ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. Справа № 925/238/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., із секретарем судового засідання Голосінською Н.М.,

за участі представників: від позивача - ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у м. Черкаси справу

за позовом Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "УКРТРАНС - СЕРВІС"

про стягнення 81 600, 58 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованість за договором оренди землі від 23.07.2015 в сумі 81 600 грн. 58 коп., що складає суму упущеної вигоди (не отриманого прибутку) за період з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 08.12.2011 № 3-444 до моменту набуття чинності договору оренди відповідно до умови пункту 31 "і" цього договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано умови договору про відшкодування орендодавцю суми упущеної вигоди в розмірі орендної оплати за весь період з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 08.12.2011 №3-444 до моменту набуття чинності договору оренди.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 28.04.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року та рішення господарського суду Черкаської області від 28.04.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Черкаської області. Суд касаційної інстанції зазначив, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди дійшли висновку, що позивачем не доведено, в розумінні статті 22 ЦК України, наявності збитків у формі упущеної вигоди; що з 2011 року ним вчинялися будь-які дії для укладення з відповідачем договору оренди землі; відповідач не вчиняв неправомірних дій, які могли б мати своїм наслідком спричинення шкоди позивачеві, і, відповідно, немає можливості встановити причинний зв'язок між можливою протиправною дією і збитками, які поніс позивач.

Автоматизованою системою документообігу від 21.12.2016 справу передано для подальшого розгляду судді Чевгузу О.В.

Ухвалою суду від 22.12.2016 справу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 26.01.2017.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить стягнути з відповідача 81 600 грн. 58 коп. заборгованості за договором оренди землі від 23.07.2015. Зазначив, що 26.01.2012 відповідач отримав рішення Черкаської міської ради від 08.12.2011 № 3-444, однак не виконав його вимогу, не уклав у двомісячний строк договір оренди землі. При підписанні договору оренди землі від 23.07.2015 відповідач не заперечував проти внесення до нього пункту 31 "і", який зобовязує його відшкодувати орендодавцю суму упущеної вигоди.

Представник відповідача повністю заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що позивач був позбавлений можливості здавати спірну земельну ділянку в оренду іншим особам не тому, що відповідач не укладав договір оренди, а тому, що по 2015 рік включно діяв договір тимчасового користування землею від 16.05.2000.

Позивач використовував земельну ділянку на належній правовій підставі і не зобов'язаний був укладати новий договір оренди. За договором від 16.05.2000 орендна плата встановлювалася у вигляді земельного податку, який з 2011 року входив до складу єдиного податку. Саме у зв'язку із наявністю вказаного договору, який не було розірвано і який мав законну силу, позивач не міг до 2015 року включно здати в оренду іншим особам зазначену земельну ділянку, і не міг вимагати безумовного укладення договору оренди і з відповідачем. Положення пп. «і» п. 31 Договору оренди не є безумовною підставою для стягнення заявленої суми з відповідача. В неукладенні до 2015 року договору оренди не було ніякої протиправності, оскільки до 2015 року включно відповідач використовував земельну ділянку на належній правовій підставі. Порушенням земельного законодавства може бути використання земельної ділянки без належної правової підстави. За наявності діючого договору від 16.05.2000 власник землі в особі Черкаської міської ради не міг претендувати на одержання будь-яких доходів, крім тих, право на одержання яких було визначене самим договором.

У судовому засіданні 26.01.2017 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив таке.

16.05.2000 виконавчий комітет Черкаської міської ради і Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "УКРТРАНС-СЕРВІС" уклали договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), за умовами якого виконавчий комітет Черкаської міської ради на підставі рішення №1056 від 22.12.1999 надає Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "УКРТРАНС-СЕРВІС", а останнє приймає в тимчасове довгострокове користування строком на 15 років земельну ділянку загальною площею 0,2750 га згідно з планом землекористування для розміщення відкритої автостоянки та шиномонтажної майстерні по вул. Пацаєва, 8 у м. Черкаси. Цей договір був зареєстрований 16.05.2000 в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею за №1872.

08.12.2011 третя сесія Черкаської міської ради прийняла рішення № 3-444 "Про надання товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "УКРТРАНС-СЕРВІС" земельної ділянки в оренду по вул. Пацаєва, 8".

Цим рішенням Черкаська міська рада вирішила зокрема: затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж та складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "УКРТРАНС-СЕРВІС" по вул. Пацаєва, 8; надати товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "УКРТРАНС-СЕРВІС" земельну ділянку площею 2750 кв. м. по вул. Пацаєва, 8 в оренду на 10 років під відкриту автостоянку та шиномонтажну майстерню за рахунок власного землекористування. Також цим рішенням зобовязано ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "УКРТРАНС-СЕРВІС" укласти договір оренди землі з Черкаською міською радою протягом двох місяців з дати прийняття рішення та доручено управлінню земельних ресурсів департаменту містобудування протягом місяця з дати прийняття рішення видати заявнику чи особі, яка діє від його імені, рішення та проект договору оренди землі під підпис або направити листом з повідомленням.

23.07.2015 Черкаська міська рада (Орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "УКРТРАНС-СЕРВІС" (Орендар) уклали між собою договір оренди землі, згідно з яким Орендодавець на підставі рішення ради від 08.12.2011 № 3-444 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування строком на 10 років з дати прийняття рішення № 3-444 земельну ділянку площею 0,2750 га по вул. Пацаєва, 8 у м. Черкаси під відкриту автостоянку та під шиномонтажну майстерню.

