КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. Справа№ 910/10255/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Калатай Н.Ф.

при секретарі судового засідання Степанці О.В.,

від позивача - ОСОБА_2 довіреність № 05/01-1 від 05.01.17;

від відповідача - Щелков В.С. довіреність № б/н від 30.03.16;

від третьої особи 1 - не з`явились;

від третьої особи 2 - ОСОБА_4 довіреність № 107 від 26.01.15;

ОСОБА_5 довіреність № 1-31/08/16 від 31.08.16;

від третьої особи 3 - ОСОБА_6 довіреність № 853 від 20.12.16;

ОСОБА_7 довіреність № 2 від 19.09.16;

від третьої особи 4 - не з`явились;

розглядає апеляційну скаргу

ОСОБА_8

на рішення Господарського суду м. Києва від 01.08.2016 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом ОСОБА_9

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Камілла"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1.Головне управління юстиції в особі відділу Державної реєстраційної служби Головного управління юстиції Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві

2. ОСОБА_8

3. ОСОБА_10

4. ОСОБА_11

про визнання акту недійсним та скасування дій державного реєстратора, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_8 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 відмовити повністю.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2016 для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Шапрана В.В., суддів: Андрієнка В.В., Буравльова С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2016 ОСОБА_8 відновлено строк подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 22.09.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_8 відкладено до 18.10.2016 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 до участі у справі в якості третіх осіб, які заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та відкладено розгляд справи до 08.11.2016.

В судовому засіданні 08.11.2016 від представника третьої особи - 3 надійшла заява про відвід головуючому судді Шапрану В.В., мотивована наявністю у третьої особи - 3 сумнівів щодо відсутності упередженості головуючого судді у розгляді даної справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 року заяву представника ОСОБА_10 про відвід головуючого судді Шапрана В.В. у справі № 910/10255/16 задоволено. Матеріали справи № 910/10255/16 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 року, у зв'язку з задоволенням заяви представника ОСОБА_10 про відвід головуючого судді Шапрана В.В., відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10255/16.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2016 року, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8 у справі №910/10255/16 сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_8 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.12.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 року розгляд справи відкладено на 21.12.2016 року.

У зв'язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, відповідно до пп. 2.3.25, 2.3.49 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 5.1, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Київському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 03.02.2016 року, автоматизованою системою здійснено заміну судді Чорногуза М.Г. у складі визначеної колегії для розгляду вказаної вище справи, про що сформовано протокол.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 року у справі №910/10255/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Агрикової О.В. (головуючий), Мальченко А.О., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 року справу №910/10255/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуюча суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Калатай Н.Ф.

В судовому засіданні 21.12.2016 року представники позивача та третіх осіб 2, 3 надали усні пояснення та відповіли на запитання суду. Представники відповідача та третьої особи 1 в судове засідання не з'явилися.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 року розгляд справи 910/10255/16 відкладено на 26.01.2017 року

20.01.2017 року через загальний відділ канцелярії Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення в яких останній просив вважати обґрунтованими порушені корпоративні права ОСОБА_9 - учасника ТОВ «ТД «Камілла» з дольовою часткою у 10%.

26.01.2017 року через загальний відділ канцелярії Київського апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_14 про обізнаність останнього щодо продажу ОСОБА_15 належних йому 40% у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» та про відмову від права переважної купівлі цієї частки

В судове засідання, призначене на 26.01.2017 року, з'явились представники позивача, відповідача, третьої особи 1 та третьої особи 3, надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду.

Представники третьої особи1 та третьої особи4 в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року).

