ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.01.2017 р. Справа № 914/3274/16

За позовом:Першого заступника військового прокурора Західного регіону України прокуратури в інтересах держави в особі органів, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України, м. Київ, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів
до відповідач-1:Винниківської міської ради, м. Львів-Винники
до відповідач-2:Львівської міської ради, м. Львів
про:визнання незаконним та скасування рішення Винниківської міської ради №350 від 19.05.2016р., в частині зазначеної в рішенні земельної ділянки площею 1,0755 га, кадастровий №:06:003:0078, визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради №1259 від 10.11.2016р., витребування у Львівської міської ради на користь держави в особі Міністерства оборони України земельної ділянки
Суддя Крупник Р.В. Секретар Цяпка О.І.
Представники сторін:
від прокуратури:ОСОБА_1 прокурор;
від позивача-1:ОСОБА_2 представник (довіреність №220/437/д від 24.12.2016р.);
від позивача-2:не зявився;
від відповідача-1:ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 01.04.2016р.);
від відповідача-2:ОСОБА_4 представник (довіреність №2901/вих-124 від 19.01.2017р.).

ВСТАНОВИВ:

26.12.2016р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Першого заступника військового прокурора Західного регіону України прокуратури в інтересах держави в особі органів, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Винниківської міської ради, Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Винниківської міської ради №350 від 19.05.2016р., в частині зазначеної в рішенні земельної ділянки площею 1,0755 га, кадастровий №:06:003:0078, визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради №1259 від 10.11.2016р., витребування у Львівської міської ради на користь держави в особі Міністерства оборони України земельної ділянки.

Ухвалою суду від 28.12.2016р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 16.01.2017р. Ухвалою від 16.01.2017р. суд відклав розгляд справи на 26.01.2017р.

26.01.2017р. від Львівської міської ради надійшло клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Клопотання мотивоване тим, що рішенням господарського суду Львівської області від 06.09.2016р. у справі №914/1708/16 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2016р.) у позові першого заступника військового прокурора Західного регіону України прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, КЕВ м. Львова до Винниківської міської ради, Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Винниківської міської ради №350 від 19.05.2016р., визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради №1259 від 10.11.2016р., витребування у Львівської міської ради на користь держави в особі Міністерства оборони України земельної ділянки було відмовлено. Оскільки однією з позовних вимог у справі №914/1708/16 являлося визнання незаконним рішення Винниківської міської ради в цілому, яке стосувалося і цілісного майнового комплексу, і земельної ділянки по вул. Личаківській, 105, площею 1,0755 га, провадження у даній справі підлягає припиненню.

Також, 26.01.2017р. через канцелярію суду від прокурора надійшла заява про відвід судді Крупника Р.В. у справі №914/3274/16, в задоволенні якої ухвалою від 26.01.2017р. було відмовлено.

Детально ознайомившись з наявними матеріалами справи, зясувавши обставини на яких ґрунтується позов, суд прийшов до висновку про наявність підстав для самовідводу у справі №914/3274/16, виходячи з наступного.

В провадженні господарського суду Львівської області (суддя Крупник Р.В.) перебувала справа №914/1708/16 за позовом першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Винниківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Винниківської міської ради №350 від 19.05.2016р. «Про продаж комунального майна територіальної громади м. Винники на вул. Личаківська, 105, м. Львів, Львівська обл. з аукціону».

Рішенням господарського суду Львівської області від 06.09.2016р. у справі №914/1708/16 у позові було відмовлено з тих підстав, що прокурором не було доведено належними та допустимими доказами порушення суб'єктивного права позивачів в інтересах яких заявлено позов. Зокрема, за результатами розгляду справи №914/1708/16 судом було встановлено, що спірна земельна ділянка не перебуває у позивачів у постійному користуванні, їхнє право тимчасового користування закінчилося ще 08.02.1988р., тобто до моменту введення в дію ЗК УРСР від 18.12.1990р. Під час дії ЗК України від 25.10.2001р. та ЗУ «Про використання земель оборони» від 27.11.2003р. в користування не надавалася. Оскільки згідно даних Відділу Держгеокадастру позивачі вважаються такими, що використовують земельну ділянку без належно оформлених правовстановлюючих документів на землекористування, то і згоди Міністерства оборони України на вилучення вказаної ділянки від КЕВ м. Львова не вимагалося. Відтак, суд дійшов висновку, що відсутність будь-яких оформлених прав на земельну ділянку по вул. Личаківська, 105 у м. Львові станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, свідчить про те, що при його прийнятті Винниківська міська рада не порушила прав позивачів.

