ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" січня 2017 р. Справа № 907/619/15

За заявою публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 МКБ, м. Київ

ДО товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава ()

ПРО визнання банкрутом

Суддя Ремецькі О.Ф.

Представники:

від заявника ОСОБА_2 представник за довіреністю №913/юр від 14.01.15р.;

від боржника ОСОБА_3 керівник;

арбітражний керуючий не зявився;

від кредиторів ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4, представник за довіреністю від 11.07.2014р. №2304-К-О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 08.06.2015 у справі №907/619/15 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 17.06.2015 та зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_5 (Тлумацьку) (свідоцтво №376 від 15.03.2013р.) надати суду заяву про участь у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава ().

16.06.2015р. до Господарського суду Закарпатської області арбітражний керуючий ОСОБА_5 (Тлумацька) надала заяву про участь у справі про банкрутство. Разом з тим, на день судового засідання від арбітражного керуючого ОСОБА_6 (свідоцтво №451 від 12.03.2013р.) до суду також надійшла про участь у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава ().

Ухвалою суду від 17.06.2015р. підготовче засідання було відкладено судом на 26.06.2015р.

22.06.2015р. від арбітражного керуючого ОСОБА_7 (свідоцтво №143 від 15.04.2013р.) до суду також надійшла про участь у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава ().

Ухвалою суду від 26.06.2015р. підготовче засідання було відкладено судом на 15.07.2015р.

Ухвалою суду від 15.07.2015р. підготовче засідання було відкладено судом на 27.07.2015р.

Ухвалою суду від 27.07.2015р. підготовче засідання було відкладено судом на 12.08.2015р.

Ухвалою суду від 12.08.2015р. підготовче засідання було відкладено на 17.09.2015р.

Ухвалою суду від 17.09.2015р. підготовче засідання було відкладено на 30.09.2015р. з мотивів, зазначених в ній.

Ухвалою суду від 30.09.2015р.підготовче засідання було відкладено на 20.10.2015р.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс (90100, Закарпатська область, м. Іршава, вул. Федорова, буд. 36, ). Визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 МКБ" до боржника на суму 37187026,50 грн., в тому числі безспірні грошові вимоги до боржника не забезпечені заставою майна боржника на суму 2166849,44грн. Введено процедуру розпорядження майном товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс. Призначено розпорядником майна товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 376 від 15.03.2013, адреса: 46008, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, буд. 3а, офіс 1004). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 14.12.2015 р. на 10:00. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс (90100, Закарпатська область, м. Іршава, вул. Федорова, буд. 36, ).

Після оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство до господарського суду надійшли заяви з кредиторськими вимогами наступних кредиторів:

- Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі з грошовими вимогами у розмірі 329.113,54грн.;

- Державної податкової інспекції в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області з грошовими вимогами у розмірі 184.552,16грн.;

- ПАТ «Закарпаттяобленерго» з грошовими вимогами у розмірі 19.015,30грн.;

- ПАТ «ОСОБА_1 МКБ» з грошовими вимогами у розмірі 259.461.988,84грн.;

- ПАТ КБ «Приватбанк» з грошовими вимогами у розмірі 92.368.491,94грн;

- Хустської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Хуст з грошовими вимогами на суму 190790,88 грн.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визначено, що заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, які додаються до заяви.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Попереднє засідання у справі неодноразово відкладалось за ухвалами Господарського суду Закарпатської області з причин та мотивів, наведених в них.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2016 року попереднє засідання було відкладено на 12.01.2017 року.

Розпорядником майна на день судового засідання подано рішення щодо розгляду грошових вимог кредиторів розпорядником майна, а також клопотання про зобов'язання керівника боржника провести інвентаризацію активів підприємства на момент порушення провадження у справі про банкрутство, результати якої надати розпоряднику майна, а також розглянути кредиторські вимоги.

Боржник свого повноважного представника в судове засідання направив, рішення стосовно розгляду грошових вимог кредиторів суду подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Оголошення про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Фактор Тойс, м. Іршава () було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 27.10.2015р. номер публікації 24354.