01.09.2015 на підставі договору оренди землі від 23.07.2015 Черкаська міська рада та ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "УКРТРАНС-СЕРВІС" підписали акт приймання-передачі земельної ділянки, за яким останнє прийняло в оренду вказану земельну ділянку площею 0,2750 га по вул. Пацаєва, 8 у м. Черкаси.

У підпункті "і" пункту 31 договору оренди землі від 23.07.2015 сторони передбачили зобовязання Орендаря відшкодувати Орендодавцю суму упущеної вигоди (не отриманого прибутку) в розмірі орендної плати за весь період з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 08.12.2011 № 3-444 до моменту набуття чинності договору оренди. У разі наявності документів, що підтверджують сплату за користування земельною ділянкою до моменту набуття чинності договору оренди землі, сума упущеної вигоди (не отриманого прибутку) відповідно зменшується на суму сплачених коштів.

Розмір доходу ТОВ "ВКФ "УКРТРАНС-СЕРВІС", нарахований Черкаською міською радою як розмір плати (не отриманого прибутку) за період користування земельною ділянкою з дати прийняття рішення про надання земельної ділянки по дату набрання чинності договору, тобто з 08.12.2011 по 31.08.2015.

Відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачеві зазначеної суми, що і послужило підставою для звернення позивача із позовом до суду за захистом свого права.

Предметом спору у даній справі, є вимога Черкаської міської ради про стягнення з відповідача 81600 грн. 58 коп., яку позивач обґрунтовує як несплачену відповідачем орендну плату за використання земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості здавати спірну земельну ділянку в оренду іншим особам; позивачем не отримано дохід від здачі спірної земельної ділянки в оренду саме відповідачеві, чим позивачеві завдано збитки у виді неодержаної орендної плати за землю, які за визначенням статті 22 Цивільного кодексу України та статті 225 Господарського кодексу України є збитками у виді упущеної вигоди.

Упущеною вигодою за змістом статті 22 ЦК України та ч. 2 ст. 224, ст. 225 ГК України вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності. Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У ст. 6 Закону визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

За змістом ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Водночас відповідно до ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі ст. 157 цього Кодексу відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Так, згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити, як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 Цивільного кодексу України.

У постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 16/3371/14 викладена правова позиція про те, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною умовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Позовні вимоги міської ради про стягнення з відповідача збитків у вигляді неодержаного доходу підлягають задоволенню у випадку, якщо відповідач користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, що позбавило міську раду права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який вона могла б отримати, якби її право не було порушено.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за Договором оренди землі від 23.07.2015, яка виникла на підставі умови підпункту "і" пункту 31 цього Договору. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.12.2015 у справі № 925/1899/15 по спору між цими ж сторонами, яке набрало законної сили, було відмовлено ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "УКРТРАНС-СЕРВІС" у позові до Черкаської міської ради про визнання недійсним підпункту "і" пункту 31 договору оренди землі від 23.07.2015 в частині зобовязання орендаря відшкодувати орендодавцю суму упущеної вигоди (не отриманого прибутку) у розмірі орендної плати за увесь період з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 08.12.2011 №3-444 до моменту набуття чинності договором оренди. У цьому рішенні суд вказав, що не вбачає невідповідності підпункту "і" пункту 31 договору оренди землі від 23.07.2015 вимогам вказаних позивачем у позові нормам чинного законодавства та типового договору оренди землі. При цьому суд також зазначив, що підпункт "і" пункту 31 договору оренди землі від 23.07.2015 не встановлює підстав застосування такої цивільно-правової відповідальності як збитки у вигляді упущеної вигоди.

Отже, сама по собі наявність такого підпункту у договорі не може перетворювати упущену вигоду (не отриманий прибуток) на безумовне договірне зобовязання.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено і належними доказами не підтверджено наявності всіх елементів для застосування такої цивільно-правової відповідальності як збитки.

Позивачем не доведено реальність збитків, оскільки не доведено наявність упущеної вигоди та її суму. В підпункті "і" пункту 31 договору оренди землі від 23.07.2015 не вказана сума упущеної вигоди, а позивач не вказав та не обґрунтував, чому він нараховує орендну плату з 2011 року, однак вихідні дані для такого нарахування застосовує на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.06.2015. Також не доведено неправомірність поведінки відповідача, адже з 16 травня 2000 року відповідач користувався цією ж земельною ділянкою на підставі договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), укладеного виконавчим комітетом Черкаської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укртранс - сервіс", строком на 15 років. Суду не подано доказів розірвання цього договору чи дострокове припинення його дії. Не доведено також і наявність вини відповідача в тому, що договір оренди землі не був укладений після прийняття Черкаською міською радою рішення від 08.12.2011 № 3-444, оскільки в пункті 4 цього рішення було доручено управлінню земельних ресурсів департаменту містобудування протягом місяця з дати прийняття рішення видати заявнику чи особі, яка діє від його імені, рішення та проект договору оренди землі під підпис або направити листом з повідомленням. Поданий позивачем витяг із журналу реєстрації не може бути таким доказом, оскільки із нього не вбачається, що повноважному представнику відповідача було вручено проект договору оренди землі, як це вказано в рішенні позивача. Позивач не довів, що з 2011 року ним вчинялися будь-які дії для укладення з відповідачем договору оренди землі, зокрема і в судовому порядку, не вказав, які дії він вчиняв протягом 2011-2015 років для уникнення чи зменшення збитків.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 81600 грн. 58 коп. відшкодування упущеної вигоди (не отриманого прибутку) задоволенню не підлягає.

На підставі статті 49 ГПК України, у звязку з відмовою в позові, понесені позивачем витрати на сплату судового збору повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повне судове рішення складене та підписане 30 січня 2017 року.

Суддя О.В. Чевгуз