ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2017 р. Справа № 911/171/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»

до Приватного підприємства «Фірма «Кенгуру»

про стягнення 469 288,35 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. б/н від 28.04.2016);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі перший позивач) звернулося з позовом до Приватного підприємства «Фірма «Кенгуру» (далі відповідач) про стягнення з відповідача 469 288,35 грн заборгованості, з яких: 228 676,66 грн боргу за лізинговими платежами, 199 394,47 грн боргу за користування обєктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами, 6 124,42 грн пені, 12 856,71 грн інфляційних втрат за час прострочення оплати, 3 210,29 грн 3 % річних за час прострочення оплати, 13 025,80 грн 3 % річних за час прострочення оплати лізингових платежів та 6 000 грн витрат на оплату юридичних послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором про фінансовий лізинг № 00005339 від 02.07.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.01.2017 порушено провадження у справі № 911/171/17, розгляд справи призначено на 27.01.2017.

У судовому засіданні 27.01.2017 представник позивача підтримав позов повністю.

Згідно п.п. 1, 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»» № 01-06/745/2014 від 05.06.2014р. неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, повинна бути підтверджена відповідною довідкою (листом) підприємства звязку. Форму відповідного документа законодавчо не визначено. Отже, ним може бути будь-який документ, виданий (надісланий) будь-якому адресатові підприємством звязку за підписом керівника (заступника керівника, іншої уповноваженої особи) такого підприємства, що свідчив би про неможливість пересилання поштової кореспонденції до Автономної Республіки Крим і міста Севастополя. Учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції".

Відповідно до підпункту 1 п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис. Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК.

Представник відповідача в судове засідання 27.01.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою з офіційного веб-сайту господарського суду, де міститься інформація про призначення справи № 911/171/17 до розгляду у судовому засіданні 27.01.2017.

Заяв чи клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачами не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02.07.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (Лізингодавець) та Приватним підприємством «Фірма «Кенгуру» (Лізингоодержувач) укладено договір про фінансовий лізинг № 00005339, згідно якого лізингодавець зобовязався передати лізингоодержувачу обєкт лізингу транспортний засіб VW Jetta 1,4 TSI, 2011 року виробництва, двигун № НОМЕР_1, шасі № WVWZZZ16ZBM109296, а лізингоодержувач прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно з Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (надалі «План відшкодування»).

У відповідності з п.п. 3.2. та 3.1. загальних умов, лізингодавець прийняв на себе зобовязання придбати у власність обєкт лізингу, який був обраний відповідно до специфікації Лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам Лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір Дилера-продавця, у якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» придбало Обєкт лізингу.

Згідно п. 5.4. умов лізингу лізингоодержувач забезпечує оформлення доставки обєкта лізингу шляхом підписання лізингоодержувачем та Порше Лізинг Україна акту прийому-передачі (надалі «Акт прийому-передачі»).

В розділі «Умови лізингу» Договору лізингу зазначається: - вартість обєкту лізингу: еквівалент в Доларах США 30 700,00 $ (USD); авансовий платіж: еквівалент 4 605,00 $ (USD); - обсяг фінансування: еквівалент 26 095,00 $ (USD); - кількість лізингових платежів: 60; строк лізингу (місяців): 60; - лізинговий платіж: еквівалент 761,31 $ (USD); - адміністративний платіж: еквівалент 460,50 $ (USD).

В розділі «Умови лізингу» зазначається, що усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку: 1) за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалентів в доларах США, визначених вище, відповідно до пунктів 6.3, та 2) відповідно до пункту 6.4.2 (якщо застосовується) Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу. Зобовязання (вказані вище еквіваленти в доларах США) лізингоодержувача на момент доставки Обєкта лізингу будуть виражені у гривнях у Акті прийому-передачі, який є невідємною частиною цього Договору про фінансовий лізинг. Наступні розрахунки у гривнях будуть здійснюватись лізингодавцем та вказуватись у рахунках, що підлягають сплаті лізингоодержувачем.

