ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2017 р. Справа № 911/3565/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Наяда-Сервіс», м. Одесса

до обслуговуючого кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського», Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка

про стягнення 1177872,19 гривень

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 21.10.2016.

від відповідача: не зявився.

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю Наяда-Сервіс звернувся до господарського суду Київської області з позовом до обслуговуючого кооперативу Набережний квартал - Жаботинського про стягнення 1177872,19 гривень, з яких: 1147515,68 гривень основного боргу, 26029,81 гривень інфляційних втрат, 4326,70 гривень 3% річних, у звязку з неналежним виконанням останнім зобовязань з оплати виконаних робіт за договором підряду №14/12/15 від 14.12.2015.

Через канцелярію суду було подано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Олімпекс Транс про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у задоволенні якого судом відмовлено ухвалою від 12.12.2016.

Через канцелярію суду позивачем було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на розрахункові рахунки Обслуговуючого кооперативу Набережний квартал-Жаботинського, у задоволенні якого судом відмовлено.

17.01.2017 через канцелярію суду від товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» надійшла позовна заява про вступ у справу у якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору. Просить визнати недійсним договір підряду №14/12/15 від 14.12.2015, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Наяда-Сервіс» та обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського».

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.01.2017 позовну заяву та додані до неї документи повернуто без розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали Господарського суду Київської області від 04.11.2016, 30.11.2016, 12.12.2016 направлялась відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що незявлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.12.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Наяда-Сервіс» (підрядчик) та обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського» (замовник) був укладений договір підряду №14/12/15.

Відповідно до п.1.1. договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик виконати відповідно до умов цього договору та договірною ціною, яка є невід'ємною частиною договору, роботу з матеріалів підрядника, а замовник зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити роботу.

За цим договором замовник доручає підряднику роботи з утеплення та оздоблення фасаду будується ЖК "Набережний квартал" за адресою вул. Жаботинського 3/2 в р. Одеса згідно з умовами договору та договірних розцінок. Термін виконання робіт визначається і затверджується сторонами: початок робіт 14 грудня 2015 року, закінчення робіт 1 липня 2016 року. Початок робіт вважати дату отримання авансу (п.п. 2.1.-2.3. договору).

Відповідно до пунктів 5.1, 5.5., 5.6, 5.7 договору вартість робіт за цим договором визначається договірними розцінками. Замовник оплачує фактично виконані обсяги робіт протягом 5 банківських днів після підписання акту виконаних робіт. Акти виконаних робіт підрядник передає на розгляд замовника не пізніше 25 числа кожного місяця. Остаточний розрахунок за договором здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 1 липня 2016 року (п. 8.1. договору).

На виконання умов договору підряду позивач виконав роботи передбачені договором, на загальну суму 6470512,88 гривень, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року на суму 675344,68 гривень, актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року від 29.02.2016 на суму 675344,68 гривень, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2016 року на суму 1140675,30 гривень, актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2016 року на суму 1140675,30 гривень, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за березень №2 2016 року на суму 379024,24 гривень, актом приймання передачі за березень 2016 року на суму 379024,24 гривень, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2016 року на 1697952,98 гривень, актом виконаних будівельних робіт за квітень 2016 року на суму 1697952,98 гривень, довідкою про вартість будівельних робіт за червень 2016 року на суму 1040976,92 гривень, актом виконаних будівельних робіт за червень 2016 року на суму 1040976,92 гривень, довідка про вартість будівельних робіт за липень 2016 року на суму 921925,46 гривень, актом виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 921925,46 гривень, довідкою про вартість будівельних робіт за вересень 2016 року на суму 614613,30 гривень, актом виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року на суму 614613,30 гривень.

Як вказує позивач, відповідач належним чином не виконав зобовязань за договором щодо повної оплати виконаних робіт, оплативши їх частково, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 1147515,68 гривень, у звязку з чим позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 1147515,68 гривень, 26029,91 гривень інфляційних втрат, 4326,70 гривень 3% річних.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Детально дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази сплати відповідачем заборгованості за договором підряду №14/12/15 від 14.12.2015 року у сумі 1147515,68 гривень.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 1147515,68 гривень є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також позовна заява містить вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4326,70 гривень та інфляційних втрат у розмірі 26029,81 гривень за загальний період з 09.09.2016 по 24.10.2016.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобовязання з оплати виконаних робіт за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 26029,81 гривень інфляційних витрат та 4326,70 гривень 3% річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що копії документів, які знаходяться в матеріалах справи та надавались позивачем суду в якості доказів, є належними та допустимими письмовими доказами, які стосуються предмета спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Надані позивачем докази не спростовані та відповідачем протягом розгляду справи не заперечувались.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1147515,68 гривень основного боргу, 4326,70 гривень 3% річних, 26029,81 гривень інфляційних втрат.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі виходячи з наступного.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позивачем не було наведено суду жодних підстав, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не наведено суду належних доказів, з матеріалів справи судом також не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Окрім того, позивачем не наведено доказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладається судом на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з обслуговуючого кооперативу «Набережений квартал-Жаботинського» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кришталева, б. 3, код 39446851) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Наяда-Сервіс» (65059, Одеська обл., м. Одеса, пр. Адміральський, 36/1, к. 41, код 39776,68 гривень основного боргу, 4326,70 гривень 3% річних, 26029,81 гривень інфляційних втрат та 17914,78 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 18.01.2017 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 23.01.2017.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник