ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Справа № 904/1724/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівДемидової А.М., Євсікова О.О.
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Авіто"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 23.11.2016
у справі№ 904/1724/15 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Авіто"
до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Дніпропетровськ"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаПриватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна
про визнання іпотеки та договору іпотеки припиненими
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: не з'явилися

- відповідача: Яцук С.В., дов. № 09-32/658 від 16.11.2015

- третьої особи: не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 у справі № 904/1724/15 (головуючий суддя Головатюк Л.Д., судді Андреїшина І.О., Ващенко Т.М.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіто" задоволено, визнано припиненою іпотеку нерухомого майна, яка виникла на підставі договору іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010, укладеного між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" та ТОВ "Авіто". Визнано припиненим договір іпотеки № 216/08/1-10 від 30.08.2010. Стягнуто з ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на користь ТОВ "Авіто" 2 436,00 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ "Авіто" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 у справі №904/1724/15 змінити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 у справі №904/1724/15 (головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді Буравльов С.І., Мартюк А.І.), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2016 (головуючий суддя Самусенко С.С., судді Кролевець О.А., Плюшко І.А.) апеляційну скаргу ТОВ "Авіто" повернуто на підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю доказів направлення копії апеляційної скарги сторонам у справі та доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому Законом України "Про судовий збір" розмірі.

01.11.2016 ТОВ "Авіто" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016, у якій просило суд скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 у справі №904/4603/16 та прийняти апеляційну скаргу ТОВ "Авіто" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі №904/1724/15 (головуючий суддя Жук Г.А., судді Пашкіна С.А. Мальченко А.О.) ТОВ "Авіто" відмовлено у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 у справі № 904/1724/15 залишено без змін.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду від 23.11.2016, ТОВ "Авіто" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, задовольнити заяву товариства про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016, скасувати згадану ухвалу апеляційного суду, а справу направити до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги ТОВ "Авіто" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 до провадження.

В обґрунтування своєї правової позиції заявник касаційної скарги посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме статей 77, 114 Господарського процесуального кодексу України, оскільки апеляційним судом після проведення повторного автоматичного розподілу справи безпідставно не було відкладено розгляд справи та не надано товариству можливості взяти участь у судовому засіданні. Крім цього, переглядаючи ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 за нововиявленими обставинами, апеляційним судом порушено вимоги статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та не взято до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 07.05.2008 у справі "Беян проти Румунії", щодо обов'язковості врахування майнового стану заявника при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, вважає її доводи необґрунтованими, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційної інстанції - без змін.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування апеляційним судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено апеляційним судом, подаючи 01.11.2016 заяву про перегляд ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 за нововиявленими обставинами, ТОВ "Авіто" як на нововиявлену обставину посилається на існування рішення Європейського суду з прав людини у справі "Беян проти Румунії" від 07.05.2008, про яке представник заявника дізнався лише 28.10.2016. В даному рішенні Європейський суд з прав людини вказав "..суд відмічає, що у даному випадку, сума збору повинна складати приблизно 330 євро (EUR). Очевидно, що вищевказана сума була занадто високою в даній ситуації заявників, так як вона складала більше двох місячних доходів їх родини. Крім того, варто взяти до уваги, що у відповідний період часу пенсійні доходи заявників були менші средньомісячної зарплати у Румунії, а саме 119 євро (EUR). Таким чином, ЄСПЛ вважає, що розмір суми збору складав надмірні витрати для заявників і, що тяжко уявити яким чином вони повинні були при допомозі власних ресурсів знайти таку суму". З урахуванням даного рішення Європейського суду з прав людини, ТОВ "Авіто" стверджує про необхідність суду на момент вирішення питання про прийняття заяви, в даному випадку апеляційної скарги, до розгляду враховувати майновий стан заявника та розмір судового збору. Враховуючи вказане, ТОВ "Авіто" просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 про повернення апеляційної скарги ТОВ "Авіто" та вирішити питання про її прийняття до апеляційного провадження.

Відмовляючи у задоволенні поданої ТОВ "Авіто" апеляційний суд, керуючись приписами статей 112-114 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про те, що рішення Європейського суду з прав людини у справі "Беян проти Румунії" від 07.05.2008 не може вважатись нововиявленою обставиною, оскільки по своїй суті в даному випадку є не юридичним фактом, а може вважатись правовим обґрунтуванням певної вимоги заявника, наприклад вимоги про відстрочення чи звільнення його від сплати судового збору у зв'язку з тяжким майновим становищем та надмірно великим розміром судового збору.