В п. 6.3. загальних умов визначено, що сторони погоджуються, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті за цим контрактом на користь позивача, відображають справедливу вартість обєкта лізингу та забезпечують отримання позивачем суми, очікуваної станом на дату виконання контракту на основі діючого курсу обміну євро/долара США, встановленого Національним банком України або українським комерційним банком (ПАТ «КІБ Креді Агріколь» або іншим банком), або на основі обмінних курсів, за якими на встановлену дату укладалися угоди з клієнтами банку (ПАТ «КІБ Креді Агріколь» або іншого банку) з купівлі та продажу євро / доларів США до української гривні (надалі «обмінний курс»), як буде обрано за рішенням позивача, станом на дату, коли кожен платіж підлягає виплаті. З цією метою лізингові платежі, інші платежі, а також будь-які інші платіжні зобовязання, передбачені цим контрактом, розраховуються в євро/доларах США (як обумовлено сторонами в контракті) на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом вказаного вище банку, чинним на дату виставлення рахунку.

Відповідно до п. 6.5. умов лізингу лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок, зазначений Порше Лізинг Україна у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Лізингові платежі у будь-якому разі не підлягають поверненню лізингоодержувачу, за винятком випадків визначених контрактом.

Згідно п. 8.3.2. умов лізингу якщо лізингоодержувач повністю або частково здійснить оплату (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (у відповідності до Закону України «Про фінансовий лізинг») Порше Лізинг Україна має право розірвати контракт/відмовитися від контракту і витребувати обєкт лізингу віл лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.

Відповідно до п. 12.1 - 12.3 контракту строк лізингу за цим контрактом визначається у договорі про фінансовий лізинг та графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування). Строк лізингу починається з дати підписання акта приймання-передачі лізингоодержувачем обєкта лізингу (п. 5.4 контракту). Контракт набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

В абзаці другому п. 13.1. загальних умов сторони погодили, що якщо лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення Обєкта лізингу, ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право вилучити (повернути) обєкт лізингу без попередньої згоди лізингоодержувача у визначеному законодавством України порядку, у тому числі в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса (п. 13.7. Загальних умов).

На виконання договору про фінансовий лізинг № 00005339 від 02.07.2012 позивач передав, а відповідач прийняв у користування предмет лізингу: автомобіль VW Jetta 1,4 TSI, 2011 року виробництва, що підтверджується актом прийому-передачі від 09.07.2012 (а.с. 38), підписаним та скріпленим печатками сторін договору.

Суд встановив, що відповідач свій обовязок зі сплати лізингових платежів в порушення погодженого сторонами графіку не виконав, рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) лізингових платежів за період з березня 2014 року по жовтень 2015 року, залишилися несплаченими відповідачем, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем по сплаті лізингових платежів за договором договір про фінансовий лізинг № 00005339 на момент прийняття судового рішення склав 228 676,66 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Крім того, враховуючи неодноразові прострочення з оплати лізингових платежів з боку відповідача та з у звязку з тим, що такі прострочення тривають більше 30 днів, позивач, з метою самозахисту свого права шляхом припинення зобовязання та реалізації положень ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», 05.10.2016 року на адресу відповідача через кур`єрську службу ТОВ «Експрес Мото Україна» було здійснено спробу доставки вимоги про сплату заборгованості за договором, повернення обєкту лізингу та повідомлення про відмову від договору за № 00005339 від 02.07.2012 року.

В даній вимозі позивач повідомив відповідача про сплату заборгованості, повернення обєкту лізингу та повідомлення про відмову від договору про фінансовий лізинг та вимагав від останнього повернути транспортний засіб автомобіль марки VW Jetta 1.4 I TSI, 2011 року виробництва, шасі № WVWZZZ16ZBM109296, двигун №: CAV 302946 (обєкт лізингу), на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» за наступною адресою: місто Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В, офіс «В», впродовж 10 (десяти) робочих днів з дня доставки цього повідомлення на адресу місця знаходження відповідача. Однак, вимога позивача щодо повернення Обєкту лізингу була проігнорована відповідачем, внаслідок чого ТОВ «Порше Лізинг Україна» вимушене було керуватися відповідними нормами договору лізингу.

26.04.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис (а.с. 87), який зареєстровано в реєстрі за № 744 стосовно повернення лізингоодержувачем відповідачем на користь лізингодавця ТОВ «Порше Лізинг Україна» обєкта фінансового лізингу транспортний засіб автомобіль марки VW Jetta 1.4 I TSI, 2011 року виробництва, шасі № WVWZZZ16ZBM109296, двигун №: CAV 302946.

