КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" січня 2017 р. Справа №914/2275/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Гаврилюка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ збут"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року

у справі № 914/2275/16 (суддя: Андреїшина І.О.)

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ збут"

до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Львівгазвидобування" Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про розірвання договору

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ збут"

про стягнення 161 808,50 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ збут" звернулося до суду з позовом про розірвання з 01.05.2016 року договору на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами від 23.06.2015 року № 48Н/15, укладеного з Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Львівгазвидобування" Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування".

Провадження у справі за вказаними вимогами було порушено ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.09.2016 року № 914/2275/16.

19.09.2016 року Господарським судом Львівської області вказану справу було ухвалено передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва в порядку ч. 1 ст. 15 та ст. 17 Господарського процесуального кодексу України. Супровідним листом від 26.09.2016 року матеріали справи № 914/2275/16 скеровано до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 року зазначену справу прийнято до провадження суддею Андреїшиною І.О., призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.11.2016 року, зобов'язано сторін надати суду певні документи.

Відповідно до ухвали від 09.11.2016 року розгляд справи було відкладено на 30.11.2016 року у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи зустрічної позовної заяви, про подання якої представник відповідача повідомив суд та зважаючи на неподання представником позивача документів на підтвердження своїх повноважень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2016 року зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ збут" заборгованості, пені та нарахувань за ст. 625 Цивільного кодексу України було прийнято до сумісного розгляду з первісним позовом у справі № 914/2275/16.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року в задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задовольнено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" 136 024 (сто тридцять шість тисяч двадцять чотири) грн. 54 коп. боргу, 22 780 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. 94 коп. пені, 1 965 (одну тисячу дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 75 коп. 3 % річних, 1 037 (одну тисячу тридцять сім) грн. 27 коп. інфляційних втрат та 2 427 (дві тисячі чотириста двадцять сім) грн. 13 коп. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, 13.01.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ збут" направило поштою до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року в частинні відмови розірвання договору та в частині стягнення у справі №914/2275/16.

Супровідним листом №09-22/200/17 від 16.01.2017 року дану апеляційну скаргу на підставі п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» та на виконання ст. 91 Господарського процесуального кодексу України було скеровано до Господарського суду міста Києва.

24.01.2017 року апеляційну скаргу разом зі справою № 914/2275/16 було направлено до Київського апеляційного господарського суду та протоколом про автоматизований розподіл судової справи між суддями передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Сулім В.В., судді Коротун О.М., Гаврилюк О.М.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається Київським апеляційним господарським судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, з 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесли зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, щодо розміру ставок судового збору.

Стаття 4 названого Закону (в редакції, яка набрала чинності з 01.09.2015) встановлює, що за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Разом з цим, статтею 4 названого Закону передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а не майнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік", розмір мінімальної заробітної плати складає 1 378 грн.

Окрім цього, згідно з ч. 3 ст. 6 вказаного закону, у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Також, згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2.13, 2.15 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги). Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

З матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги додано платіжне дорученням № 15 від 13.01.2016 року, яким підтверджується сплата апелянтом 1 515,80 грн судового збору за її подання.

Разом з цим, колегія суддів наголошує на тому, що предметом розгляду у суді першої інстанції було два позови. Первісний позов носить немайновий характер та містить вимогу: про розірвання з 01.05.2016 року договору на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами від 23.06.2015 року № 48Н/15, укладеного з Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Львівгазвидобування" Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування". Зустрічний позов носить майновий характер та містить вимогу про стягнення 161 808,50 грн.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, вказаний розмір судового збору є меншим, ніж той, що передбачений чинним законодавством України, та станом на час звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ збут" з даною апеляційною скаргою складає 4 185,64 грн (1 515,80 грн - 110% ставки, що підлягає сплаті за подання первісного позову + 2 669,84 грн - 110% ставки, що підлягає сплаті за подання зустрічної позовної заяви).

Аналогічна правова позиція стосовно сплати судового збору за подання апеляційної скарги у повному обсязі за первісний та зустрічний позови незалежно від того, у якій частині апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції, викладена у постанові Вищого господарського суду України від 02.11.2016 р. у справі № 911/1106/16.

Отже, враховуючи ту обставину, що скаржником не дотримано вимог ст. 94 ГПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ збут" не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню її заявнику, оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що після усунення вказаних обставин апеляційна скарга може бути подана повторно в силу ч. 4 ст. 97 вказаного Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськ збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року у справі № 914/2275/16 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

2. Справу № 914/2275/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

О.М. Гаврилюк