколом №18/7 від 01.06.2016р. комісії по розгляду акта про порушення споживачем ПКЕЕ про донарахування вартості не облікованої електричної енергії на суму 92 156 грн. 04 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року (головуючий суддя Манько Г.В.) позов задоволено повністю. Скасовано оперативно-господарську санкцію Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж на підставі рішення комісії по розгляду акту № 102108 від 23.05.2016 року про порушення Правил користування електроенергією, оформлену протоколом № 18/7 від 01.06.2016 року комісії по розгляду акта про порушення споживачем ПКЕЕ про донарахування вартості не облікованої електричної енергії на суму 92 156 грн. 04 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго в особі Криворізьких міських електричних мереж на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано відсутністю правових підстав для застосування до позивача оперативно-господарської санкції у вигляді донарахування неврахованої електричної енергії, оскільки акт про порушення № 102108 від 23.05.2016 року був складений за відсутності споживача з порушенням порядку його складання, а, отже, не може бути належним доказом, яким підтверджується факт вчинення правопорушення; в якості норм матеріального права господарський суд послався на ст.ст.216-218, 235-237 Господарського кодексу України, Правила користування електричною енергією.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив в апеляційному порядку відповідач Публічне акціонерне товариство ДТЕК Дніпрообленерго, посилається на порушення господарським судом при його прийнятті норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування усіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, зокрема:

- господарський суд не звернув уваги на доводи позивача про те, що відповідно до умов договору (п.2.3.21 договору), вимог законодавства п.п.10.2, 3.34 Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), ст.26 Закону України Про електроенергетику, саме на споживача покладений обов`язок належним чином згідно з нормативно-технічною документацією користуватись електричною енергією за приладами обліку; зміну схеми розрахункового обліку, заміну типу розрахункового засобу обліку електричної енергії здійснювати лише за погодженням з постачальником енергії, а також споживач зобов`язаний відшкодовувати збитки в разі виявлення безоблікового користування електричною енергією; отже, для скасування нарахованих оперативно-господарських санкцій, покладених на позивача, як споживача електричної енергії, оскільки був доведений факт безоблікового користування електричною енергією ТОВ Кродіс, не було жодних правових підстав;

- крім того, господарським судом, на думку скаржника, не взято до уваги положення ст.237 Господарського кодексу України, ст.25 Закону України Про житлово-комунальні послуги, оскільки управитель будинком (позивач) має діяти відповідно до вимог закону та договорів, укладених з іншими юридичними особами на виконання робіт, послуг, а підставою для застосування оперативно-господарської санкції є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною; оскільки, як було встановлено судом першої інстанції між позивачем та третьою особою договір на виконання послуг з підготовки системи опалювання не укладався, то саме позивач має відповідати за збитки, спричинені третьою особою за самовільне підключення до електричних мереж позивача та безоблікове користування електричною енергією;

- також господарським судом не взято до уваги положення ст.ст.224, 235 ГК України та ст.319, 322 ЦК України, а також приписи постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 16.12.2015р. № 3 Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання, якими передбачено, що на власника покладається обов`язок по утриманню майна та саме власник має відповідати у спорі про стягнення вартості електричної енергії, спожитої внаслідок самовільного підключення до об`єктів електроенергетики;

