Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

24 січня 2017 р. Справа № 927/23/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова», вул. Оболонська, 38, кв.36, м. Київ, 04071

В особі: Комунального енергогенеруючого підрозділу «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова», вул. Ушинського 23, м. Чернігів, 14014

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1,

(АДРЕСА_2)

про стягнення 3783грн.96коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Ігнатенко Н.В. представник довіреність №16 від 29.01.2016

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2420,06грн. за поставлену теплову енергію згідно договору №868 від 19.04.2004 за період з 23.10.2014 по 26.01.2015, 1234,46грн. інфляційних та 129,44грн. річних.

Представник позивача в судовому засіданні 11.01.2017 надав пояснення №28 від 11.01.2016, в якому зазначив, що 10.08.2004 із заявою до КЕП «Чернігівська ТЕЦ» звернулась ОСОБА_1 про укладання з 19.04.2004 договору на постачання теплової енергії в гарячій воді до магазину непродовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_2. До заяви ОСОБА_1 було додано копію договору купівлі-продажу від 24.09.1997, витяг з рішення ЧМР від 19.04.2004 №106 «Про переведення квартири з житлового фонду до нежитлового» та свідоцтво про державну реєстрацію СПД-фізичної особи. 19.04.2004 між позивачем та відповідачем укладено договір №868 на постачання теплової енергії в гарячій воді. Позивач пояснив, що відповідно до розпорядження Чернігівської міської ради №207-р від 20.10.2014 «Про початок опалювального сезону 2014-2015 років» опалювальний сезон розпочато з 23.10.2014, отже нарахування в листопаді 2014 були проведені з 23.10.2014 по 31.10.2014 за 9 днів жовтня в сумі 158,87грн. (з ПДВ) та з 01.11.2014 по 30.11.2014 за 30 днів листопада - в сумі 440,23грн. (з ПДВ). 14.10.2014 між сторонами укладена додаткова угода до договору, згідно з якою змінено максимальне теплове навантаження для відповідача з 0,0030 Гкал/год на 0,004129 Гкал/год. За таких обставин відповідачу в грудні 2014 донараховано за спожиту теплову енергію у жовтні 2014 - 59,78грн. (з ПДВ) та у листопаді 2014 - 165,67грн. (з ПДВ); нараховано за грудень 2014 з 01.12.2014 по 31.12.2014 за 31 день - 895,43грн. (з ПДВ), за січень 2015 нараховано з 01.01.2015 по 31.01.2015 за 31 день - 829,65грн. (з ПДВ). Також позивач повідомив, що в лютому 2015 надано договір купівлі-продажу від 27.01.2015 щодо продажу нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 іншій особі, тому в лютому було знято нарахування за січень 2015 за 31 день в сумі 829,65грн. (з ПДВ) та нараховано з 01.01.2015 по 26.01.2015 (включно) за 26 днів - 700,08грн. (з ПДВ).

Представник позивача в судовому засіданні 24.01.2017 надав клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

Представник позивача в судовому засіданні 24.01.2017 надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи №28 від 24.01.2017, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Відповідач відзив на позов не надав, повноваженого представника в судове засідання не направив. Ухвала про порушення провадження у справі від 04.01.2017, направлена на адресу відповідача АДРЕСА_2 та на адресу АДРЕСА_1 повернулася до суду з відміткою відділу поштового зв'язку - за закінченням терміну зберігання. Ухвала про відкладення розгляду справи від 11.01.2017 направлена на адресу відповідача АДРЕСА_2 повернулася до суду з відміткою відділу поштового зв'язку - за не запитом. Ухвала про відкладення розгляду справи від 11.01.2017 направлена на адресу відповідача АДРЕСА_1 повернулася до суду з відміткою відділу поштового зв'язку - за закінченням терміну зберігання.

Згідно з інформацією отриманою судом на офіційному сайті Міністерства юстиції України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.01.2017 значиться фізична особа-підприємець ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, в процесі припинення не перебуває.

Відповідно до ч. 1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

У п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 11 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вказано, що за змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи зазначене, судом вчинені дії щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи.

Нез'явлення в судове засідання повноважного представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Згідно з наданою позивачем до матеріалів справи копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серія НОМЕР_2 ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_3, зареєстрована як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 11.05.2000, номер запису 0009630.

Статтями 19 Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язковість укладення в письмовій формі договору на постачання теплової енергії на опалення та гарячої води.

Відповідно до приписів ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як свідчать матеріали справи, 19.04.2004 між позивачем та відповідачем укладено договір №868 на постачання теплової енергії в гарячій воді.

