РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2017Справа №910/23617/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертикаль-77"

До Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

Про стягнення 128 780,24 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Чугуєнко Д.В.

від відповідача: Скрицький О.М. (дов. № 24-ЮС від 05.01.2017)

В судовому засіданні 18.01.2017 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.12.2016 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертикаль-77" (надалі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (надалі - відповідач) стягнення 128 780,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2016 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/23617/16, розгляд справи призначено на 18.01.2017.

В судове засідання, призначене на 18.01.2017, представник позивача з'явився, надав пояснення по справі.

В судове засідання, призначене на 18.01.2017, представник відповідача з'явився та заявив клопотання про застосування строків позовної давності.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вертикаль-77" (позивач, Генпідрядник) та Приватним акціонерним товариством "Телесистеми України" (відповідач, Замовник), було укладено договір генпідряду №ДГ-18/9 на будівництво об'єктів мобільного зв'язку ЗАТ «Телесистеми України» (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір).

Згідно умов п. 1.1. Замовник доручає, а Генпідрядник забезпечує, згідно умов Договору, виконання комплексу Робіт з будівництва Об'єктів «під ключ» у відповідності до «Технічних вимог на будівництво типового майданчика базової станції CDMA» на території південного територіального управління ЗАО «ТСУ». Комплекс Робіт визначається відповідним Додатком по Об'єкту до даного Договору, оформленим належним чином.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

21.06.2010 між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаток по об'єкту №S ODE IZM 0062 до Договору (далі - Додаток), яким було узгоджено комплекс робіт по будівництву Об'єкта № S ODE IZM 0062, розташованого за адресою: Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Білгород-Дністровська, №147/1, строки та порядок виконання робіт, вартість об'єкта па підставі твердої договірної ціни, договірну ціну та перелік доповнень до Додатку.

На виконання умов Договору, Позивач здійснив комплекс погоджених у договорі будівельно-монтажних робіт у повному обсязі із використанням власних ресурсів та матеріалів та без залучення сторонніх організацій на загальну суму 107 899,25 грн.

Позивач зазначає що у відповідності до умов пункту 14.3. Договору, Позивач направив Відповідачу Акт здачі-приймання виконаних робіт, який не був підписаний Відповідачем.

Разом з тим, Позивачем не надано до матеріалів справи копії вказаного акту, а також доказів направлення останнього, а отже суд не має можливості встановити коли саме було направлено Акт здачі-приймання виконаних робіт.

Натомість, як встановлено Календарним. графіком виконання робіт, що є Доповненням № 1 Додатку, загальний строк виконання робіт за цим Додатком складає 200 робочих днів, тобто Позивач мав закінчити виконання робіт до 06 квітня 2011 року. При цьому, пунктами 14.3. - 14.5. Договору та пунктом 8 Календарного графіку визначено, що останнім етапом виконання робіт за Договором мало бути здійснено «Комплекс робіт із прийняття в експлуатацію закінченого об'єкту» з підписанням, відповідно до пункту 14.6. Договору, Акту комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта у сфері телекомунікацій (в подальшому «Акт»),

Як вбачається з Акту прийому-здачі документів від 08.06.2011 року (додано Позивачем до позову стор.53), зазначений Акт було передано Відповідачу 08.06.2011 року. Більш того, на підставі цього Акту 12.08.2011 Українським державним центром радіочастот було надано Відповідачу Дозвіл № БС800-0062-51-0023251 на експлуатацію радіоелектронного засобу розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаіл, вул. Білгород-Дністровська, 147/1.

Відповідно до пункту 14.6. Договору «документом, що фіксує завершення Генпідрядником своїх зобов'язань по відповідному Додатку по Об'єкту та є основою для отримання повного розрахунку за замовлення, є підписаний Акт комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом Об'єкта у сфері телекомунікацій...»

Таким чином, строк позовної давності за цим позовом сплив ще у червні 2014 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд зазначає, що позивачем був пропущений строк позовної давності для звернення до суду, виходячи з наступного.

Згідно із ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Із матеріалів справи вбачається, що 08.06.2011 позивачем було передано відповідачеві, Акту прийому-здачі документів від 08.06.2011, відповідно загальний строк позовної давності у три роки сплив 08.06.2014.

При цьому позовна заява була подана до суду позивачем 22.12.2016, що підтверджується відтиском печатки відділу діловодства Господарського суду м. Києва, тобто з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

У 18.01.2017 представник відповідача подав заяву, в якій просив визнати строк позовної давності пропущеним та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки позивач не зазначив жодних правових підстав для визнання поважними причин пропуску ним строку позовної давності, у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ст. 49, ст.ст.75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертикаль-77" до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про стягнення 128 780,24 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 24.01.2017

Суддя М.О. Лиськов