ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 Справа № 904/9685/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

судді: Коваль Л.А., Білецька Л.М.,

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.,

за участю сторін:

від Шистопала П.М.: Мирошник Є.П., довіреність №230 від 13.01.2016 р., представник,

від ПАТ "ВТБ Банк": Камша О.В., довіреність №252 від 06.06.2016 р., представник,

арбітражний керуючий: Шистопал П.М., посвідчення №957 від 30.04.2013 р., арбітражний керуючий,

від ОСОБА_4: ОСОБА_5, довіреність №122 від 27.01.2017 р., представник,

ліквідатор: Козиринський А.С., посвідчення №49 від 01.02.2013 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_4 та арбітражного керуючого Шистопала Петра Миколайовича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 р. у справі

за заявою підприємства з 100% іноземною інвестицією "Г.К. ХАН і Ко КИЇВ", с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна фабрика "Рейнфорд", м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 р. у даній справі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" задоволено частково. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2016р. скасовано.

Заяву публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" №11302/1-2 від 15.12.2015 р. про скасування відмови у визнанні публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" учасником другого повторного аукціону з продажу майна боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОЧНА ФАБРИКА "РЕЙНФОРД" (приміщення магазину у будівлі літ. А-3: у підвалі приміщення №2 позиції 1-21, на першому поверсі приміщення №1 позиції 1-9 загальною площею 788,6 м2, ґанок а; приямки а1, а2, В, Г, Д навіси (тимчасові), за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Газети "Правда", буд. 50) задоволено частково. Визнано протиправною відмову у визнанні публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" учасником другого повторного аукціону з продажу майна боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОЧНА ФАБРИКА "РЕЙНФОРД" частинами з можливістю зниження початкової вартості. В задоволенні іншої частини заяви № 11302/1-2 від 15.12.2015 р. відмовлено.

Заяву публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" від 03.02.2016 р. про визнання недійсними результатів аукціону задоволено. Визнано недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна боржника товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОЧНА ФАБРИКА "РЕЙНФОРД" частинами з можливістю зниження початкової вартості, проведений 30.12.2015 року Товарною біржею "Катеринославська", оформлені протоколом від 30.12.2015 р.

Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна (приміщення магазину у будівлі літ.А-3: у підвалі приміщення №2 позиції 1-21, на першому поверсі приміщення №1 позиції 1-9 загальною площею 788,6 м2, ґанок а; приямки а1, а2, В, Г, Д навіси (тимчасові), за адресою: АДРЕСА_1), видане ОСОБА_4 30.12.2015 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, номер за реєстром 7934.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на об'єкт нерухомого майна реєстраційний номер 01, номер запису про право власності 12865683.

Скаргу публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" від 17.02.2016 р. на дії ліквідатора задоволено, припинено повноваження ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна фабрика "Рейнфорд" арбітражного керуючого Шистопала П.М.

Призначено ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна фабрика "Рейнфорд" арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича.

Клопотання ліквідатора від 26.01.2016 р. про продовження ліквідаційної процедури, заяви про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора, ліквідації юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна фабрика "Рейнфорд" передано на розгляд на стадію ліквідаційної процедури до господарського суду Дніпропетровської області.

29.12.2016 р. ОСОБА_4 подала заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 р., в якій просила скасувати постанову повністю, прийняти нове рішення, яким ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 р. залишити в силі.

Зазначена вище заява обґрунтована посиланням на те, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016 р. у справі № 202/9487/15-к скасовано як незаконну ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровськ від 25.12.2015 р., прийнято нове рішення, яким клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області про арешт майна залишено без задоволення.

ОСОБА_4 вважає, що ухвала Індустріального районного суду м.Дніпропетровська про накладення арешту була винесена 25.12.2015 р., то саме з 25.12.2015р. вона не породжує жодних правових наслідків у вигляді: виникнення та існування обтяження спірного нерухомого майна шляхом накладення на нього арешту; неможливості розпоряджатися спірним нерухомим майном у зв'язку з його обтяженням.

Виходячи з того, що оскаржуваний аукціон був проведений 30.12.2015 р., оскаржуване свідоцтво було видано 30.12.2015 р., а постанова була винесена 02.08.2016 р., а тому, станом на кожну із зазначених дат ухвала Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.12.2015 р. у справі № 202/9487/15-к не породжувала жодних правових наслідків.

На думку ОСОБА_4, зазначене в сукупності свідчить про наявність достатніх підстав для скасування постанови в частині рішень про визнання недійсними результатів аукціону, скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та про припинення повноважень ліквідатора боржника в порядку, передбаченому розділом ХІІІ ГПК України.