Згідно п. 6.17 контракту сторони погодили, що у випадку розірвання контракту / відмови від контракту за ініціативою Порше Лізинг Україна відповідно до п. 12 контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об`єктом лізингу.

У звязку із невиконанням відповідачем умов контракту та неповерненням обєкту лізингу, керуючись п. 6.17 контракту, позивачем нараховано плату за фактичне користування об`єктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами в період з листопада 2015 року по грудень 2016 року на загальну суму 199 394,47 грн, яка залишилася неоплаченою відповідачем.

Предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача 228 676,66 грн боргу за лізинговими платежами, 199 394,47 грн боргу за користування обєктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами, 6 124,42 грн пені, 12 856,71 грн інфляційних втрат за час прострочення оплати, 3 210,29 грн 3 % річних за час прострочення оплати, 13 025,80 грн 3 % річних за час прострочення оплати лізингових платежів та 6 000 грн витрат на оплату юридичних послуг.

Суд встановив, що між сторонами виникли лізингові правовідносини.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобовязаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що відповідач свій обовязок зі сплати лізингових платежів в порушення погодженого сторонами графіку не виконав, рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) лізингових платежів за період з березня 2014 року по жовтень 2015 року, залишилися несплаченими відповідачем, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем по сплаті лізингових платежів за договором договір про фінансовий лізинг № 00005339 на момент прийняття судового рішення склав 228 676,66 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи; у звязку із невиконанням відповідачем умов контракту та неповерненням обєкту лізингу, керуючись п. 6.17 контракту, позивачем нараховано плату за фактичне користування об`єктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами в період з листопада 2015 року по грудень 2016 року на загальну суму 199 394,47 грн, яка залишилася неоплаченою відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача 228 676,66 грн боргу за лізинговими платежами, 199 394,47 грн боргу за користування обєктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором про фінансовий лізинг № 00005339 від 02.07.2012, позивачем за період з 17.01.2016 по 16.12.2016 нараховано 6 124,42 грн пені, з яких: 679,48 грн за період з 17.01.2016 по 17.07.2016 на суму боргу 13 552,44 грн, 727,01 грн за період з 17.02.2016 по 17.08.2016 на суму боргу 14 500,54 грн, 747 грн за період з 17.03.2016 по 15.09.2016 на суму боргу 14 899,13 грн, 738,40 грн за період з 17.04.2016 по 16.10.2016 на суму боргу 14 727,74 грн, 717,16 грн за період з 17.05.2016 по 15.11.2016 на суму боргу 14 304,08 грн, 715,45 грн за період з 17.06.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 269,92 грн, 592,32 грн за період з 17.07.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 130,41 грн, 472,32 грн за період з 17.08.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 130,98 грн, 369,12 грн за період з 17.09.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 805,18 грн, 246,75 грн за період з 16.11.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 527,30 грн, 119,40 грн за період з 17.11.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 554,06 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача застосовується пеня у розмірі 10 % річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу (п. 8.2.1. умов лізингу).

Враховуючи положення вищезазначених норм, а також період нарахування пені, що вказаний позивачем в поданому ним розрахунку пені (а.с. 10), суд обмежив розмір пені подвійною обліковою ставкою НБУ. Відтак, арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 17.01.2016 по 16.12.2016 становить загалом 20 363,72 грн пені, зокрема: 2 723,08 грн за період з 17.01.2016 по 17.07.2016 на суму боргу 13 552,44 грн, 2 762,63 грн за період з 17.02.2016 по 17.08.2016 на суму боргу 14 500,54 грн, 2 685,10 грн за період з 17.03.2016 по 15.09.2016 на суму боргу 14 899,13 грн, 2 479,57 грн за період з 17.04.2016 по 16.10.2016 на суму боргу 14 727,74 грн, 2 287,87 грн за період з 17.05.2016 по 15.11.2016 на суму боргу 14 304,08 грн, 2 177,92 грн за період з 17.06.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 269,92 грн, 1 766,30 грн за період з 17.07.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 130,41 грн, 1 386,07 грн за період з 17.08.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 130,98 грн, 1 063,87 грн за період з 17.09.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 805,18 грн, 697,90 грн за період з 16.11.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 527,30 грн, 333,41 грн за період з 17.11.2016 по 16.12.2016 на суму боргу 14 554,06 грн. Відтак, вимога про стягнення 6 124,42 грн пені підлягає задоволенню повністю, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання з оплати лізингових платежів за договором про фінансовий лізинг № 00005339 від 02.07.2012 позивачем за період з 16.03.2014 по 16.02.2016 нараховано 13 025,80 грн 3 % річних.