02.12.2015 публічне акціонерне товариство «комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ звернулося до господарського суду Закарпатської області із заявою від 24.11.2013р. б/н (згідно відмітки поштового штемпелю така заява відправлена на адресу суду 25.11.2015 року) про визнання грошових вимог до ТОВ «Фактор Тойс» у сумі 90150547,09 грн. (не забезпечені заставою), які складаються з заборгованості за кредитом у сумі 17589693,48 грн., заборгованості по процентам у сумі 20136239,31грн., пені у сумі 52424614,02 грн., а також окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги в сумі 2 217944,85грн. (забезпечені заставою), що складаються з відсотків за Кредитним договором № 1/СУ008О від 16.08.2007 р., та суми 2436,00 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування своїх вимог кредитор вказує на те, що між Закритим акціонерним товариством ОСОБА_8 банк Приватбанк, правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_8 «ПРИВАТБАНК», та "М&Т Toys, LTD" (Кіпр) був укладений Договір комісії № 0611/3589/імра від 27.12.2006 р. про відкриття акредитиву на суму у розмірі 264000,00 євро (далі -Договір комісії) та Кредитний договір № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. про надання кредиту у розмірі 457600,00 євро (далі Кредитний договір).

Відповідно до п.1.1.1. Договору комісії № 0611/3589/імра від 27.12.2006 р. про відкриття акредитиву Комісіонер зобов'язаний укласти від свого імені і за рахунок Комітента акредитивну угоду з ВОТО, s.r.o., Словаччина (Бенефіціар) у відповідності до Додатку № 1 до цієї угоди, яка є її невід'ємною частиною. Крім того, у відповідності до п.1.1.2 договору комісії Комісіонер зобов'язаний доручити Garamtibank, Амстердам, Нідерланди (Підтверджуючий банк) додати своє безвідкличне підтвердження до вказаного акредитиву.

Згідно з додатком №1 до договору комісії Комітент доручив Комісіонеру відкрити в Підтверджуючому банку акредитив на суму 264000 Євро з відстрочкою платежу 360 днів з моменту підтвердження. При цьому у відповідності до розділу 78 додатку №1 відшкодування Підтверджуючому банку, з урахуванням нарахованих таким банком відсотків та комісій по цьому акредитиву, Комісіонер зобов'язується сплатити після отримання СВІФТ-повідомлення з зазначенням прийнятих до оплати документів та дати погашення фінансування.

Комісіонер свої зобов'язання за договором комісії виконав у повному обсязі, відшкодувавши Підтверджуючому банку витрати по оплаті товару, поставленого Комітенту у розмірі 257550,08 Євро та 18189,89 євро, разом 275739,97євро (сума акредитиву та комісія підтверджуючого банку), що підтверджується банківською випискою, меморіальними ордерами № 1 від 31.12.2008, № 7774 від 31.12.2008, № 7774 від 31.12.2008 р. та платіжним дорученням № 2.XX7882DN від 31.12.2008 р.

У порушення зазначених норм закону та умов договору комісії Комітент (М&Т Toys LTD, Нікосія, Кіпр) зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконав, не відшкодував у повному обсязі кошти та не сплатив комісію Комісіонеру, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість.

Відповідно до п. 6.2. Договору комісії № 0611/3589/імра від 27.12.2006 р. сторони домовилися, що нарахування пені за порушення сторонами своїх зобов'язань за цим договором буде здійснюватися протягом 3 (трьох) років від дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано.

Відповідно до п. 6.3. Договору комісії № 0611/3589/імра від 27.12.2006 р. встановлено, що строк позовної давності за вимогами про сплату винагороди комісіонера і оплаті пені у відповідності з умовами цього договору буде становити 5 (п'ять) років.

Станом на 20 жовтня 2015 р. сума простроченої заборгованості "М&Т Toys, LID" перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за Договором комісії № 0611/3589/імра становить 1242440,94Євро, що еквівалентно 31784165,13 грн. (відповідно до курсу євро до гривні, встановленого НБУ на 24.11.2015 р. становить 2558,2033 гривень за 100 євро), яка складається з:

-заборгованість за кредитом - 275739,97 Євро, що еквівалентно 7053989,01 грн.

-проценти - 281481,40 Євро, що еквівалентно 72.00866,46 грн.

-пеня 685219,57 Євро, що еквівалентно 17529309,65 грн.

Відповідно до Кредитного договору № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_9 «ПРИВАТБАНК» надав Позичальнику, "М&Т Toys, LTD", кредит у сумі 457600,00 Євро.

Згідно з п. 2.1. Кредитного договору Позивач зобов'язався за рахунок Міжбанківського кредиту Komercni banka надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 457600 євро в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплаті відсотків, винагород, відшкодуванню витрат банка в обумовлені цим договором строки. У відповідності з Міжбанківською угодою та п.2.2. Кредитного договору кредит був наданий позичальнику для поповнення оборотних активів, спрямованих на проведення платежу за акредитивом №1607/4040/імра, відкритого згідно контракту № 10072007 від 10.07.2007 р.(далі контракт № 1) та акредитиву № 1607/4039/імра, що відкритий згідно контракту №2006/3994/69 від 20 квітня 2007 р. (далі контракт № 2).

Зобов'язання Банку з видачі кредиту або його частини позичальнику виникають в день отримання відповідного повідомлення з Komercni banka, a.s. Prague, Czech Republic на використання кредиту у межах вказаних в них сум: у порядку, передбаченому умовами Міжбанківської угоди.

Komercni banka, a.s. Prague, Czech Republic свої обовязки виконав та сплатив 80 % вартості товарів по Контракту 1 та Контракту 2, що підтверджується відповідними СВІФТ-повідомленнями, направленими на адресу банка. У відповідності до п.2.3. Кредитного договору терміні повернення кредиту визначений у Додатку 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною. Відповідно до умов Кредитного договору строк повного погашення кредиту у сумі 457600 євро встановлений 15.02.2011 р.

Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р., ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 1048, 1054, - боржник повернення кредиту та сплату відсотків в обумовлені Кредитним договором строки не здійснив, у зв'язку з чим утворилася заборгованість зі сплати кредиту, процентів за його користування, пеня.

Станом на 20 жовтня 2015 р. сума простроченої заборгованості "М&Т Toys, LTD" перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. становить 2368237,38 Євро, що еквівалентно 60584326,81грн. (відповідно до курсу євро до гривні, встановленого НБУ на 24.11.2015 р. становить 2558,2033 гривень за 100 євро.) та складається з:

- заборгованість за кредитом 411840,00 Євро, що еквівалентно 10535704,47 грн.

- заборгованість за процентами 592342,20 Євро, що еквівалентно 15153317,70 грн.

- пеня 1364055,17 Євро, що еквівалентно 34895304,37 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю ФАКТОР ТОЙС є поручителем за виконання зобов'язання "М&Т Toys, LTD" за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. та за Договором комісії № 0611/3589/імра від 27.12.2006 р. відповідно до договору поруки № 1-1 від 16.08.2007 р.

Згідно з п. 1 Договору поруки № 1-1 від 16.08.2007 р. ТОВ Фактор Тойс поручився перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за виконання "М&Т Toys, LTD" своїх обов'язків за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. з повернення кредиту у розмірі 457600 Євро згідно з графіком повернення, сплаті процентів, оплати неустойки, оплати пені, штрафі, а також за виконання "М&Т Toys, LTD" своїх обов'язків за Договором комісії № 061 l/3589/impa від 27.12.2006 р. з сплати комісій, винагороди, надання коштів для оплати для виконання доручення кредитора, та сплати комісій підтверджуючого банку, сплати пені.

Згідно з п.2 Договору поруки № 1-1 від 16,08.2007 р. ТОВ Фактор Тойс відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за Кредитним договором та Договором комісії в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи оплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, передбачених Кредитним договором та Договором комісії.

Як зазначається у п. З Договору поруки, поручитель з умовами Кредитного договору та Договору комісії ознайомлений.

Пунктом 4.1. Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником обов'язків за Кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Виконання зобовязання "М&Т Toys, LTD" за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р та Договором комісії № 0611/3589/імра від 27.12.2006 р. були забезпечені Договором застави майна № lz/CY008Q від 19 вересня 2008 р., укладеним між Кредитором, як Заставодержателем, та Боржником, як Заставодавцем.