Предметом оцінки у постанові були дії ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шистопала П.М. з продажу майна боржника на аукціоні за наявності начебто зареєстрованих обтяжень. В той же час, оцінка цим діям ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шистопала П.М. була надана Дніпропетровським окружним адміністративним судом та Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом у рамках справи № 804/4355/16, у якій арбітражним керуючим Шистопалом П.М. було оскаржено, зокрема, рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 16.06.2016 р. про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права здійснення діяльності арбітражного керуючого. Зміст даної ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду підтверджує те, що будь-які інші обтяження майна боржника (за винятком арешту, який був накладений ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.12.2015 р.) були належним чином зняті у рамках справи про банкрутство боржника.

04.12.2015 р. між товарною біржею "Катеринославська" та публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" було укладено договір № 041201 МБ про умови участі в аукціоні, а тому на момент проведення оскаржуваного аукціону (30.12.2015 р.) та на момент винесення постанови (02.08.2016 р.) існували обставини обізнаності банку та погодження банком умов участі в оскаржуваному аукціоні, а також обставин наявності його згоди виконувати та дотримуватися умов, викладених в оголошенні про проведення цього аукціону.

ОСОБА_4 зазначає, що вона не була стороною вищезазначеного договору, який свідчить про наявність відповідних нововиявлених обставин, а дізналася про його існування лише з листа товарної біржі "Катеринославська" від 16.12.2016 р. вих.№ 1612-01.

Зазначена нововиявлена обставина є істотною, адже обізнаність суду про наявність цієї обставини вплинула б на прийняття ним іншого рішення. Так, наявність обставин погодження банком умов участі в оскаржуваному аукціоні та його згоди з усіма умовами, викладеними в оголошенні про проведення аукціону, повністю спростували б висновки про протиправність відмови банку в участі в аукціоні у зв'язку з так званою "дискримінаційністю" умов спірного оголошення для банку.

Чинна на момент видачі оскаржуваного свідоцтва редакція Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" не передбачала підстав для відмови у вчиненні відповідних нотаріальних дій з майном, на яке накладено арешт.

Арбітражним керуючим ОСОБА_1 також подано заяву про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 р., в якій заявник просить скасувати зазначену постанову в частині рішень про: скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 р.; задоволення заяви публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" від 03.02.2016 р. про визнання недійсними результатів аукціону; визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна боржника частинами з можливістю зниження початкової вартості, проведеного 30.12.2015 р. товарною біржею "Катеринославська", оформлених протоколом від 30.12.2015 р.; визнання недійсним свідоцтва про придбання майна (приміщення магазину у будівлі літ.А-3: у підвалі приміщення №2 позиції 1-21, на першому поверсі приміщення №1 позиції 1-9 загальною площею 788,6 м2, ганок а; приямки а1, а2, В, Г, Д навіси (тимчасові), за адресою: АДРЕСА_1), видане ОСОБА_4 30.12.2015 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, номер за реєстром 7934; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на об'єкт нерухомого майна реєстраційний номер 01, номер запису про право власності 12865683; задоволення скарги публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" від 17.02.2016 р. на дії ліквідатора, припинення повноважень ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна фабрика "Рейнфорд" арбітражного керуючого Шистопала П.М.; призначення ліквідатором боржника - арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича; передачу на розгляд на стадію ліквідаційної процедури до господарського суду Дніпропетровської області клопотання ліквідатора від 26.01.2016 р. про продовження ліквідаційної процедури, заяви про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора, ліквідації юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна фабрика "Рейнфорд". Прийняти в цій частині нове рішення, яким скасувати ухвалу господарського Дніпропетровської області від 24.05.2016 р. в частині рішень про відмову у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про скасування відмови у визнанні банка учасником другого повторного аукціону з продажу майна банкрута. В іншій частині ухвалу господарського суду від 24.05.2016 р. залишити без змін.

Згадана заява обґрунтована посиланням на нововиявлені обставини, аналогічні тим, що викладені у заяві ОСОБА_4

У запереченнях на заяви Шистопала П.М. та ОСОБА_4 ліквідатор банкрута та публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" просять зазначені заяви залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 р. без змін, оскільки судом апеляційної інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а також з врахуванням усіх обставин справи, в їх сукупності, а отже таке рішення не підлягає скасуванню.

В судове засідання зявилися представники арбітражного керуючого Шистопала П.М., ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", арбітражний керуючий Шистопал П.М., ліквідатор Козиринський А.С., інші учасники провадження у справі про банкрутство не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неявка учасників провадження у справі не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи заяв про перегляд за нововияленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 р., колегія суддів враховує таке.