14.10.2014 між позивачем та відповідачем підписано Додаткову угоду до договору №868 від 19.04.2004 на постачання теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до умов договору (в редакції Додаткової угоди від 14.10.2014, укладеної між позивачем та відповідачем) позивач взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах та надавати послугу з централізованого постачання гарячої води для об'єктів, вказаних в додатку №1 договору, а відповідач зобов'язався сплачувати кошти за одержану теплову енергію на розрахунковий рахунок позивача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, на умовах та порядку постачання і сплати, передбачених договором.

Згідно з п.2.1 договору теплова енергія постачається споживачу (відповідачу у справі) для об'єктів та в обсягах згідно з додатком №1 до договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону, гаряче водопостачання - протягом року, технологічні потреби.

Додатком №1 до договору, який підписано сторонами та скріплено печатками, встановлено, що теплова енергія в гарячій воді постачається споживачу за адресою АДРЕСА_2 (м-н непродовольчих товарів, опалювальна площа 59,7кв.м, ГВП - 0,304куб.м).

Додатковою угодою від 14.10.2014 сторони доповнили Додаток №1 пунктом 4: «Максимальне теплове навантаження на опалення по об'єктах, яке застосовується для розрахунків з дня укладання цієї додаткової угоди по наступних пунктах таблиці Додатку №1 до договору складає: п.1 АДРЕСА_2 (м-н пром.товарів) - 0,004129 Гкал/год».

За умовами п.4.2.1 договору постачальник (позивач у справі) зобов'язався відпускати теплову енергію для об'єктів, перерахованих у додатку №1 цього договору, і в кількості згідно з договором.

У п.10.1 договору сторони встановили, що договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 19.04.2005. Відповідно до п. 10.4 договору договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Позивачем до матеріалів справи подано копію договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27.01.2015, згідно якого ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_3 придбав нежитлове приміщення магазину з літ. « 1-1» по літ. « 1-5» загальною площею 58,4кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_2. Згідно з заявою від 08.02.2015, яка отримана позивачем 10.02.2015, ОСОБА_3 просив заключити договір і направляти рахунки за адресою АДРЕСА_2

Позивач повідомив, що письмово між позивачем та відповідачем не укладалася угода про припинення дії договору №868 від 19.04.2004.

Відповідно до п.10.2 договору він, крім іншого, припиняє свою дію у випадку зміни власника після укладання договору з новим власником.

У п.10.3 договору сторони встановили, що припинення дії договору не звільняє споживача від обов'язків повної сплати спожитої теплової енергії.

Відповідно до п.3.2.2 відповідач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в термін, які передбачені договором.

Окрім того, відповідач зобов'язався за умовами п.3.2.5 договору письмово сповіщати постачальника про зміну власного найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів тощо, а також про зміну користувачів приміщень та теплових мереж споживача (субспоживачів) не пізніше 5 днів з моменту настання зазначених подій.

У п. 6.1 договору сторони обумовили, що розрахунки за теплову енергію, що споживається відповідачем, здійснюються виключно у грошовій формі на розрахунковий рахунок постачальника по тарифах, які затверджені рішеннями облдержадміністрації, міської ради, і які можуть змінюватися згідно з законами Верховної Ради і постановами Кабінету Міністрів України.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 23.05.2014 №597 встановлено тарифи ТОВ фірмі «ТехНова» на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, а саме: для потреб інших споживачів (крім населення) - 467,68грн/Гкал (без ПДВ). У п.4 вказаної постанови встановлено, що вона набирає чинності з 01 червня 2014 року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.11.2014 №625 встановлено ТОВ фірмі «ТехНова» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, а саме: для потреб інших споживачів (крім населення) - 521,48грн/Гкал (без ПДВ). У п.4 вказаної постанови встановлено, що вона набирає чинності з 01 грудня 2014 року.

У п.6.2.1 договору (в редакції додаткової угоди від 14.10.2014) сторони встановили, що розрахунки за теплову енергію здійснюється згідно з встановленими тарифами за наступними розрахунковими одиницями: за 1 Гкал - при наявності приладу обліку теплової енергії, що здійснює облік в Гкал - згідно з його показниками; за 1 Гкал - якщо прилад обліку теплової енергії визначає кількість спожитої теплової енергії в будь-яких інших розрахункових одиницях ніж гігакалорія, то визначення обсягу спожитої теплової енергії в гігакалоріях сторонами застосовуються перевідні коефіцієнти метричних одиниць виміру: 1 ГДж=0,239 Гкал; 1 МВт/ч= 0,86 Гкал, тощо; за 1 Гкал - за відсутності приладів обліку - обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Відповідно до п.6.5. договору розрахунки відповідача з позивачем за відпущену теплову енергію у вигляді гарячої води виконуються згідно з діючим законодавством, згідно з рахунками позивача щомісячно у відповідності з показаннями приладів обліку або розрахунковим способом при відсутності приладів обліку. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно з п.6.6 договору споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує постачальнику 50% вартості зазначеної у договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