Крім того, у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання з повернення обєкту лізингу за договором про фінансовий лізинг № 00005339 від 02.07.2012 позивачем за період з 16.11.2015 по 16.12.2016 нараховано 12 856,71 грн інфляційних втрат та 3 210,29 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 15-16), арифметично вірний розмір 3 % річних нарахованих у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання з оплати лізингових платежів за договором про фінансовий лізинг № 00005339 від 02.07.2012 за період з 16.03.2014 по 16.02.2016 становить 13 025,80 грн, а арифметично вірний розмір інфляційних втрат та 3 % річних нарахованих у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання з повернення обєкту лізингу за договором про фінансовий лізинг № 00005339 від 02.07.2012 за період з 16.11.2015 по 16.12.2016 становить 14 682,88 грн інфляційних втрат та 3 210,29 грн 3 % річних відповідно. Відтак, вимоги про стягнення 12 856,71 грн інфляційних втрат за час прострочення оплати, 3 210,29 грн 3 % річних за час прострочення оплати, 13 025,80 грн 3 % річних за час прострочення оплати лізингових платежів підлягають задоволенню судом повністю, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 6 000 грн витрат на оплату юридичних послуг, як збитків, які останній поніс внаслідок залучення юристів для надання юридичної допомоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про фінансовий лізинг № 00005339 від 02.07.2012.

Відповідно до п.п. 8.2., 8.2.3. умов лізингу у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодеружувача застосовуються наступні санкції: компенсація будь-яких витрат, понесених Порше Лізинг Україна та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодуванням сум, не виплачених лізингоодержувачем у відповідності до контракту.

Пунктом 8.6. умов лізингу передбачено, що будь-які збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням стороною своїх обовязків за контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі понад передбачені контрактом штрафні санкції.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

Суд встановив, що заявлена до стягнення сума витрат на оплату юридичних послуг не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про фінансовий лізинг фінансовий лізинг № 00005339 від 02.07.2012, у звязку з чим суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача 6 000 грн витрат на оплату послуг, як збитків є такою, що не підлягає задоволенню судом.

Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 228 676,66 грн боргу за лізинговими платежами, 199 394,47 грн боргу за користування обєктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами, 6 124,42 грн пені, 12 856,71 грн інфляційних втрат за час прострочення оплати, 3 210,29 грн 3 % річних за час прострочення оплати, 13 025,80 грн 3 % річних за час прострочення оплати лізингових платежів підтверджуються наявними матеріалами справи, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Фірма «Кенгуру» (95033, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, улиця Логова, буд. 6; ідентифікаційний код 31095569) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (02152, м. Київ, Дніпровський район, проспект Павла Тичини, буд. 1В; ідентифікаційний код 35571472) 228 676 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот сімдесят шість гривень) 66 коп. боргу за лізинговими платежами, 199 394 (сто девяносто девять тисяч триста девяносто чотири гривні) 47 коп. боргу за користування обєктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами, 6 124 (шість тисяч сто двадцять чотири гривні) 42 коп. пені, 12 856 (дванадцять тисяч вісімсот пятдесят шість гривень) 71 коп. інфляційних втрат за час прострочення оплати, 3 210 (три тисячі двісті десять гривень) 29 коп. 3 % річних за час прострочення оплати, 13 025 (тринадцять тисяч двадцять пять гривень) 80 коп. 3 % річних за час прострочення оплати лізингових платежів та 6 949 (шість тисяч девятсот сорок девять гривень) 33 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 01.02.2017

Суддя П.В.Горбасенко