Вказане рішення суду було залишене без змін поставою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2016р., однак з інших підстав. Зокрема, у постанові від 29.11.2016р. апеляційний суд зазначив, що правовстановлюючим документом військового містечка №85 на земельну ділянку по вул. Личаківська, 105 було рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 08.02.1985р. №3-с «Про встановлення меж земельних ділянок військових містечок на території м. Львова», згідно якого вказану земельну ділянку було передано в тимчасове користування. Враховуючи, що на момент введення в дію ЗК УРСР від 18.12.1990р. №562-ХІІ, спірна земельна ділянка була в користуванні Львівської КЕЧ району та використовувалась для розміщення та постійної діяльності військових частин ЗСУ (яка в силу ст. 70 ЗК УРСР від 18.12.1990р. відносилась до земель оборони), то з набуттям чинності відповідним кодексом, держава набула права власності на відповідну земельну ділянку згідно ст. 4 цього кодексу, яка встановлює, що землі оборони перебувають у державній власності З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що земельна ділянка належить до земель оборони в силу положень ЗУ «Про використання земель оборони» та ст. 77 ЗК України, а докази припинення права користування спірною земельною ділянкою, передбачені ЗК України в матеріалах справи відсутні. Відтак, на думку апеляційного суду, спірне рішення органу місцевого самоврядування прийнято щодо земельної ділянки, яка відноситься до земель державної власності землі оборони, а тому відповідач розпорядився земельною ділянкою за відсутності відповідної компетенції. Проте, оскільки прокурор просить суд визнати незаконним спірне рішення Винниківської міської ради в цілому, тобто і рішення в частині, яке стосується цілісного майнового комплексу, тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Зважаючи на те, що при прийнятті рішення у справі №914/1708/16 місцевий суд (суддя Крупник Р.В.) та суд апеляційної інстанції прийшли до абсолютно протилежних висновків щодо земельної ділянки по вул. Личаківській, 105 у м. Львові (котра являється одним з предметів спору у даній справі) і відповідно суддею Крупником Р.В. вже висловлено свою правову позицію щодо спірних правовідносин (зокрема, надано правову оцінку обставинам справи) у рішенні господарського суду Львівської області від 06.09.2016р. у справі №914/1708/16, а тому його участь у розгляді справи №914/3274/16 може викликати сумнів у сторін, щодо його неупередженості, що суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ст. 20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

За змістом ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об'єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви.

Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Гаусшильдта проти Німеччини).

Враховуючи викладене, з огляду на положення ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» щодо права особи на розгляд її справи неупередженим судом та з метою виключення сумнівів щодо законності результатів розгляду справи, суд вважає за необхідне задоволити заяву про самовідвід судді Крупника Р.В. та передати справу №914/3274/16 на автоматичний її перерозподіл у порядку, встановленому ст. 2-1 ГПК України.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 1.2.2. Постанови «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18 питання про відвід судді вирішується судом у тому складі, який розглядає справу. Отже, якщо справа розглядається суддею одноособово, відповідне питання вирішується саме цим суддею у нарадчій кімнаті. У такому ж порядку вирішується питання про самовідвід суддів. Форми заявлення самовідводу судді процесуальним законом не передбачені. Отже, достатнім є зазначення про це у відповідній ухвалі, винесеній згідно з частиною п'ятою статті 20 ГПК та з урахуванням вимог статті 86 названого Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Заявити самовідвід у справі №914/3274/16 за позовом першого заступника військового прокурора Західного регіону України прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Винниківської міської ради, Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Винниківської міської ради №350 від 19.05.2016р. в частині зазначеної в рішенні земельної ділянки площею 1,0755 га, кадастровий №:06:003:0078, визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради №1259 від 10.11.2016р., витребування у Львівської міської ради на користь держави в особі Міністерства оборони України земельної ділянки.

Суддя Крупник Р.В.