Враховуючи те, що третя особа1 та третя особа4 були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, докази чого наявні в матеріалах справи, неодноразове відкладення розгляду справи, а також зважаючи на те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників третьої особи1 та третьої особи4.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач, звертаючись із позовом до суду про визнання недійсними рішення загальних зборів ТОВ "Торговий дім "Камілла" про збільшення статутного фонду товариства до 10 000 000, 00 грн. оформлених протоколом № 17-01/2008 від 17.01.2008 року, рішення загальних зборів про збільшення статутного фонду товариства до 20 000 000, 00 грн. оформлених протоколом № 19-09/2008 від 19.09.2008 року, рішення загальних зборів про вихід учасника товариства та перерозподіл часток товариства оформлених протоколом № 02-12/2014 від 17.12.2014 року; скасування реєстраційних дій державним реєстратором; визнання недійсним редакцій статуту відповідача, затверджених рішеннями зборів, оформлених протоколами від 17.01.2008 року, 19.09.2008 року, 17.12.2014 року, та визнати недійсним свідоцтво від 17.12.2014 року видане ТОВ «ТД «Камілла», мотивує свої вимоги тим, що учасниками товариства були порушені вимоги щодо необхідності внесення вкладів до статутного капіталу в повному обсязі до прийняття рішення про збільшення статутного капіталу, що є підставою для визнання недійсним вищевказаних зборів.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.04.2007 року утворено ТОВ "Торговий дім "Камілла" зі статутним фондом 1 000 000, 00 грн., про що учасниками Товариства прийнято рішення, оформлене протоколом № 1. (том 1, а.с. 27-28).

Як вбачається із протоколу №1 від 10.04.2007 року учасниками ТОВ "Торговий дім "Камілла" є: ОСОБА_10 - з часткою в 400 000, 00 грн., що дорівнює 40% статутного капіталу; ОСОБА_8 - з часткою в 400 000, 00 грн., що дорівнює 40% статутного капіталу; ОСОБА_9 - з часткою в 100 000, 00 грн., що дорівнює 10% статутного капіталу; ОСОБА_11 - з часткою в 100 000, 00 грн., що дорівнює 10% статутного капіталу.

В матеріалах справи наявне рішення зборів учасників відповідача, оформлене протоколом № 12-09/2007 від 12.09.2007 року, відповідно до якого за рахунок вкладів учасників збільшено статутний капітал відповідача до 3 000 000, 00 грн. (том 1, а.с. 42). Отже, виходячи із вказаного рішення, частки учасників складають: ОСОБА_10 - 1 200 000, 00 грн., що дорівнює 40% статутного капіталу; ОСОБА_8 - 1 200 000, 00 грн., що дорівнює 40% статутного капіталу; ОСОБА_9 - 300 000, 00 грн., що дорівнює 10% статутного капіталу; ОСОБА_11 - 300 000, 00 грн., що дорівнює 10% статутного капіталу.

Враховуючи вищевказані обставини, 13.09.2007 року проведено державну реєстрацію змін до статуту відповідача з підстав збільшення статутного капіталу товариства, про що зроблено відповідні реєстраційні записи № 1019860, а також затверджено нові редакції статуту відповідача. (том 1, а.с. 43-56).

В подальшому протоколом № 17-1/2008 від 17.01.2008 року, для забезпечення статутної діяльності відповідача, за рахунок вкладів учасників збільшено статутний капітал відповідача до 10 000 000, 00 грн. (том 1, а.с. 57). Як вбачається із вказаного протоколу частки учасників складають: ОСОБА_10 - 4 000 000, 00 грн., що дорівнює 40% статутного капіталу; ОСОБА_8 - 4 000 000, 00 грн., що дорівнює 40% статутного капіталу; ОСОБА_9 - 1 000 000, 00 грн., що дорівнює 10% статутного капіталу; ОСОБА_11 - 1 000 000, 00 грн., що дорівнює 10% статутного капіталу.

31.01.2008 року проведено державну реєстрацію змін до статуту відповідача з підстав збільшення статутного капіталу товариства, про що зроблено відповідні реєстраційні записи № 2019860, а також затверджено нові редакції статуту відповідача. (том 1, а.с. 58-71).

Згодом, протоколом № 19-09/2008 від 19.09.2008 року, для забезпечення статутної діяльності відповідача, за рахунок вкладів учасників збільшено статутний капітал відповідача до 20 000 000, 00 грн. (том 1, а.с. 72). Відповідно до протоколу №19-09/2008 частки учасників складають: ОСОБА_10 - 8 000 000, 00 грн., що дорівнює 40% статутного капіталу; ОСОБА_8 - 8 000 000, 00 грн., що дорівнює 40% статутного капіталу; ОСОБА_9 - 2 000 000, 00 грн., що дорівнює 10% статутного капіталу; ОСОБА_11 - 2 000 000, 00 грн., що дорівнює 10% статутного капіталу.

23.09.2008 року проведено державну реєстрацію змін до статуту відповідача з підстав збільшення статутного капіталу відповідача, про що зроблено відповідні реєстраційні записи № 3019860, а також затверджено нові редакції статуту відповідача. (том 1, а.с. 73-86).