- до того ж скаржник не погоджується з висновками господарського суду про те, що акт про порушення складений за участю ОСОБА_3, був складений за відсутності споживача (позивача), оскільки після встановлення правопорушення, відповідачем було здійснено повідомлення позивача та на місце правопорушення з`явилась саме майстер ОСОБА_3, яка не повідомила, що не є повноважним представником позивача, відмовилась від підписання акту, про що було зроблено помітку (зазначені дії відповідають вимогам п.4.4 договору); більш того, зазначена особа (звільнена з ТОВ Житлокомцентр та яка працює у ТОВ Кродіс) підписувала від імені позивача інші документи (акти про пломбування та акти технічної перевірки, які наявні в матеріалах справи), споживач (позивач) не тільки прийняв ці документи в роботу, а й сплачував вартість проведення технічної перевірки, продовжує надавати звіти про спожиту електричну енергію та сплачувати її вартість на підставі цих документів, отже, на думку відповідача, це свідчить про наявність повноважень у вказаної особи на дії від імені позивача та до таких правовідносин може застосуватись ст.241 ЦК України.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечував, посилався на відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, зазначаючи, що на день встановлення відповідачем порушення договірні відносини між сторонами були відсутні, оскільки договір № 608710 від 31.07.2013р., укладений між сторонами, припинив свою дію 31.12.2015р., а акт про порушення датований 23.05.2016р., позивач же лише 06.07.2016р. звернувся до відповідача з проханням про продовження дії договору, отже, на день прийняття акту про порушення 23.05.2016р. та на день розгляду комісією акту про порушення 01.06.2016р. договірних відносин між сторонами не існувало. Крім того, відповідач надав додаткову угоду № 07/16 до договору постачання електричної енергії, п.3 якої вказує, що вона набирає чинності з моменту підписання 31.08.2016р., а за період з 01.01.2016р. по 31.08.2016р. договірні відносини між сторонами відсутні; також позивач зауважує, що позивачем зазначено, що укладена додаткова угода до договору № 608710 від 01.04.2013р., але між сторонами був укладений договір № 608710 від 31.07.2013р. Крім того, відповідно до вимог Правил користування електричною енергією, Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006р. № 562 єдиною підставою для відповідальності споживача є акт про порушення, складений в порядку, встановленому Методикою з урахуванням вимог ПКЕЕ. Також відповідач зазначає, що відповідно до ст.237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Позивачем були надані всі необхідні, належні докази, що працівників з прізвищем ОСОБА_3 (як зазначено в акті) або ОСОБА_3 на підприємстві позивача не існує. В свою чергу відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував надання позивачем повноважень такій особі на представництво інтересів підприємства на день складення спірного акту. Отже, вказаний акт складений взагалі за відсутності позивача (споживача) та відповідачем в суді першої інстанції визнаний факт складення такого акту лише його працівниками. Також судом були досліджені обставини, що роботи виконувались не позивачем та не на його обладнанні, отже, порушень ПКЕЕ з боку позивача не було.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 року прийнято апеляційну скаргу до розгляду.

В судовому засіданні 24.01.2017 року Дніпропетровським апеляційним господарським

судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

31.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством ДТЕК Дніпрообленерго (постачальник за договором, відповідач по справі, скаржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Житлокомцентр (споживач за договором, позивач по справі) був укладений договір про постачання електричної енергії №608710, відповідно до предмету якого постачальник зобов`язався продати електричну енергію споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 1299,55 кВт, величини якої щодо обєктів споживача визначені додатком графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а споживач повинен оплатити постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами цього договору (р.1 договору (а.с.16-21, т.1)).

Пунктом 9.8 р.9 договору сторони узгодили, що договір набирає чинності з 01.04.2013р. і укладається на строк до 01.04.2014р.

Додатковими угодами № 03/14 від 01.04.2014р., № 02/15 від 01.01.2015р., № 07/16 від 31.08.2016р. до договору сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2014р., до 31.12.2015р., до 25.10.2018р. (відповідно).

Доводи позивача у відзиві на апеляційну скаргу щодо невідповідності дати договору в самому договорі та додатковій угоді від 31.08.2016р. не приймаються, оскільки судом першої інстанції встановлено під час розгляду справи, що договір № 608710 від 01.04.2013р. між сторонами не укладався, а договором № 608710 від 31.07.2013р. охоплено попередній період відносин між сторонами з 01.04.2013р. Отже, сторони не позбавлені права внести відповідні виправлення (щодо фактичної дати договору № 608710) в додаткову угоду № 07/16 від 31.08.2016р., а апеляційний господарський суд бере до уваги домовленість сторін про те, що договором № 608710 регламентовано розповсюдження його дії з 01.04.2013р.

Відповідно до ч.7 ст.180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше.

Також між сторонами були підписані додатки до договору обсяги постачання електричної енергії, затверджений перелік будинків, на які здійснюється постачання електричної енергії відповідачем (а.с.22-25, т.1).

Докази визнання недійсними, розірвання, внесення будь-яких інших змін в встановленому законом порядку до договору № 608710 від 31.07.2013р., відсутні в матеріалах справи, не надавались сторонами, зокрема, і скаржником в ході розгляду справи в судах обох інстанцій відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України.

23.05.2016 року працівниками відповідача був складений акт про порушення № 102108, відповідно до якого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, буд. 50, освітлення сходів житлового будинку були виявлені порушення статті 27 Закону України Про електроенергетику, пункту 6.40 Правил користування електричною енергією - самовільне підключення струмоприймачів (пересувної компресорної установки) до електричної мережі, що не належить енергопостачальнику поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії, без порушення схеми обліку; самовільне підключення виконано дротом алюміній 4-16 мм2 від РЩ-0,4 кВ житлового будинку по вул. Тухачевського, 50; покази лічильника не змінювались при ввімкненому навантаженні компресора (а.с. 32).

Зазначений акт про порушення №102108 від 23.05.2016р. підписаний трьома представниками постачальника. Представником споживача в цьому акті вказано майстра ділянки №4 ТОВ Житлокомцентр ОСОБА_3 та зазначено, що представник від підпису акта відмовився.