Відповідно до ч.41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності і боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 112 ГПК України господарський передбачено, що суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 р. №17 роз'яснено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Нововиявленою обставиною заявники вважають скасування ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016 р. у справі № 202/9487/15-к ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.12.2015 р. та прийняття нового рішення про залишення без задоволення клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області про арешт майна.

Враховуючи, що ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016р. у справі № 202/9487/15-к та встановлені цією ухвалою обставини, не існували на час прийняття Дніпропетровським апеляційним господарським судом постанови від 02.08.2016р., а тому вони не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні ст.112 ГПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що підставою для визнання другого повторного аукціону недійсним, була не лише наявність арешту в кримінальному провадженні, накладеного ухвалою слідчого суді Індустріального районного суду, а також те, що станом на 30.12.2015 р. з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна існували і інші обтяження, а саме: заборона на нерухоме майно з підставою обтяження відповідно до договору іпотеки р.№3246 від 25.06.2008 р.; арешт нерухомого майна з підставою обтяження відповідно до постанови про накладення арешту на майно від 25.05.2012 р. старшим слідчим ОВС ВОДС СУ ДПС у Дніпропетровській області; іпотека відповідно до договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору № 3181 від 27.09.2011 р.

Отже, навіть при відсутності ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.12.2015 р., проведення 30.12.2015 р. другого повторного аукціону є неправомірним, оскільки в Державному реєстрі існували обтяження на спірне майно.

Таким чином, ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.11.2016р. у справі № 202/9487/15-к та встановлені цією ухвалою у відповідній частині обставини не спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення, а тому не є нововиявленими в розумінні ст.112 ГПК України.

Також, заявники визначають як нововиявлену обставину надання Дніпропетровським окружним адміністративним судом та Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом у рамках справи № 804/4355/16 оцінки діям ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шистопала П.М. з продажу майна боржника на аукціоні за наявності начебто зареєстрованих обтяжень.

Колегія суддів вважає зазначені вище доводи заявників безпідставними, оскільки в силу вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» оцінка відповідності дій ліквідатора вимогам зазначеного Закону здійснюється господарським судом в межах відповідної справи про банкрутство, в т.ч. під час розгляду скарг на дії ліквідатора, що і було здійснено господарським судом при винесенні постанови від 02.08.2016 р.

Отже, надання Дніпропетровським окружним адміністративним судом та Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом у рамках справи № 804/4355/16 оцінки діям ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шистопала П.М. з продажу майна боржника на аукціоні за наявності начебто зареєстрованих обтяжень не є нововиявленою обставиною в розумінні ст.112 ГПК України.

Щодо посилання заявників на те, що чинна на момент видачі оскаржуваного свідоцтва редакція Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" не передбачала підстав для відмови у вчиненні відповідних нотаріальних дій з майном, на яке накладено арешт, колегія суддів враховує таке.

Частинами 2,3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно п.5 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у державній реєстрації може бути відмовлено у разі, зокрема, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи наведене, судом апеляційної інстанції при винесенні постанови від 02.08.2016 р. правомірно взято до уваги інформацію щодо обтяження, зазначену в реєстрі станом на 30.12.2015 р.

Крім того, питання щодо відсутності у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 законних підстав для реєстрації права власності з відкриттям відповідного розділу, оскільки на момент проведення реєстраційної дії у системі реєстру існували обтяження та про те, що нотаріус повинен був відмовити у вчиненні такої дії, вже було предметом розгляду суду апеляційної інстанції під час винесення постанови від 02.08.2016 р.

Відносно посилання заявників щодо укладеного 04.12.2015 р. між товарною біржею "Катеринославська" та публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" договору № 041201 МБ про умови участі в аукціоні, колегія суддів враховує наступне.

Під час прийняття постанови від 02.08.2016 р. судом апеляційної інстанції встановлено, що публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" подано заявку про участь в другому повторному аукціоні з продажу майна боржника, яка була задоволена організатором аукціону, про що ТБ "Катеринославська" повідомила його листом №1311-01 від 13.11.2015 р. з надісланням копії протоколу біржі №1 від 09.11.2015 р.

При наданні згоди на продаж майна банкрута, що є предметом застави, ухвалою суду від 24.09.2015 р. було допущено описку на 1 копійку у визначенні початкової вартості предмета застави, яка за заявою ліквідатора боржника була виправлена ухвалою суду від 30.11.2015 р.

Разом з тим, 19.11.2015 р. ліквідатор боржника Шистопал П.М. листом №02-06/1230 звернувся до організатора аукціону ТБ "Катеринославська" з проханням скасувати другий повторний аукціон з продажу майна боржника частинами з можливістю зниження початкової вартості, мотивуючи наявністю описки в ухвалі суду від 24.09.2015 року на 1 копійку незважаючи на те, що в оголошенні про призначення другого повторного аукціону від 30.11.2015 року початкова вартість продажу майна - 10 025 495,54 грн. була визначена правильно. Проведення аукціону було скасовано, про що опубліковано відповідне повідомлення 19.11.2015 р. на сайті ВГСУ та 20.11.2015 р. на сайті Міністерства юстиції України.