Згодом, відповідно до протоколу № 02-12/2014 від 17.12.2014 року, задоволено заяву ОСОБА_8 про вихід зі складу учасників відповідача та передачу належної йому частки у статутному капіталі відповідача в розмірі 8 000 000, 00 грн., що становить 40% від загального розміру статутного капіталу, ОСОБА_10. Інші учасники не скористались своїм переважним правом на придбання частки учасника, що виходить. Перерозподілено частки у статутному капіталі відповідача наступним чином: ОСОБА_10 у розмірі 16 000 000, 00 грн., що становить 80% статутного капіталу, ОСОБА_9 - 2 000 000, 00 грн., що становить - 10%, ОСОБА_11 - 2 000 000, 00 грн., що становить 10% статутного капіталу. (том 1, а.с. 87-88).

14.01.2015 року проведено державну реєстрацію змін до статуту відповідача, що пов'язано зі зміною складу учасників відповідача, про що зроблено реєстраційний запис № 3019860 та затверджено нову редакцію статуту. (том 1, а.с. 89-102).

Позивачем додано до позовної заяви банківські виписки, з яких вбачається, що на момент прийняття рішень зборами ТОВ "Торговий дім "Камілла" учасниками не в повному обсязі було внесено вклади до статутного капіталу відповідача.

Судом першої інстанції встановлено, що скаржником в даній справі 17.12.2014 року було внесено в статутний фонд відповідача 2 611 560, 00 грн.

В подальшому, 17.12.2014 року ОСОБА_15 було видано свідоцтво ТОВ "Торговий дім "Камілла", з якого вбачається, що ОСОБА_15 свої зобов'язання перед ТОВ "Торговий дім "Камілла" щодо належної йому частки виконав у повному обсязі. (том 1, а.с. 111).

Згідно з частинами 1, 4 статті 53 вказаного Закону учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦК України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 88 ГК України учасники господарського товариства мають право вийти в передбаченому установчими документами порядку зі складу товариства.

У відповідності до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

В матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Камілла" від 17.12.2014 року укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_10. (том 1, а.с. 107-110).

Відповідно до п. 1 вказаного вище договору ОСОБА_8 передав належну йому частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Камілла" у розмірі 40 %, а ОСОБА_10 прийняв вищевказану частку у власність, та сплачує за неї грошову суму в розмірі, в порядку та на умовах, викладених у договорі.

Вказаний договір є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 145 ЦК України, ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства є загальні збори його учасників. При цьому, вищий орган товариства - загальні збори є волеутворючим органом товариства, який наділений певними повноваженнями за приписами законодавства та умов статутних документів та вправі здійснювати свої цивільні права у межах, наданих йому актами цивільного законодавства.

Згідно із ст. 59 ЦК України визначено, що до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить, зокрема, встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів.

Відповідно до частин 1, 6 статті 144 Цивільного кодексу України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі. Порядок внесення додаткових вкладів встановлюється законом і статутом товариства.

Статтею 87 Господарського кодексу України передбачено, що товариство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного капіталу в порядку, встановленому цим Кодексом та законом, прийнятим відповідно до нього. Рішення товариства про зміни розміру статутного капіталу набирає чинності з дня внесення цих змін до державного реєстру.

Пунктами 6.2., 6.3., 6.4. статуту відповідача визначено, що учасники зобов'язані повністю внести свій вклад до статутного фонду. Товариство має право збільшувати розмір статутного фонду. Збільшення статутного фонду може бути здійснено лише після повного внесення всіма учасниками своїх вкладів.

В свою чергу, як визначено чинними нормами законодавства України в галузі корпоративного права, збільшення статутного капіталу вже існуючого товариства шляхом внесення додаткових вкладів учасниками є їх правом, яке реалізується шляхом прийняття відповідного рішення зборами товариства, які вправі самостійно визначати розмір, форму, порядок та строки внесення учасниками додаткових вкладів.

Згідно з частиною 4 статті 144 Цивільного кодексу України якщо після закінчення другого чи кожного наступного фінансового року вартість чистих активів товариства з обмеженою відповідальністю виявиться меншою від статутного капіталу, товариство зобов'язане оголосити про зменшення свого статутного капіталу і зареєструвати відповідні зміни до статуту в установленому порядку, якщо учасники не прийняли рішення про внесення додаткових вкладів.