Предметом застави відповідно до переліку, зазначеному у Додатку № 1 Договору застави, є майно виробниче обладнання.

Відповідно до п.9 Договору застави, сторони визначили, що вартість Предмету застави складає 2217944,85 гривень, шо на дату укладення договору еквівалентно 330 000 Євро.

Кредитор стверджує, що безспірність вимог ПАТ КБ ПРИВАТБАНК також підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-10331/10 від 19 листопада 2010 р., щодо стягнення сум заборгованості, зокрема, з Товариства з обмеженою відповідальністю ФАКТОР ТОЙС за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. та за Договором комісії № 061 l/3589/impa від 27.12.2006 року, яке набрало законної сили.

Вказаним рішенням встановлено факт виконання своїх зобов'язань ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. та за Договором комісії № 0611/3589/імра від 27.12.2006 року та факт неналежного виконання своїх зобов'язань позичальником "М&Т Toy;і. LTD" та поручителем ТОВ ФАКТОР ТОЙС, що відповідно до положень ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, є преюдиціальним фактом та не потребує доказування.

Боржник заперечує з приводу доводів кредитора з підстав, наведених у поданому суду письмовому поясненні та просить суд взяти до уваги те, що оскільки зобов'язання за кредитним договором N2 1/CY008Q від 16.08.2007 року та договором комісії №0611/3589/імра 27.12.2006 року було забезпечено згідно договору поруки №1-1 від 16.08.2007 року, укладеного з боржником, то на відносини сторін розповсюджуються вимоги ст.ст. 553-559 ЦК України.

При цьому зазначає, що за своєю правовою природою строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК є преклюзивним (припиняючим). Його закінчення є підставою для припинення поруки, цей строк не може бути поновлено, зупинено чи перервано з підстав, передбачених статтями 263, 264, ч. 5 ст. 267 ЦК України. Враховуючи те, що строк поруки не є строком порушеного права, а строком існування самого зобов'язання поруки, права кредитора і обов'язок поручителів по його закінченню припиняються, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого за межами передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку, бо з його закінченням припиняється матеріальне право.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого заявником, заборгованість за кредитним договором почала виникати з лютого 2009 року. У квітні 2010 році позивач звертався до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/СУ008Q від 16.08.2007 року та договором комісії №0611/3589/імра 27.12.2006 року. Рішенням суду від 19.11.2010 року було стягнуто з поручителів заборгованість за даними договорами, яка виникла станом на 11.03.2010 року.

Строк дії кредитного договору № 1/CY008Q від 16.08.2007 року закінчився 15.02.2011 року. Строк дії договору комісії № 0611/3589/мтра 27.12.2006 року закінчився 31.12.2008 року. З вимогами до суду банк звернувся тільки у листопаді 2015 року. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/CY008Q ВІД 16.08.2007 року та договором комісії №0611/3589/імра від 27.12.2006 року з боржника як поручителя.

Така ж правова позиція викладена в рішенні від 08 вересня 2015 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справа № 202/781/14-ц щодо стягнення з поручителів суми боргу підтвердженого рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2010 року, та яке залишено в силі апеляційною інстанцією.

Крім того, як видно з заяви банку підстава для заявлення боргу така, що 27.12.2006 року між ним та «М&Т Toys LTD» було укладено договір комісії N9 0611/3589/імра про відкриття акредитиву на суму 264000 Євро та кредитний договір № 1/CY008Q від 16.08.2007 року про надання кредиту у розмірі 457600 Євро. Проте жодного документу у підтвердження того, що банк стягнув заявлену суму із «М&Т Toys LTD» в судовому порядку, і що «М&Т Toys LTD» станом на сьогоднішній день не ліквідовано, банк не надає не дивлячись на той факт що кредитний договір укладений строком до 2012 року.

Також банк не надає жодного доказу що станом на сьогоднішній день «М&Т Toys LTD», або інші поручителі, не виконали вказане зобов'язання перед банком. Також звертає увагу суду на те, що згідно зі ст. 619 ЦК України до пред'явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред'явити вимогу до основного боржника. Жодного документу на заявлену кредитором суму останній не надав, в т.ч. доказів заявлення такої вимоги до основного кредитора «М&ТToys LTD». . .

