ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2017 р. Справа № 914/2032/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В. , суддя Пелипенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_1, довіреність № 13-794/16д від 14 грудня 2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Іскра" (вх. №57 Х/1-42) на ухвалу господарського суду Харківської області від 13 грудня 2016 року у справі № 914/2032/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Іскра", м. Львів

до Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" в особі Львівського центрального регіонального відділення Публічного акціонерного товариства "Мегабанк", м. Львів

про визнання недійсним договору

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" м.Харків

до Публічного акціонерного товариства "Іскра", м. Львів

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 грудня 2016 року у справі № 914/2032/16 (головуючий суддя Светлічний Ю.В., суддя Доленчука Д.О., суддя Кухар Н.М.) заяву позивача (за зустрічним позовом) про вжиття заходів забезпечення позову задоволено; накладено арешт на готову продукцію, що належить Публічному акціонерному товариству "Іскра" (юридична адреса: 79066, Львівська область, м. Львів, вул. Вулецька, будинок 14, ), а саме: лампи розжарювання, лампи галогенні, люмінесцентні компактні лампи, люмінесцентні лінійні лампи, лампи газорозрядні високого тиску, автомобільні лампи, автомобільні світлодіоди, лампи-фари, спеціальні лампи, світильники, комплектуючі в межах суми заявлених позовних вимог та суми судового збору, а саме: 1 591 793,91 дол. США (один мільйон п'ятсот дев'яносто одна тисяча сімсот дев'яносто три долара США 91 цент) та 724 591,36 грн. (сімсот двадцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто одна гривня 36 копійок); визначено зберігачем Публічне акціонерне товариство "МЕГАБАНК" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) готової продукції, що належить Публічному акціонерному товариству "Іскра" (юридична адреса: 79066, Львівська область, м. Львів, вул. Вулецька, будинок 14, ), а саме: ламп розжарювання, ламп галогенних, люмінесцентних компактних ламп, люмінесцентних лінійних ламп, ламп газорозрядних високого тиску, автомобільних ламп, автомобільних світлодіодів, ламп-фар, спеціальних ламп, світильників, для чого вилучити та передати на зберігання Публічному акціонерному товариству МЕГАБАНК (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) вищезазначене рухоме майно та документи на нього.

Публічне акціонерне товариство "Іскра" з вказаною ухвалою суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати.

У судове засідання, яке відбулось 18 січня 2017 року, зявився представник Публічного акціонерного товариства "Мегабанк".

16 січня 2017 року від Публічного акціонерного товариства "Іскра" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№450).

У вiдповiдностi до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язаннi добросовiсно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав i охоронюваних законом iнтересiв другої сторони, вживати заходiв до всебiчного, повного та об'єктивного дослiдження всiх обставин справи.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд вiдкладає в межах строкiв, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спiр не може бути вирiшено в даному засiданнi.

Враховуючи обмеженість строку розгляду апеляційної скарги, та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка представника Публічного акціонерного товариства "Іскра"не перешкоджає вирішенню справи по суті, колегія суддів відхилила клопотання про відкладення розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

ПАТ "Іскра" (позивач) звернувся до господарського суду Львівської області, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09.12.2016р., з позовом до відповідача - ПАТ "Мегабанк" в особі Львівського ЦРВ ПАТ "Мегабанк" про визнання недійсним кредитного договору №01/2011 від 01.02.2011 р., та додаткових угод до вказаного договору: № 3 від 29.12.2011 р., №4 від 30.03.2012р., №5 від 17.08.2012 р., №7 від 01.04.2013р., №9 від 01.07.2013р., №10 від 01.10.2013р., №11 від 29.11.2013р., №12 від 31.01.2014р., №13 від 30.05.2014р., №14 від 02.06.2014р., №15 від 30.12.2014р., №16 від 30.12.2014р., №17 від 30.04.2014р., №18 від 31.12.2015р., від 31.03.2016р., №22 від 29.07.2016р., №23 від 09.08.2016р., №25 від 31.10.2016р.