Відповідно до п. п. 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства). Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" зазначено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

У мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 05.02.2013 № 1-рп/2013 підкреслено імперативність норм, закріплених у частині третій статті 144 ЦК України і частині другій статті 52 Закону "Про господарські товариства", якими передбачено дії, які належить вживати господарському товариству в разі невнесення (неповного внесення) учасниками своїх вкладів до закінчення встановленого річного строку, зокрема, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення зі складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

При розгляді спорів про визнання недійсним рішення загальних зборів щодо збільшення (зменшення) статутного капіталу товариства господарські суди повинні з'ясувати, чи були загальні підстави для визнання загальних зборів недійсними (порушення порядку скликання та проведення загальних зборів), а також спеціальні підстави, зокрема, дотримання правил повідомлення про загальні збори з питань змін статутного капіталу товариства. При цьому не повинні братися до уваги доводи позивачів (акціонерів) щодо господарської доцільності прийняття рішень про збільшення (зменшення) статутного капіталу, зокрема про те, що відповідним рішенням порушуються їх права, пов'язані з інвестуванням коштів до статутного капіталу товариства, тощо (п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

Згідно із п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону України "Про господарські товариства".

Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах, тощо.

При розгляді позовних вимог, необхідно виходити з того, що при вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Водночас, згідно зі ст. ст. 41, 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери (учасники), що мають відповідно до статуту товариства більш як 60% голосів. У зв'язку з цим положення установчих документів товариства, які встановлюють інші правила щодо визначення кворуму, є такими, що суперечать закону і не підлягають застосуванню. Відсутність кворуму на загальних зборах є безумовною підставою для визнання в судовому порядку прийнятих загальними зборами рішень недійсними.

Закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше.

Крім того, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції встановивши факт того, що учасниками товариства приймалось рішення загальних зборів щодо збільшення статутного капіталу без внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі, не встановлювалось питання щодо факту порушення прав та інтересів позивача, як учасника товариства прийнятими рішеннями на загальних зборах 17.01.2008 року, 19.09.2008 року.

Надані позивачем до суду апеляційної інстанції пояснення 20.01.2017 року щодо наявності його порушеного права, спростовуються матеріалами справи. Так, як вбачається із матеріалів справи, позивач приймав участь в оскаржуваних зборах учасників та голосував «ЗА» по всім питанням порядку денного. Крім цього, позивачем вибірково оскаржується рішення загальних зборів щодо збільшення статутного капіталу у 2008 році, однак вперше рішення про збільшення статутного капіталу загальними зборами учасників ТОВ «ТД «Камілла» без внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі, приймалось і у вересні 2007 року. Вказане рішення позивачем не оскаржується.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу на добровільну відмову позивача від переважного права викупу частки капіталу, яка належала ОСОБА_15 та дійсності договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» від 17.12.2014 року.

Також, колегія суддів звертає увагу, що договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Камілла" від 17.12.2014 року на даний час є чинним, третя особа ОСОБА_15 не оспорює його укладання та підписання, не виявляє бажання повернути собі передану частку у статутному капіталі товариства.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено яким чином порушення порядку збільшення статутного капіталу негативно впливає на права та інтереси учасників товариства, якщо при цьому були дотримані всі інші вимоги законодавства щодо скликання та проведення загальних зборів товариства.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на все викладене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції та зазначає, що з огляду на наведене не вбачається, які саме права позивача були порушені спірними рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Камілла", оформлених протоколами № 17-01/2008 від 17.01.2008 року, № 19-09/2008 від 19.09.2008 року, а тому вимоги про визнання недійсним рішень загальних зборів, оформлених вказаними протоколами не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що вимоги про визнання недійсними редакцій статуту та скасування реєстраційних дій є похідними вимогами від вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників відповідача, вони також не підлягають задоволенню.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_9.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, зроблені з неповним з'ясування обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 68, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення господарського суду міста Києва від 01.08.2016 року у справі №910/10255/16 задовольнити.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 01.08.2016 року у справі №910/10255/16 - скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 відмовити повністю.

3.Стягнути з ОСОБА_9 (АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_8 (АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) 16 673 (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят три) грн. 80 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

4.Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

5. Матеріали справи № 910/10255/16 повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

Н.Ф. Калатай