01.06.2016р. вищевказаний акт був розглянутий на засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами-юридичними особами Правил користування електричною енергією та спірних питань щодо розрахунків за спожиту недовраховану електричну енергію внаслідок порушення обліку електричної енергії не з вини споживача (засідання комісії постачальника електроенергії) за участю представника споживача ТОВ Житлокомцентр інженера ОСОБА_4, за результатами засідання якої, оформленої протоколом № 18/7 від 01.06.2016 року, було вирішено провести нарахування за період з 24.02.2016 року (контрольний огляд) по 23.05.2016р. (усунення порушення) згідно з пунктом 2.9 та за формулою 2.7 та 2.9 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006р. (а.с. 28)

Згідно розрахунку кількості недоврахованої електроенергії вартість недоврахованої електроенергії становила 92 156,04 грн. (а.с. 29).

08.06.2016р. листом № 37783/1715 відповідач надіслав позивачу протокол засідання комісії № 18/7 від 01.06.2016р., розрахунок кількості недорахованої електроенергії та рахунок № 121/608710 на суму 92 156,04 грн. (а.с. 30, 31).

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Статтею 235 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку; до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною першою статті 236 Господарського кодексу України встановлено види оперативно-господарських санкцій, зокрема встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Частиною 2 статті 236 Господарського кодексу України передбачено, що перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним; сторони можуть передбачити у договорі й інші оперативно-господарські санкції.

З аналізу статей 216, 217, 218, 235, 236, 237 Господарського кодексу України слідує, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією.

Відповідно до ч.2 ст.237 Господарського кодексу України у разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до пункту 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р. (зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за №417/1442) (зі змінами та доповненнями) (далі ПКЕЕ), постачання електроенергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електроенергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електроенергії, що укладається між власником цієї електроустановки та постачальником електроенергії за регульованим тарифом.

Згідно з пунктом 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно з п.1.2 ПКЕЕ недоврахована електрична енергія це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Пунктом 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Відповідно до пункту 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Оскільки на підставі акта про порушення представниками постачальника визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків, то встановлення чинності акту є необхідною умовою при вирішенні спору щодо скасування оперативно-господарської санкції.

Згідно наказу (розпорядження) керівника ТОВ Житлокомцентр №31 від 27.02.2015р. про припинення трудового договору (контракту) майстер ОСОБА_3 була звільнена 28.02.2015р. (а.с. 33, 34).

До матеріалів справи позивачем надано персоніфікований звіт працівників до фіскальних органів, в якому зазначений перелік всіх робітників ТОВ Житлокомцентр, відповідно до якого на підприємстві позивача на час складання вищевказаного акту не працював майстер ділянки ОСОБА_3 (а.с. 67-88).

Відповідно до листа Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області № 8028/11/29 від 11.08.2016 року згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування інформація по застрахованій особі ОСОБА_3 з відомостями про трудові відносини з ТОВ Житлокомцентр за період квітень червень 2016 року відсутня (а.с. 96).

Довідкою ТОВ Кродіс №12 від 26.08.2016р. підтверджується, що ОСОБА_3 працює на посаді майстра з 02.03.2015р. і по теперішній час (а.с. 114).

Таким чином, на момент проведення перевірки та складання акта про порушення № 102108 від 23.05.2016р. вказана особа не була працівником ТОВ Житлокомцентр, докази уповноваження її представляти інтереси позивача у взаємовідносинах з ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго відсутні.

З метою встановлення всіх обставин справи, ухвалою господарського суду від 18.08.2016р. до участі у справі у якості відповідача 2 було залучено ТОВ Кродіс (а.с. 111).

У відзиві на позовну заяву відповідач 2 ТОВ Кродіс зазначило, що саме воно 23.05.2016 року в будинку № 50 по вул. Тухачевського, м. Кривий Ріг без узгоджень, попереджень та відома ТОВ Житлокомцентр проводило роботи з підготовки будинку до осінньо-зимового періоду, а саме гідравлічне випробування систем центрального опалення за допомогою власних приладів електроустановки-електричного компресору ТОВ Кродіс.

Зазначені роботи виконувались бригадою майстра ОСОБА_3 (а.с. 113, 66).

Лист з аналогічною інформацією долучено ТОВ Кродіс до матеріалів справи (а.с. 66).

Таким чином, доказами, які містяться у справі підтверджується, що 23.05.2016 року в будинку № 50 по вул. Тухачевського, м. Кривий Ріг саме ТОВ Кродіс, а не позивач без будь узгоджень, попереджень та відома ТОВ Житлокомцентр проводило роботи з підготовки будинку до осінньо-зимового періоду, під час яких здійснило самовільне підключення струмоприймачів (пересувної компресорної установки) до електричної мережі, що не належить енергопостачальнику поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії, без порушення схеми обліку. Зазначені обставини не спростовуються відповідача 2.