01 листопада 2016р. відповідачем у справі - ПАТ "Мегабанк" було подано зустрічний позов до ПАТ "Іскра", з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.11.2016р., про стягнення з відповідача простроченої заборгованості за кредитним договором №01/2011 від 01 лютого 2011 року, яка станом на 21.11.2016р. становить 1 591 793,91 дол. США та 517 891,36 грн. Крім того, позивач (за зустрічним позовом) просить стягнути з відповідача (за зустрічним позовом) судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.11.2016 р. судом було прийнято зустрічний позов - ПАТ "Мегабанк" до ПАТ "Іскра" для спільного розгляду із первісним позовом.

Представник відповідача (за первісним позовом) надав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на готову продукцію, що належить ПАТ "Іскра", в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 1591793,91 грн., яке було прийнято судом у судовому засіданні 09.12.2016р. до розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 грудня 2016 року у справі № 914/2032/16 (головуючий суддя Светлічний Ю.В., суддя Доленчука Д.О., суддя Кухар Н.М.) заяву позивача (за зустрічним позовом) про вжиття заходів забезпечення позову задоволено; накладено арешт на готову продукцію, що належить Публічному акціонерному товариству "Іскра" (юридична адреса: 79066, Львівська область, м. Львів, вул. Вулецька, будинок 14, ), а саме: лампи розжарювання, лампи галогенні, люмінесцентні компактні лампи, люмінесцентні лінійні лампи, лампи газорозрядні високого тиску, автомобільні лампи, автомобільні світлодіоди, лампи-фари, спеціальні лампи, світильники, комплектуючі в межах суми заявлених позовних вимог та суми судового збору, а саме: 1 591 793,91 дол. США (один мільйон п'ятсот дев'яносто одна тисяча сімсот дев'яносто три долара США 91 цент) та 724 591,36 грн. (сімсот двадцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто одна гривня 36 копійок); визначено зберігачем Публічне акціонерне товариство "МЕГАБАНК" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) готової продукції, що належить Публічному акціонерному товариству "Іскра" (юридична адреса: 79066, Львівська область, м. Львів, вул. Вулецька, будинок 14, ), а саме: ламп розжарювання, ламп галогенних, люмінесцентних компактних ламп, люмінесцентних лінійних ламп, ламп газорозрядних високого тиску, автомобільних ламп, автомобільних світлодіодів, ламп-фар, спеціальних ламп, світильників, для чого вилучити та передати на зберігання Публічному акціонерному товариству МЕГАБАНК (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) вищезазначене рухоме майно та документи на нього.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ПАТ "Іскра" в апеляційній скарзі зазначає, що доводи суду ґрунтуються на припущеннях, оскільки матеріали справи не містять доказів їх ухилення від сплати кредиту. Одночасно ПАТ "Іскра" зазначає, що зобовязання за кредитним договором повністю забезпечене іпотекою та заставою та відсутності спів розмірності заходу забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи ПАТ "Іскра", перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає нормам законодавства зважаючи на наступне.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (з подальшими змінами та доповненнями), питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (постанова Верховного Суду України по справі № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року).

Колегія суддів зауважує, що господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен враховувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати отримання законним власником за результатами розгляду судової справи реальну можливість безперешкодного володіння своїм майном.

По суті, забезпечення позову - це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Виконання будь-якого судового рішення є невідємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Як наголосив Європейський суд у справі "Горнсбі проти Греції" виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

З матеріалів справи вбачається, що звернення Публічного акціонерного товариства "Іскра" до суду із зустрічним позовом зумовлено тим, що відповідач (за зустрічним позовом) не виконує належним чином умови кредитного договору № 01/2011 від 01 лютого 2011 року, а саме порушує графік зменшення кредитної лінії, не здійснює всі операції, пов'язані з підприємницькою та господарською діяльністю, через поточні рахунки, відкриті у кредитодавця, а також тим, що фінансове становище відповідача суттєво погіршилось.

Судом в даному випадку приймається до уваги не тільки не повернення заборгованості у сумі 1 591 793,91 дол. США та 517 891,36 грн. після закінчення строку дії кредитного договору, а й подання позовної заяви про визнання недійсним кредитного договору.