Колегія суддів вважає висновки апеляційного суду про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Як роз'яснено постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" за змістом приписів розділу XIII Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду може бути переглянута за нововиявленими обставинами за одночасної наявності двох умов: вона, по-перше, підлягає оскарженню в апеляційному та в касаційному порядку і, по-друге, перешкоджає подальшому розглядові справи господарським судом.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Крім того, розглядаючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами необхідно враховувати, що прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При цьому, законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 у справі №904/1724/15 апеляційну скаргу ТОВ "Авіто" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 повернуто на підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю доказів направлення копії апеляційної скарги сторонам у справі та доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому Законом України "Про судовий збір" розмірі.

Як вже було зауважено, як на нововиявлену обставину, ТОВ "Авіто" посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Беян проти Румунії" від 07.05.2008, яким розглянуто питання щодо необхідності врахування майнового стану сторони при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору. Таким чином, і про це правомірно наголошено апеляційним судом, ТОВ "Авіто" вважає, що врахування апеляційним судом позиції Європейського суду з прав людини мало б наслідком прийняття апеляційним судом іншого, ніж повернення апеляційної скарги на підставі пункту 3 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, рішення.

Натомість, апеляційним судом встановлено, що при зверненні із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2015, заявником не було подано жодних доказів, які б підтверджували сплату ним судового збору у встановленому порядку та розмірі. При цьому, заявник не порушував питання про наявність підстав для звільнення останнього від сплати судового збору. Так, матеріали справи не містять жодних заяв ТОВ "Авіто" з цього приводу, як і щодо того, що апеляційний суд, повертаючи згадану апеляційну скаргу ухилився від розгляду поданого заявником клопотання про звільнення від сплати судового збору, чи безпідставно відмовив у його задоволенні.

Відтак, апеляційним судом обґрунтовано наголошено на безпідставності посилання ТОВ "Авіто" на рішення Європейського суду з прав людини щодо необхідності врахування судами майнового стану сторін при сплаті судового збору, як на нововиявлену обставину, оскільки суд при винесенні рішення (в даному випадку ухвали про повернення апеляційної скарги) не міг врахувати (досліджувати) ці обставини через їх відсутність, оскільки заявник не повідомляв ні про своє фінансове становище, ні про свою неспроможність сплатити суму судового збору.

Крім цього, апелянт не надав доказів того, що про існування рішення Європейського суду з прав людини у справі "Беян проти Румунії" від 07.05.2008 він дізнався лише у 2016 році. Оскільки про таке рішення заявникові могло бути відомо і станом на момент подання апеляційної скарги, оскільки воно прийнято ще у 2008 році, і скаржником не наведено фактів, які б перешкоджали йому дізнатись про таке рішення раніше.

Отже, враховуючи що в поданій апеляційній скарзі ТОВ "Авіто" не посилалось на своє тяжке фінансове становище чи інші обставини для звільнення (відстрочення, розстрочення) його від сплати судового збору, то твердження заявника про те, що рішення Європейського суду з прав людини мало істотне значення для справи і його врахування мало б наслідком для прийняття іншого судового рішення, є необґрунтованим та безпідставним, так як питання щодо звільнення позивача від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення не було поставлено ТОВ "Авіто" на вирішення апеляційного господарського суду та відповідно апелянтом не подавались жодні документи, що свідчили б про його тяжке фінансове становище та неможливість сплати судового збору.

Таким чином, висновки апеляційного суду стосовно відсутності фактичних, та відповідно правових підстав для задоволення заяви ТОВ "Авіто" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 є обґрунтованими. Натомість доводи заявника касаційної скарги про порушення апеляційним судом вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду ухвали Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016.

У касаційні скарзі ТОВ "Авіто" також вказує на порушення апеляційним судом статей 77, 114 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом після проведення повторного автоматичного розподілу справи безпідставно не було задоволено клопотання позивача від 22.11.2016 про відкладення розгляду справи, не було відкладено розгляд справи та не надано товариству можливості взяти участь у судовому засіданні. Колегія суддів визнає ці доводи безпідставними, з огляду на те, що апеляційним судом повно та всебічно розглянуто згадане клопотання та обґрунтовано відмовлено у його задоволенні з мотивів, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Беручи до уваги приписи статей 112-114 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ "Авіто" про перегляд ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 за нововиявленими обставинами, оскільки заявником не доведено наявності нововиявленої обставини.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційним господарським судом дана належна юридична оцінка обставинам справи, порушень норм права не вбачається, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіто" залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі № 904/1724/15 залишити без змін.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я А.М. Демидова

С у д д я О.О. Євсіков