Наведене спростовує доводи відповідача про вчинення зафіксованих в акті №102108 від 23.05.2016р. порушень саме ТОВ Житлокомцентр.

Як вже зазначалось вище, відповідно до вимог ПКЕЕ та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, під час проведення енергопостачальною організацією контрольного огляду чи технічної перевірки засобів обліку споживача у разі виявлення порушення споживачем Правил участь представника споживача є обов'язковою. Зазначена вимога забезпечує захист прав споживача, який може викласти свої зауваження до акта про порушення Правил, надати пояснення, не погодитись з виявленим фактом пошкодження пломби чи засобу обліку, що є підставою для проведення відповідної експертизи.

Відповідно до п.2.1 Методики цей нормативно-правовий акт застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, встановленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ. У разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства. До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

У разі відмови споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову; у цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) (абзац п'ятий пункту 6.41 ПКЕЕ).

Отже, для застосування припису абзацу п'ятого пункту 6.41 ПКЕЕ відмовитися від підписання акта має саме представник споживача. Тобто, цей факт повинен бути належним чином зафіксований в акті про правопорушення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 14 розділу 3 «Висновки» Пленуму Вищого господарського суду України від 16.12.2015р. № 3 Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання для донарахування вартості електроенергії споживачу визначальним є факт порушення ним Правил; якщо ж особу порушника встановити неможливо, відповідає власник майна або особа, яка має інші речові права щодо цього майна.

Позаобліково спожита електрична енергія це збитки енергопостачальника, завдані внаслідок вчинення правопорушень споживачем у сфері електроенергетики, які підлягають доказуванню з урахуванням приписів статті 225 ГК України та статей 22, 614, 1212, 1213 ЦК України (п. 13 розділу 3 «Висновки» Узагальнення).

Оскільки доказами у справі підтверджено, що роботи здійснювались не позивачем, а відповідачам - 2 та на його обладнанні без відома позивача, а акт від 23.05.2016 року № 102108 складений з порушенням пунктів 3.30, 6.41 ПКЕЕ, тому не може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує факт порушення споживачем ПКЕЕ, вказаних у акті, та не може бути покладений в основу прийнятого комісією рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії, то господарським судом зроблено правильний та обґрунтований висновок про задоволення позову та скасування оперативно-господарської санкції.

При цьому, колегія суддів констатує, що оскільки за наявними в матеріалах справи доказами можливо встановити особу порушника, то відсутні підстави для покладення відповідальності за самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії на власника майна або особу, яка має інші речові права щодо цього майна, тобто на ТОВ Житлокомцентр.

Вищенаведені обставини справи не позбавляють Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" права на підставі статей 1212, 1213 ЦК України звернутися до суду з позовом до ТОВ Кродіс про стягнення вартості електричної енергії, спожитої без укладення договорів на її постачання (розрахованої на підставі Методики), не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, оскільки сторони не перебувають між собою у договірних відносинах.

Щодо доводів скаржника про передбачену законом відповідальність позивача у вигляді відшкодування збитків за безоблікове користування електричною енергією, то необхідною умовою для такої відповідальності є доведення факту спричинення збитків саме позивачем, а в даних правовідносинах зазначені обставини не підтверджені відповідачем жодним доказом відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України, спростовані матеріалами справи.

Посилання відповідача на ч.3 ст.235 ГК України, якою визначено, що оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, також не приймаються, оскільки порушення зобов`язань саме суб`єктом господарських відносин також необхідно довести належними доказами, якими є акти про порушення.

Щодо доводів скаржника про наявність повноважень у ОСОБА_3 на представництво інтересів підприємства позивача, оскільки останньою в період з 2015-2016 року підписувались акти пломбування засобів обліку, акти невідповідності розрахункового обліку метрологічним характеристикам, акти технічної перевірки засобів обліку від імені позивача, то вони не приймаються оскільки ці докази не стосуються предмету доказування у цій справі. А належних доказів того, що відповідачем запрошувався для підпису акту про порушення саме споживач (позивач) та останній відмовився від підпису такого акту, для накладення на позивача оперативно-господарської санкції у вигляді донарахування недоврахованої електричної енергії, відповідачем не надано, такі докази у справі відсутні.

Матеріали справи свідчать про те, що господарським судом в порядку статті 43 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

З огляду на обґрунтованість рішення господарського суду, відповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги скаржника про скасування рішення є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року у справі № 904/5329/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 26.01.2017 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя І.А. Сизько

Суддя Е.В. Орєшкіна