30.11.2015 р. ліквідатор повторно звернувся із заявкою №5 на проведення другого повторного аукціону, про що було здійснено публікацію на сайтах ВГСУ (01.12.2015 р.) та Міністерства юстиції України (02.12.2015 р.), аукціон призначено на 30.12.2015 р.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зазначила, що як в оголошенні про призначення другого повторного аукціону 30.11.2015 р., так і 30.12.2015 р. ідентично була визначена початкова вартість продажу майна - 10 025 495,54 грн.

При здійсненні публікації оголошень про проведення другого повторного аукціону 01-02 грудня 2015 року ліквідатором Шистопалом П.М. було змінено вимоги щодо подання заявки юридичними особами. Так, в переліку документів, які необхідно надати до заяви на участь в аукціоні, додатково було зазначено рішення вищого органу юридичної особи (загальні збори акціонерів, учасників) про придбання майна на аукціоні, з наданням представнику або іншій уповноваженій особі юридичної особи права визначати ціну придбання майна або граничного розміру ціни придбання майна на аукціоні. При цьому, жодної альтернативи поданню рішення вищого органу юридичної особи (загальних зборів учасників, акціонерів) в публікації визначено не було, а строк подання заявок на участь в аукціоні було визначено у 3 дні (до 04.12.2015 р.), при тому, що сам аукціон призначено на 30.12.2015 року, що дозволяло ліквідатору визначити строки подачі заявок учасниками торгів упродовж 2-3 тижнів з метою залучення більшої кількості учасників для проведення торгів, а не 2-3 днів, якщо б його дії були спрямовані на залучення до участі в аукціоні найбільшої кількості учасників. Ліквідатор зобов'язаний діяти в інтересах кредиторів та боржника і обирати механізми реалізації майна за найвищою ціною.

04.12.2015 р. публічне акціонерне товариством "ВТБ Банк" повторно звернулося із заявкою на участь у другому повторному аукціоні з продажу майна боржника частинами з можливістю зниження початкової вартості, в якій банком повідомлено про те, що він не є заінтересованою особою стосовно боржника, замовника, організатора аукціону та є кредитором у справі з наданням 18 додатків, які підтверджували повноваження представника на участь в аукціоні та правовий статус банку як юридичної особи за законодавством України, однак протоколом №3 від 10.12.2015 р. було визнано заяву банку на участь в аукціоні від 04.12.2015 року такою, що не відповідає вимогам частини 2 статті 60 Закону про банкрутство, визнано, що подані документи не відповідають встановленим до них вимогам та відмовлено йому в допуску до участі в другому повторному аукціоні.

З урахуванням встановлених вище обставин, апеляційний суд не погодився з висновками суду першої інстанції про правомірність дій ліквідатора Шистопала В.М. про скасування другого повторного аукціону, призначеного на 30.11.2015 р., та про правомірність відмови біржі публічному акціонерному товариству "ВТБ Банк" в участі у другому повторному аукціоні згідно рішення, оформленого Протоколом №3 від 10.12.2015р., за наявності чинного рішення, оформленого Протоколом №1 від 09.11.2015 р. про допуск банку до участі у других повторних торгах. Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, прийняв нове рішення у зазначеній частині, частково задовольнивши скаргу публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" та визнавши протиправною таку відмову банку у визнанні його учасником другого повторного аукціону.

Всі інші доводи заявників зводяться до переоцінки доказів, що не може бути здійснено в межах провадження з перегляду за новововиявленими обставинами.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК. У з'ясуванні ж наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з пунктами 2-5 частини другої статті 112 ГПК має значення тільки сам факт встановлення відповідних обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи заявників, що наявність обставин погодження банком умов участі в оскаржуваному аукціоні та його згоди з усіма умовами, викладеними в оголошенні про проведення аукціону, повністю спростували б висновки про протиправність відмови банку в участі в аукціоні у зв'язку з так званою "дискримінаційністю" умов спірного оголошення для банку.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення (п.8.7.постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" ).

З урахуванням наведеного, встановивши відсутність нововиявлених обставин у розумінні статті 112 ГПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду 02.08.2016 р.

Керуючись статтями 86, 112, 114 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_4 та арбітражного керуючого Шистопала Петра Миколайовича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 р. у справі №904/9685/13 відмовити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 р. у справі № 904/9685/13 залишити без змін.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді Л.А.Коваль

Л.М.Білецька