РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2017Справа №910/19001/16

За позовом Дочірнього підприємства "БМТ УА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофмед"

про стягнення заборгованості за усним договором поставки від 22.11.2013.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Сидоренко В.В., за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва надійшли позовні вимоги Дочірнього підприємства "БМТ УА" (далі - позивач) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофмед" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за усним договором поставки від 22.11.2013.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2016 було порушено провадження у справі № 910/19001/16, розгляд справи призначено на 30.11.2016.

16.11.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 21.10.2016 про порушення провадження у справі № 910/19001/16.

30.11.2016 представник позивача у судове засідання з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 21.10.2016 позивач виконав.

30.11.2016 представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 21.10.2016 відповідач не виконав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.11.2016 було відкладено розгляд справи на 21.12.2016.

Судове засідання 21.12.2016 не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Нечая О.В. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2016 розгляд справи було призначено на 18.01.2017.

18.01.2017 представник позивача у судове засідання з'явився, надав суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 18.01.2017 не з'явився.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнім підприємством "БМТ УА" (далі - позивач) 22.11.2013 було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» (далі - відповідач) товар, а саме: мийно-дезинфекційну машину "Miele", в кількості 1 шт. на загальну суму 51 648,00 грн, з урахуванням ПДВ, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією видаткової накладної № РН-0000164 від 22.11.2013.

Відповідачем, згідно з твердженнями позивача, вищевказаний товар не було оплачено, внаслідок чого, у останнього виникла заборгованість в розмірі 51 648,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що безпосередня поставка товару позивачем відповідачу, що підтверджується копією видаткової накладної № РН-0000164 від 22.11.2013 на суму 51 648,00 грн, свідчить про виникнення між сторонами прав та обов'язків за договором поставки.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на вищенаведене та, виходячи з системного аналізу приписів чинного законодавства України, яке регулює спірні відносини, які виникли між сторонами, судом встановлено, що законом не визначено обов'язку укладати договір поставки виключно у письмовій формі.

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України).

Наявною у матеріалах справи копією видаткової накладної № РН-0000164 від 22.11.2013 підтверджено факт поставки товару позивачем відповідачу на суму 51 648,00 грн, з урахуванням ПДВ, який всупереч приписам чинного законодавства України, не здійснив оплати за нього.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що додані позивачем до позовної заяви документи є належними та допустимими доказами в розумінні статей 33-34 ГПК України, тому приймаються до уваги судом.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за поставлений за вищезазначеною накладною товар у розмірі 51 648,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в розмірі 51 648,00 грн є належним чином доведеними та обґрунтованими.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар розмірі 51 648,00 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофмед" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, будинок 4, літ. Б, офіс 2/1; ідентифікаційний код: 34350971) на користь Дочірнього підприємства "БМТ УА" (03067, м. Київ, вул. Генерала Тупикова, будинок 4; ідентифікаційний код: 25201722) заборгованість в розмірі 51 648 (п'ятдесят одна тисяча шістсот сорок вісім) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Повне рішення складено 31.01.2017.

Суддя О.В. Нечай