При цьому, згідно з балансом (звітом про фінансовий стан) на 30.09.2016 р. відповідач (за зустрічним позовом) на початок звітного періоду виготовив готову продукцію на загальну суму понад 144 мільйона гривень, проте отримані від реалізації кошти на загальну суму понад 35 мільйонів гривень не направив на погашення існуючої заборгованості.

Поряд з цим, колегія суддів не погоджується з твердження апелянта про те, що зобов'язання за кредитним договором повністю забезпечене іпотекою та заставою, у зв'язку з наступним.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою забезпечення виконання Публічним акціонерним товариством "Іскра" зобов'язань за кредитним договором між ним та Позивачем за зустрічним позовом укладено Іпотечний договір від 01.02.2011 р., посвідчений 01.02.2011 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за № 506 .

Предметами іпотеки згідно Іпотечного договору є нежитлові приміщення, які майже не використовуються у виробничій чи господарській діяльності товариства та складаються, з урахуванням зносу та терміну використання, з неліквідних на даний час споруд, реалізація яких неможлива у зв'язку з їх перебуванням в середині території заводу.

Відповідно до п. 1.4. Іпотечного договору Сторони домовились, що загальна вартість предмету іпотеки становить 12 390 158,00 грн.

Також, з метою забезпечення виконання Відповідачем за зустрічним позовом між ним та Позивачем за зустрічним позовом укладено Договір № 25/2011-3 застави майнових прав від 01.02.2011 р., предметом якого є майнові права Заставодавця на отримання ним грошових коштів у сумі 26 000 000,00 грн., що виникли на підставі Договору поставки № 2101115/0201 від 01.01.2011 р., Боржником по якому є ТОВ "Контраст-Дніпро".

Отримані від ТОВ "Контраст-Дніпро" на підставі вищевказаного договору поставки кошти, Відповідачем за зустрічним позовом на погашення заборгованість перед Позивачем за зустрічним позовом не сплачувались.

Згідно листа ПАТ "Іскра" № 2698-01-03-16 від 31.03.2016 р., який наявний в матеріалах справи, станом на 31.03.2016 р. дебіторська заборгованість ТзОВ "Контраст-Дніпро" перед ПАТ "Іскра" становить лише 677 466,81 грн. Зазначене свідчить про фактичне забезпечення кредитного договору тільки на вищевказану суму, а отже Позивач за зустрічним позовом має право вимоги лише цієї суми.

Враховуючи викладене, господарський суд правомірно дійшов до висновку, що загальна вартість предметів застави навіть на 35 % не покриває загальну суму вимог ПАТ "МЕГАБАНК" до ПАТ "Іскра" за Кредитним договором, і, як наслідок, до того, що за рахунок вказаного майна банк в повному обсязі не має можливості задовольнити свої вимоги, а вжиття заходів забезпечення по вказаній справі шляхом накладення арешту на майно (готову продукцію) ПАТ "Іскра" є єдиним можливим засобом не допустити можливості ухилення Відповідача за зустрічним позовом від реального та повного виконання рішення суду.

Таким чином, господарський суд першої інстанції правомірно задовольнив заяву ПАТ "МЕГАБАНК" про застосування заходів забезпечення позову, врахувавши потенційні ризики можливості невиконання рішення суду, чим гарантував обов'язковість відновлення прав позивача за умови їх порушення при задоволені позову та виконанні постановленого рішення.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження ПАТ "Іскра", викладені ним в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного і правового обґрунтування та не доведені належними доказами, у звязку з чим підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу господарського суду Харківської області від 13 грудня 2016 року у справі № 914/2032/16 прийнята при належному зясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні, в звязку з чим, апеляційна скарга ПАТ "Іскра" не підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ч.1. статті 80, статтями 99, 101, 102, п.1 статті 103, статтею 105, 106 Господарського процесуального кодексу України судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Іскра" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 13 грудня 2016 року у справі № 914/2032/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 23 січня 2017 року.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя П.В.Тихий

Суддя Н.М.Пелипенко