В обґрунтування вартості спожитої відповідачем теплової енергії за період з жовтня 2014 по січень 2015 року позивачем до матеріалів справи додано довідку про нарахування за опалення відповідачу по договору №868 від 19.04.2004. У вказаній довідці (а.с.32-34) позивачем наведено детальний щомісячний розрахунок тепла на опалення, який визначено згідно КТМ 204 Україна 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» на температуру зовнішнього повітря середньомісячну за опалювальний період по тепловому навантаженню вказаному в договорі згідно з п.6.2 договору, додатком №1 до договору та додатковою угодою від 14.10.2014.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов договору позивач поставив відповідачу за період з 23.10.2014 по 26.01.2015 теплову енергію на загальну суму 2420,06грн., що підтверджується копіями рахунків-фактур на оплату: №0868 від 30.11.2014 на суму 599,10грн., №0868 від 31.12.2014 на суму 1120,88грн., №0868 від 31.01.2015 на суму 829,66грн., №0868 від 28.02.2015 на суму до оплати «-129,58грн.» (позивачем у лютому 2015 року було здійснено перерахунок вартості теплової енергії спожитої відповідачем у січні 2015 року згідно договору купівлі-продажу від 27.01.2015 року, у зв'язку з чим у лютому 2015 позивачем було знято нарахування за січень 2015 за 31 день в сумі 829,65грн. та нараховано з 01.01.2015 по 26.01.2015 (включно) за 26 днів - 700,08грн.).

Згідно п.3.2.22 договору відповідач зобов'язався щомісячно здійснювати розрахунки за всю спожиту теплову енергію згідно з тарифами п.6.1 договору на розрахунковий рахунок після отримання рахунку на оплату. У випадку неотримання рахунку до 15 числа наступного місяця споживач зобов'язаний повідомити про це постачальника.

За умовами п.6.9 договору у випадку несплати споживачем рахунку до 15 числа наступного місяця нараховується пеня у розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожний день прострочення.

Як свідчать матеріали справи, згідно із заявою від 16.10.2009 відповідач просив направляти рахунки за теплопостачання на адресу: АДРЕСА_2.

Із матеріалів справи вбачається, направлення позивачем відповідачу рахунків-фактур для оплати за спожиту теплову енергію за період з 23.10.2014 по 26.01.2015 рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується списками згрупованих поштових відправлень, копії яких додані позивачем до матеріалів справи (а.с.28-31).

Крім того, матеріалами справи, зокрема копією опису вкладення у цінний лист та квитанцією від 11.01.2017, підтверджено направлення рахунків-фактур і на адресу державної реєстрації відповідача (АДРЕСА_1), а їх отримання відповідачем - витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Відповідач свої зобов'язання за договором по оплаті за спожиту теплову енергію не виконав. На час розгляду справи заборгованість відповідача становить 2420,06грн., що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

За таких обставин борг в сумі 2420,06грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 7.2.3. договору відповідач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - пеня у розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, а також борг з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення і 3% річних від простроченої суми.

Позивач просить стягнути з відповідача 1234,46грн. інфляційних за період з січня 2015 по жовтень 2016 та 129,44грн. 3% річних за період з 16.12.2014 по 31.10.2016.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати спожитої теплової енергії, суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних, доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю, а саме в частині стягнення інфляційних в сумі 1234,46грн., в частині 3% річних в сумі 129,44грн. за прострочку сплати теплової енергії спожитої за період з 23.10.2014 по 26.01.2015.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов'язання не виконав, за спожиту теплову енергію своєчасно не розрахувався, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення боргу в сумі 2420,06грн., інфляційних в сумі 1234,46грн., 3% річних в сумі 129,44грн.

Оскільки, спір виник з вини відповідача та відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378,00грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 275 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» (вул.Оболонська,38, кв.36, м. Київ, код 24100060) в особі Комунального енергогенеруючого підрозділу «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ фірми «ТехНова» (вул. Ушинського 23, м. Чернігів ідентифікаційний код 21680602, р/р 0101 у ПАТ «Альфа-Банк» в м. Києві, МФО 300346) 2420грн.06коп. боргу, 1234грн.46коп. інфляційних, 129грн.44коп. 3% річних, 1378грн. 00коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 27.01.2017

Суддя Н.Ю.Книш