ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2017 р. Справа № 911/3817/16

За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства СТРАХОВА КОМПАНІЯ СКАЙД

про стягнення 9497,69грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія ПЗУ Україна (далі ПрАТ СК ПЗУ Україна) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства СТРАХОВА КОМПАНІЯ СКАЙД (далі ПАТ СК СКАЙД) про стягнення 9497,69.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 19.10.2015 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Фольцваген Пасат, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу Фіат Добло, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, якого визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована відповідачем згідно полісу №АЕ.4259980. Як вказує позивач, ним на підставі договору страхування транспортних засобів №АМ 101487, укладеного з Підприємством з іноземними інвестиціями «Імперіал Табако Юкрейн», виплачено страхове відшкодування, суму якого він просить стягнути з відповідача як особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3

Відповідач у справі ПАТ СК СКАЙД документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30.09.2015 між ПрАТ СК ПЗУ Україна та Підприємством з іноземними інвестиціями «Імперіал Табако Юкрейн» був укладений договір страхування №АМ.101487, предметом якого є страхування, зокрема, транспортного засобу «Фольцваген Тігуан» д.р.н. АА 3134 КР (а.с.8-9).

За умовами відповідного полісу:

- страховим випадком є, зокрема, дорожньо-транспорта подія;

- франшиза безумовна 0,00%;

- зі строком дії з 01.10.2015 по 30.09.2016.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів; страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

19.10.2015 на перехресті вул. Гарматної та пр-кт Комарова, 2/44 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Фольцваген Пасат, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу Фіат Добло, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3

Як встановлено постановою Соломянського районного суду м. Києва від 11.12.2015, що прийнята у справі 760/21164/15-П (а.с.21-22), ОСОБА_3. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до напису у нижньому правому куті копії вказаної постанови, вона набрала законної сили 22.12.2015.

В силу ч. 4 ст. 35 ГПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Як зазначено у вказаній постанові, внаслідок ДТП автомобілі, отримали механічні пошкодження, що підтверджується вказаною постановою та довідкою ДАІ (а.с.18-20).

Власник вказаного автомобіля, як підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10), 20.10.2015 звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.12-16).

Відповідно до страхового акту від 21.10.2015 (а.с.45) позивачем затверджено виплатити, 9497,69грн з вирахуванням франшизи.

Як вбачається з платіжного доручення №36510 від 21.10.2015 (а.с.47), позивачем сплачено страхове відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_4 в розмірі 9497,69грн. згідно договору №АМ.101487.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Фіат Добло» д.р.н. АІ 8133 ЕВ, особи, яка визнана винною у ДТП, застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Скайд» на підставі полісу АЕ № 4259980, за яким франшиза становить 0,00грн, а ліміт за шкоду майну встановлено в розмірі 50 000,00грн, що підтверджується копією полісу (а.с.48).

Позивач, як особа, що виплатила страхове відшкодування, звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування 9497,69грн (а.с.49).

Предметом спору у даній справі є обовязок відповідача виплатити позивачу сплачене ним страхове відшкодування.

Заявлені вимоги є обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування страховик набув права вимоги, яке належало особі, що одержала страхове відшкодування, до особи, що відповідальна за збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана, зокрема, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування; розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Як визначено статтею 22.1, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як передбачено п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Положення ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У даній справі позивачем заявлено вимоги за страховим актом від 21.10.2015, грошові кошти за яким перераховані платіжними дорученнями №36510 від 21.10.2015, в розмірі 9497,69грн, за вирахуванням франшизи.

Таким чином, позивачем в межах фактичних затрат заявлено регресні вимоги до відповідача в розмірі 9497,69грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За таких обставин, заявлені у даній справі вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у сумі 1378,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства СТРАХОВА КОМПАНІЯ СКАЙД на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна 9497,69грн страхового відшкодування в порядку регресу, а також 1378,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 26.01.2017

Суддя С.І. Чонгова