донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

30.01.2017 справа №908/2575/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача ОСОБА_4, за довіреністю; ОСОБА_5, за довіреністю;
розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя
на рішення господарського судуЗапорізької області
від20.12.2016 р. (підписано 27.12.2016 р.)
у справі№ 908/2575/16 (суддя Корсун В.Л.)
за позовомКомунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя
до Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Запоріжжя", м. Запоріжжя
простягнення 2 902,73 грн.
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року до господарського суду звернулось Комунальне підприємство "Водоканал", м. Запоріжжя (Позивач) із позовом до Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Запоріжжя", м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення суми додаткової плати за скид понаднормативних забруднень в розмірі 2 902,73 грн. згідно із договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 01.01.10 № 979/3.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.12.2016 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права України.

Зокрема заявник посилається на те, що судом невірно визначено початок перебігу строку позовної давності, а позов скаржником подано в межах строків позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача вважав рішення суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача суми додаткової плати за скид понаднормативних забруднень в розмірі 2 902,73 грн. згідно із договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 01.01.10 № 979/3, у підтвердження чого позивач посилається на протокол аналізу стічних вод, яким зафіксовано перевищення рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах КП "Міжнародний аеропорт Запоріжжя" в контрольній точці ФНС по азоту амонійному 30,09 мг/дм3, при допустимій концентрації 19 мг/дм3.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 15.08.2013 р. № 8922, якою вимагав перерахувати суму додаткової плати за скид понаднормативних забруднень у розмірі 2 902,73 грн. у місячний термін з моменту отримання претензії, яка залишилась відповідачем без виконання.

До теперішнього моменту спірну суму оплачено не було.

Проти задоволення позовних вимог відповідач заперечив, посилаючись на пропущення позивачем строку позовної давності.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність факту перевищення відповідачем рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах КП "Міжнародний аеропорт Запоріжжя" в контрольній точці ФНС по азоту амонійному 30,09 мг/дм3, при допустимій концентрації 19 мг/дм3 та наявності зобовязання щодо сплати відповідачем плати за скид понаднормативних забруднень в розмірі 2 902,73 грн. є обґрунтованим.

Належних доказів, що спростовують зазначений висновок суду, відповідачем не надано.

Разом з тим, посилання скаржника на те, що початок перебігу строку позовної давності слід обчислювати від спливу місячного терміну розгляду претензії, протягом якого відповідач був в праві здійснити оплату по виставленому рахунку, тобто з моменту виникнення у зацікавленої сторони права на позов, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства України, за наступних підстав.

Статтями 256, 257 ЦК України визначено поняття строку позовної давності, як строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ч.ч. 1, 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Пунктом 7.8. Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.02 № 37 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 26.04.02 за № 403/6691, передбачено, що з метою контролю якості стічних вод підприємство Водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод Підприємств виконується уповноваженими представниками Водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники Водоканалу, так і представник Підприємства-абонента.

За змістом п. 7.7. Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя, затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради № 167 від 29.05.03, при виявленні перевищення ДК забруднень, встановлених договором або Правилами, Водоканал після завершення аналізу надсилає підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою) впродовж 15 діб після закінчення аналізу. Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК Водоканал надсилає підприємству претензію, до якої додаються: протокол якості скиду стічних вод, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод, рахунок для оплати за понаднормативний скид забруднень (передаються лише ті документи, які відсутні на підприємстві).

Отже а ні нормами діючого законодавства, в тому числі Правилами, а ні Договором між сторонами не встановлено будь-якого конкретного строку для боржника відповідача по оплаті за перевищення ДК забруднень, тобто не встановлено пільгового строку для виконання такого зобовязання.

Місячний строк на оплату, що зазначений в претензії відповідачу, визначений самим позивачем та на його розсуд, а отже і не є пільговим строком для боржника в розумінні ч. 5 ст. 261 ЦК України, зі спливом якого пов'язаний початок перебігу строку позовної давності для кредитора.

Матеріали цієї справи свідчать, що телефонограмою, переданою 31.07.2013, КП "Водоканал" повідомило КП "Міжнародний аеропорт Запоріжжя" про факт виявлення 30.07.2013 у його стічних водах перевищення допустимих концентрацій по азоту амонійному (телефонограму прийняла завідуюча канцелярією ОСОБА_6С.), забір проб яких відбувся 30.07.2013року.

Отже за вимогами вищенаведеної норми ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності для позивача почався з перебігу встановленого загальною нормою ч. 2ст. 530 ЦК України семиденного строку від дня, коли у позивача виникло право пред'явити вимогу про виконання оплати, тобто з моменту встановлення лабораторією останнього факту перевищення допустимої концентрації забруднень в стічних водах відповідача.

Доводи позивача, що початок перебігу строку позовної давності слід обчислювати з урахуванням шестимісячного терміну направлення претензії на підставі Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя, є безпідставними, оскільки такий строк надіслання претензії наданий позивачу, а не відповідачу, отже на можливість захисту порушеного права позивачем ніяким чином не впливає, ним користується позивач також на свій розсуд.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В матеріалах справи наявна заява відповідача про застосування строку позовної давності, отже згідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України, висновок суду першої інстанції про відмову в позові про стягнення додаткової плати за скид понаднормативних забруднень в розмірі 2 902,73 грн. згідно із договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 01.01.10 № 979/3 у звязку зі спливом строку позовної давності є вірним.

Крім того судовою колегією не приймаються доводи позивача щодо посилання на постанову Верховного Суду України від 29.10.14 у справі № 6-169цс14, оскільки предметом розгляду у вказаній справі було "звернення стягнення на предмет іпотеки", що не стосується предмету позову у даній справі.

Отже доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та висновків господарського суду не спростовують.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судова колегія не вбачає.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2016 року у справі № 908/2575/16/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 20.12.2016 року у справі № 908/2575/16/16 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді І.В. Зубченко

ОСОБА_3