Також боржником в 2013 року було відкрито ліквідпроцедуру. Листом №16 від 26 березня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» було повідомлено ліквідаційною комісією ТОВ «Фактор Тойс» про результати розгляду його кредиторських вимог. Даний лист банк отримав (підтверджується листом Центру поштового зв'язку N23 від 07.10.2013 року.)

Згідно з п. З ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Згідно п. 5 ст. 112 ЦК України вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

В зв'язку з тим, що відповідь про результати розгляду грошових вимог ПАТ КБ «Приватбанк» було направлено, а строк встановлений п. 5 ст. 112 ЦК України сплинув, в ліквідаційний реєстр боржника було включено тільки суму 7249866,82 грн..

Також звертає увагу суду на те, що кредитор пропустив строки давності для заявлення вимог по зобовязанням «M&T Toys LTD».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява з грошовими вимогами до боржника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кредитор ПАТ КБ «Приватбанк», м. Дніпропетровськ, звертаючись до суду з заявою з грошовими вимогами до боржника, стверджує про наявність у нього відповідних правовідносин з боржником, які випливають з Договору комісії №0611/3589/імра від 27.12.2006 р. про відкриття акредитиву на суму у розмірі 264000,00 євро (далі -Договір комісії), Кредитного договору № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. про надання кредиту у розмірі 457600,00 євро (далі Кредитний договір), Договору застави майна № lz/CY008Q від 19 вересня 2008 р., а також договору поруки № 1-1 від 16.08.2007 р.

Однак, дані доводи кредитора не відповідають фактичним обставинам справи, умовам зазначених угод та спростовуються наступним, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Кредитний договір № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. було укладено між Кіпрською Міжнародною Банківською Одиницею КБ «Приватбанк» в особі директора ОСОБА_10 діючого у відповідності до банківської ліцензії №BS-4523 від 20.07.1999р. та довіреності №7487 від 23.07.2007 року та М&Т Toys, LTD.

Умовами даного договору передбачено, зокрема, п. 2.1. кредитного договору, що ОСОБА_9 зобов'язався за рахунок міжбанківського кредиту Komercni banka надати позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 457600 Євро в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплаті відсотків, винагород, відшкодування витрат банку в обумовлені договором строки. У відповідності з міжбанківською угодою та п. 2.2. Кредитного договору кредит був наданий позичальнику для поповнення оборотних активів, спрямованих на проведення платежу за акредитивом №1607/4040/ІМРА, відкритого згідно з контрактом №10072007 від 10.07.2007 року та акредитиву №1607/4039/ІМРА, що відкритий згідно з контрактом №2006/3994/69 від 20.04.2007 року.

У відповідності до п. 2.3. кредитного договору термін повернення кредиту визначений у додатку 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною.

14.02.2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору №1/CY008Q від 16.08.2007 року, якою було визначено строк дії договору та повного погашення кредиту - 15.02.2011 року.

У відповідності до п. п. 6.1., 6.2. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі EURIBOR (6т) +6,25%)х2% річних. Крім того, за користування кредитом, згідно п. 6.9. кредитного договору позичальник повинен виплачувати банку 0,375% суми кредитної лінії, що сплачується на протязі ЗО днів від дати підписання кредитного договору. Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено сплату пені позичальником при порушенні умов кредитного договору. Згідно з п. 7.5. кредитного договору здійснюється нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань протягом трьох років.

ПАТ КБ «Приватбанк» стверджує, що в порушення умов кредитного договору боржник повернення кредиту та сплату відсотків не здійснив, у зв'язку із чим утворилася заборгованість заявлена банком та належна йому на підставі даних угод.

Умовами Кредитного договору, зокрема, пунктом 9.3 передбачено, що всі спори та розбіжності, які виникають із даного договору або у звязку з ним, підлягають розгляду в порядку, передбаченому діючим законодавством Республіки Кіпр. Згідно з пунктом 9.4 договору виконання зобовязань за даним договором здійснюється за місцем знаходження підрозділу Банку, яким надано кредит. При цьому, заявником не подано суду відомостей про надання ним кредиту боржнику, як і не подано доказів стосовно передачі Кіпрською Міжнародною Банківською Одиницею КБ «Приватбанк» зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк».

Разом з тим, заявником подано суду відомості про наявність відокремлених підрозділів юридичної особи і зазначено: Кіпрська філія ПАТ «КБ «Приватбанк», 1055, Каліполеос, 3, 3й поверх, м.Нікосія, м.Кіпр, в тому числі і Кіпрської Міжнародної Банківської Одиниці КБ «Приватбанк».

Виходячи з вищенаведеного, заявник вказує на те, що станом на 20 жовтня 2015 р. сума простроченої заборгованості "М&Т Toys, LTD" перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. становить 2368237,38 Євро, що еквівалентно 60584326,81грн. (відповідно до курсу євро до гривні, встановленого НБУ на 24.11.2015 р. становить 2558,2033 гривень за 100 євро.) та складається з:

- заборгованість за кредитом 411840,00 Євро, що еквівалентно 10535704,47 грн.

- заборгованість за процентами 592342,20 Євро, що еквівалентно 15153317,70 грн.

- пеня 1364055,17 Євро, що еквівалентно 34895304,37 грн.

Також заявником подано суду відомості про те, що станом на 20 жовтня 2015 р. сума простроченої заборгованості "М&Т Toys, LID" перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за Договором комісії № 0611/3589/імра становить 1242440,94Євро, що еквівалентно 31784165,13 грн. (відповідно до курсу євро до гривні, встановленого НБУ на 24.11.2015 р. становить 2558,2033 гривень за 100 євро), яка складається з:

-заборгованість за кредитом - 275739,97 Євро, що еквівалентно 7053989,01 грн.

-проценти - 281481,40 Євро, що еквівалентно 72.00866,46 грн.

-пеня 685219,57 Євро, що еквівалентно 17529309,65 грн.

Також Банком подано суду відомості про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю ФАКТОР ТОЙС є поручителем за виконання зобов'язання "М&Т Toys, LTD" за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. та за Договором комісії № 0611/3589/імра від 27.12.2006 р. відповідно до договору поруки № 1-1 від 16.08.2007 р.

Згідно з п. 1 Договору поруки № 1-1 від 16.08.2007 р. ТОВ Фактор Тойс поручився перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за виконання "М&Т Toys, LTD" своїх обов'язків за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. з повернення кредиту у розмірі 457600 Євро згідно з графіком повернення, сплаті процентів, оплати неустойки, оплати пені, штрафі, а також за виконання "М&Т Toys, LTD" своїх обов'язків за Договором комісії № 061 l/3589/impa від 27.12.2006 р. з сплати комісій, винагороди, надання коштів для оплати для виконання доручення кредитора, та сплати комісій підтверджуючого банку, сплати пені.

Згідно з п.2 Договору поруки № 1-1 від 16,08.2007 р. ТОВ Фактор Тойс відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за Кредитним договором та Договором комісії в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи оплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, передбачених Кредитним договором та Договором комісії.

Банком у підтвердження своєї позиції з приводу заявлених грошових вимог до поручителя боржника у справі, подано суду рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-10331/10 від 19 листопада 2010 р., щодо стягнення сум заборгованості, зокрема, з Товариства з обмеженою відповідальністю ФАКТОР ТОЙС за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. та за Договором комісії № 061 l/3589/impa від 27.12.2006 року, яке набрало законної сили.

При цьому, стверджує, що вказаним рішенням встановлено факт виконання своїх зобов'язань ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. та за Договором комісії № 0611/3589/імра від 27.12.2006 року та факт неналежного виконання своїх зобов'язань позичальником "М&Т Toy;і. LTD" та поручителем ТОВ ФАКТОР ТОЙС, що відповідно до положень ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, є преюдиціальним фактом та не потребує доказування.

Разом з тим, Банком подано суду відомості про те, що дане рішення на день звернення з грошовими вимогами до боржника не виконано у добровільному порядку та до примусового виконання у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» не предявлялось.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України, а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" вказані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Відтак, вищевказане рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-10331/10 від 19 листопада 2010 р. щодо стягнення сум заборгованості, зокрема, з Товариства з обмеженою відповідальністю ФАКТОР ТОЙС за Кредитним договором № 1/CY008Q від 16.08.2007 р. та за Договором комісії № 061 l/3589/impa від 27.12.2006 року, яке набрало законної сили, є преюдиційним та обставини, викладені в ньому, доказуванню не підлягають.

Разом з тим, боржником подано суду заяву про застосування до вимог Банку строку позовної давності у відповідності до вимог ст. 261 Цивільного кодексу України, яка підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, зобовязання за Кредитним договором по оплаті було визначено у строк до 15.02.2011р. За договором комісії строк оплати було встановлено з урахуванням наданого акредитиву до 01.01.2009 року. Даними договорами сторонами встановлений строк позовної давності у пять років.

Однак, до спливу цього строку Банком було подано у квітні 2010 року позов до Жовтневого районного суду з вимогою до поручителів про дострокове виконання зобовязань за Кредитним договором та Договором комісії.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 Цивільного кодексу України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на зазначені в рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-10331/10 від 19 листопада 2010 р. обставини, про порушення своїх прав Банку стало відомо 02.03.2010 року, що вбачається із поданого ним розрахунку заборгованості за кредитним договором та договором комісії, а відтак, з цього часу обліковується строк позовної давності для захисту порушеного права.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Тобто, строк позовної давності з урахуванням вищенаведеного, за відповідними договорами сплинув 02.03.2015 року. Водночас, заява публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ до господарського суду Закарпатської області від 24.11.2013р. б/н (згідно відмітки поштового штемпелю така заява відправлена на адресу суду 25.11.2015 року) про визнання грошових вимог до ТОВ «Фактор Тойс» у сумі 90150547,09 грн. (не забезпечені заставою), які складаються з заборгованості за кредитом у сумі 17589693,48 гри., заборгованості по процентам у сумі 20136239,31грн., пені у сумі 52424614,02 грн., а також в сумі 2 217944,85грн. (забезпечені заставою), що складаються з відсотків за Кредитним договором № 1/СУ008О від 16.08.2007 р., подана із пропуском строку позовної давності.

Посилання заявника на те, що даний строк позовної давності переривався також із предявленням 23 листопада 2013 року Публічним Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатський завод малих архітектурних форм", в особі голови комісії з припинення ОСОБА_11, м. Мукачево про зобов'язання визнання грошових вимог та включення їх до реєстру кредиторів, які були задоволенні рішенням Господарського суду Закарпатської області від 30 січня 2014 року у справі № 907/1280/13 не можуть бути взяті до уваги, оскільки виходячи із даних матеріалів, така позовна вимога не була спрямована на адресу поручителя боржника ТОВ «Фактор Тойс» і він не був учасником даного судового процесу.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому, суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищенаведене, заява публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ до господарського суду Закарпатської області від 24.11.2013р. б/н (згідно відмітки поштового штемпелю така заява відправлена на адресу суду 25.11.2015 року) про визнання грошових вимог до ТОВ «Фактор Тойс» у сумі 90150547,09 грн. (не забезпечені заставою), які складаються з заборгованості за кредитом у сумі 17589693,48 гри., заборгованості по процентам у сумі 20136239,31грн., пені у сумі 52424614,02 грн., а також в сумі 2 217944,85грн. (забезпечені заставою), що складаються з відсотків за Кредитним договором № 1/СУ008О від 16.08.2007 р. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 45 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 5, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ до господарського суду Закарпатської області від 24.11.2013р. б/н (згідно відмітки поштового штемпелю така заява відправлена на адресу суду 25.11.2015 року) про визнання грошових вимог до ТОВ «Фактор Тойс» у сумі 90150547,09 грн. (не забезпечені заставою), які складаються з заборгованості за кредитом у сумі 17589693,48 гри., заборгованості по процентам у сумі 20136239,31грн., пені у сумі 52424614,02 грн., а також в сумі 2 217944,85грн. (забезпечені заставою), що складаються з відсотків за Кредитним договором № 1/СУ008О від 16.08.2007 р. відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.01.2017 року.

Суддя О.Ф. Ремецькі