ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 січня 2017 року Справа № 904/8661/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.
суддів:Ткаченко Н.Г., Поліщука В.Ю.
розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Торгівельний дім "Дніпро-Нафта"

на ухвалу та на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.11.2016

у справі№ 904/8661/14 господарського суду Дніпропетровської області
за заявою Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"
доПублічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ" ім. Артема"
пробанкрутство
арбітражний керуючийПіпа С.В.
В С Т А Н О В И В :

Подана ПП "Торгівельний дім "Дніпро-Нафта" касаційна скарга на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 та на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 не може бути прийнята Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015) за подання до господарського суду касаційних скарг у справі про банкрутство судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за змістом пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору у випадку подання касаційних скарг у справах про банкрутство, зокрема, судовий збір за подання заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, який було сплачено до 01.09.2015, розраховується виходячи з суми судового збору, яка підлягала до сплати при поданні такої заяви. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом (п.5 Інформаційного листа ВГСУ від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір").

Згідно з п.14 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення ПП "Торгівельний дім "Дніпро-Нафта" з кредиторськими вимогами до боржника) за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство ставка судового збору становила 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З огляду на те, що 1 розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2014 становив 1218,00 грн. згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", то розмір судового збору при поданні касаційної скарги має становити 1461,60 грн. (1218х1,2). Проте, при поданні касаційної скарги заявником судовий збір сплачено частково, а саме в розмірі 1378,00 грн., що підтверджується доданою квитанцією №QS98812101 від 05.12.2016.

Враховуючи, що заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі, то згідно з п.4 ч.1 ст.1113 ГПК України це є підставою для повернення касаційної скарги.

Крім того, вимоги, що пред'являються до форми і змісту касаційної скарги, визначені ст. 111 ГПК України, зокрема, п. 4 вказаної норми передбачено, що касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Так, ПП "Торгівельний дім "Дніпро-Нафта" в прохальній частині касаційної скарги просить або скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги ПП "Торгівельний дім "Дніпро-Нафта" до боржника, або повернути справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, заявник касаційної скарги, визначивши у якості предмету касаційного оскарження ухвалу місцевого суду та постанову апеляційного суду, в прохальній частині скарги визначив альтернативно вимоги та наслідки перегляду в касаційному порядку.

Отже, вимоги прохальної частини касаційної скарги ПП "Торгівельний дім "Дніпро-Нафта" викладені з порушенням п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених в пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 111, п.п.4, 6 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ПП "Торгівельний дім "Дніпро-Нафта" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 та на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 у справі №904/8661/14 повернути без розгляду.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді Н.Г. Ткаченко

В.Ю. Поліщук