У х в а л а

25 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Габен» (далі - ТОВ «Фірма «Габен») про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Львівської області від 30 березня 2016 року, постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 914/234/16 за позовом ТОВ «Фірма «Габен» до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, державного підприємства «СЕТАМ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_5, про визнання електронних торгів недійсними,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30 березня 2016 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13 червня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 11 жовтня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фірма «Габен» про визнання електронних торгів недійсними відмовлено. Скасовано заходи до забезпечення позову ТОВ «Фірма «Габен», які вжиті ухвалою суду від 8 лютого 2016 року.

У січні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ТОВ «Фірма «Габен» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Львівської області від 30 березня 2016 року, постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 11 жовтня 2016 року у справі № 914/234/16 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 14 березня 2012 року у справі № 14/5025/1493/11, від 17 червня 2015 року у справі № 914/3912/14, від 3 серпня 2016 року у справі № 912/3068/15, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копії постанов Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-147цс14, від 23 грудня 2015 року у справі № 6-1205цс15.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 914/234/16 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець