ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"23" січня 2017 р. Справа № 911/3897/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро», м. Обухів,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід», смт. Ворзель м. Ірпінь

про стягнення 8 950 566,42 грн.

суддя Конюх О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 30.12.2016 б/н;

від відповідача: не зявились;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро», м. Обухів звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 18.11.2016р. до товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід», смт. Ворзель, в якому просить стягнути з відповідача 8 950 566,42 грн. заборгованості за договором поставки №31/16-ЦО від 19.02.2016, в тому числі 6 335 420,47 грн. основного боргу, 648 009,87 грн. пені, 1 313 884,08 грн. штрафу, 568 816,30 грн. процентів річних (28%), 84 435,70 грн. інфляційних втрат та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору поставки №31/16-ЦО від 19.02.2016 позивачем здійснювались поставки відповідачу товару, який відповідачем мав бути оплачений в строк, передбачений графіком платежів, погодженим сторонами до кожної з поставок. Відповідач виконав свої зобовязання частково, не оплативши станом на момент звернення позивача до суду 6 335 420,47 грн., які відповідач просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку з врахуванням передбачених договором пені та штрафу, а також в порядку ст. 625 ЦК України процентів річних та інфляційних втрат, розрахованих станом на 18.11.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.12.2016 порушено провадження у справі № 911/3897/16 та призначено її до розгляду на 10.01.2017.

04.01.2017 від відповідача надійшло клопотання від 28.12.2016 про відкладення розгляду справи, мотивоване зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

10.01.2017 від позивача надійшли додаткові документи, витребувані судом, з листом від 10.01.2017 №1001/64; зокрема були подані копії банківських виписок, за якими відповідач здійснював оплату за отриманий за спірним договором товар.

Також позивачем в порядку ст. 22 ГПК України було подано заяву від 04.01.2017 №0401/64 про збільшення позовних вимог, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача 9 379 769,17 грн. заборгованості, в тому числі 6 335 420,47 грн. основного боргу, 905 592,46 грн. пені, 1 313 884,08 грн. штрафу, 626 398,89 грн. 28% річних та 198 473,27 грн. інфляційних втрат, розрахованих станом на 10.01.2017.

Ухвалою від 10.01.2017 суд прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та відклав розгляд справи на 23.01.2017.

В судове засідання 23.01.2017 зявився представник позивача, який позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судові засідання 10.01.2017 та 23.01.2017 свого представника не направив, відзив на позов та витребувані судом в ухвалах від 02.12.2016 та 10.01.2017 документи не подав. Від відповідача до суду надійшла заява від 19.01.2017 про відкладення розгляду справи, мотивована тим, що представник відповідача знаходиться у відрядженні у Хмельницькій області терміном по 25.01.2017.

Розглянувши подану заяву позивача про відкладення розгляду справи, суд відхилив її як необґрунтовану. По-перше, відповідачем не подано жодних доказів перебування представника у відрядженні та доказів неможливості забезпечити явку в судове засідання іншого представника, або з числа своїх працівників, або з числа осіб, не повязаних з відповідачем трудовими відносинами, за відповідно оформленою довіреністю. По-друге, відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 ГПК України є не обовязком, а правом та прерогативою суду і можливе лише в межах строку розгляду спору, передбаченого ст. 69 ГПК України. При цьому підставою для відкладення розгляду справи є неможливість з якихось причин вирішити спір в даному засіданні, зокрема у разі недостатності матеріалів справи, а не неявка представника сторони, належним чином повідомленої про дату та час судового засідання.

Згідно підпункту 3.9.2. пункту 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами, яких достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро», м. Обухів (далі по тексту ТОВ «Спектр-Агро»), до товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід», смт. Ворзель м. Ірпінь (далі по тексту - ТОВ «Агробонус Схід»), всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

19.02.2016 між ТОВ «Спектр-Агро» (постачальник) та ТОВ «Агробонус Схід» (покупець) було укладено договір поставки №31/16-ЦО (далі Договір), відповідно до якого постачальник зобовязується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобовязується прийняти товар та сплатити за нього визначену договором грошову суму, а також відсотки за користування товарним кредитом. Згідно умов договору:

- зважаючи на те, що товар виробляється за кордоном та імпортується на територію України, сторони домовились, що вказані у підписаних сторонами додатках в гривнях ціни та загальна сума договору не є фіксованими і можуть бути відкориговані постачальником в залежності від зміни комерційного курсу гривні до іноземної валюти (пункт 2.2);

- покупець проводить розрахунки з постачальником на умовах внесення оплати вартості ціни товару, визначеної із врахуванням вимог пунктів 2.2, 2.3 у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в розмірах, вказаних у додатках до договору (пункт 2.4), товар, що був переданий покупцю тільки згідно накладних (без укладення додатків), підлягає повній оплаті не пізніше 01.12.2016 (пункт 2.5);

- за користування товарним кредитом покупець сплачує відсотки, розмір яких передбачений додатком до договору (пункт 2.6). Відсотки нараховуються постачальником. Щомісячно з 01.09 поточного року, або в день повного розрахунку, постачальник складає акт надання послуг товарного кредитування. Сплата нарахованих відсотків відбувається одночасно з оплатою вартості товару (пункт 2.11);

- за порушення даних умов договору покупець: А) сплачує за кожен день прострочення на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день такого прострочення; Б) сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобовязання; В) сплачує на користь постачальника 28% річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (пункт 7.2);

- сторони, керуючись ст. 239 ЦК України, дійшли згоди про збільшення строку позовної давності по всім зобовязанням до 3 років. Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобовязань припиняється через три роки від дня, коли зобовязання мало бути виконано (частина 6 ст. 232 ГК України) (пункт 3.8);

- господарські зобовязання за цим договором існують протягом одного року з дня його підписання, крім обовязків покупця по виконанню грошових зобовязань та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням (пункт 5.1).

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки. Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Протягом дії договору позивач здійснював поставки товару відповідачу, а відповідач його приймав, про що свідчать видаткові накладні, підписані та скріплені печатками обох сторін, копії яких залучені до матеріалів справи, а оригінали надані для огляду в судовому засіданні. Товар був прийнятий уповноваженими особами за довіреностями відповідача на отримання матеріальних цінностей, копії яких залучені до матеріалів справи, а оригінали подані для огляду в судовому засіданні.

Так, сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000002452 від 04.03.2016 (з наступними коригуваннями від 23.03.2016 та від 22.04.2016), за яким домовились про поставку насіння соняшника на суму 2 943 318,96 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 04.05.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар всього на суму 1 177 798,56 грн. згідно наступних видаткових накладних:

№ 1546 від 11 03.2016 на суму 27 498,96 грн.;

№1550 від 11.03.2016 на суму 664 790,40 грн.;

№2859 від 18.03.2016 на суму 477 402,00 грн.;

№3378 від 23.03.2016 на суму 8 107,20 грн.

В подальшому 20.05.2016 сторони уклали додаткову угоду про збільшення ціни, згідно якої погодили, що вартість товару, отриманого за вищевказаними накладними, збільшується на 23 555,46 грн. та становить 1 201 354,02 грн., яка підлягає сплаті до 31.05.2016.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000002895 від 12.03.2016, за яким домовились про поставку насіння кукурудзи на суму 764 054,78 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 15.10.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 2805 від 23 03.2016 на суму 764 054,78 грн. в подальшому 20.05.2016 сторонами було укладено додаткову угоду про збільшення ціни, згідно якої сторони погодили, що вартість товару за вказаною накладною становить 794 617,72 грн., строк оплати 15.10.2016.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000002892 від 12.03.2016, за яким домовились про поставку насіння кукурудзи на суму 349 911,35 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 29.04.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар всього на суму 349 911,34 грн. згідно наступних видаткових накладних:

№ 2806 від 23.03.2016 на суму 15 095,00 грн.;

№2851 від 24.03.2016 на суму 37 340,04 грн.;

№3362 від 25.03.2016 на суму 297 476,30 грн.

В подальшому 20.05.2016 сторони уклали додаткову угоду про збільшення ціни, згідно якої погодились, що вартість товару, отриманого за накладними №2851 від 24.03.2016 та №3362 від 25.03.2016 збільшується на 1 493,64 грн. та 11899,35 грн. відповідно, всього на 13392,98 грн., строк оплати 20.05.2016.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000003687 від 21.03.2016, за яким домовились про поставку насіння соняшника. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 3099 від 25.03.2016 на суму 251 706,00 грн. В подальшому, 20.05.2016 сторонами було укладено додаткову угоду про збільшення ціни, згідно якої сторони домовились, що вартість товару, отриманого за вказаною накладною, становить 286 944,84 грн. із строком оплати: 30% (86083,45 грн.) 20.05.2016, 70% (200 861,39 грн.) 15.10.2016.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000003685 від 21.03.2016, за яким домовились про поставку насіння соняшника. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар всього на суму 718 104,72 грн. згідно наступних видаткових накладних:

№ 3364 від 25.03.2016 на суму 33 480,00 грн.;

№3368 від 28.03.2016 на суму 684 624,72 грн.

В подальшому 20.05.2016 сторонами було укладено додаткову угоду про збільшення ціни, згідно якої сторони погодили, що вартість товару за накладними 3364 та №3368 збільшується на 4687,20 грн. та 95847.24 грн. відповідно, всього на 100 534,44 грн., належить до сплати 15.10.2016.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000003176 від 16.03.2016, за яким домовились про поставку насіння кукурудзи та соняшника на суму 131 470,01 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 29.04.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 3558 від 29.03.2016 на суму 120 782,54 грн.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000003231 від 16.03.2016, за яким домовились про поставку насіння кукурудзи на суму 282 885,43 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 15.10.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 3560 від 29.03.2016 на суму 282 885,43 грн.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000002377 від 04.03.2016, за яким домовились про поставку насіння кукурудзи на суму 52136,48 грн. з оплатою авансом до 04.03.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 3635 від 29.03.2016 на суму 52 136,48 грн.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000002379 від 04.03.2016, за яким домовились про поставку насіння кукурудзи на суму 352687,98 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 15.10.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 3637 від 29.03.2016 на суму 352 687,98 грн.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000004545 від 29.03.2016, за яким домовились про поставку насіння соняшника на суму 423 480,00 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 29.04.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 6418 від 06.04.2016 на суму 423 480,00 грн.

В подальшому, 20.05.2016 сторонами було укладено додаткову угоду про збільшення ціни, згідно якої сторони домовились, що вартість товару, отриманого за вказаною накладною, становить 482 767,20 грн. із строком оплати: 30% (144 830,16 грн.) 20.05.2016, 70% (337937,04 грн.) 15.10.2016.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000005698 від 07.04.2016, за яким домовились про поставку насіння соняшника на суму 253 699,76 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 15.10.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 5815 від 08.04.2016 на суму 253 699,76 грн.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000005666 від 07.04.2016, за яким домовились про поставку насіння кукурудзи на суму 95 016,10 грн. з оплатою авансом до 10.04.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 5805 від 08.04.2016 на суму 95 016,10 грн.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000005687 від 07.04.2016, за яким домовились про поставку насіння соняшника на суму 111 799,90 грн. з оплатою авансом до 10.04.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 5809 від 08.04.2016 на суму 111 799,90 грн.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000005672 від 07.04.2016, за яким домовились про поставку насіння кукурудзи на суму 217 745,22 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 15.10.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 5814 від 08.04.2016 на суму 217 745,22 грн.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000004541 від 29.03.2016 (з наступним коригуванням від 04.04.2016), за яким домовились про поставку насіння соняшника на суму 224 078,40 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 29.04.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 6323 від 08.04.2016 на суму 224 078,40 грн. В подальшому, 20.05.2016 сторонами було укладено додаткову угоду про збільшення ціни, згідно якої сторони домовились, що вартість товару, отриманого за вказаною накладною, становить 255 449,38 грн. із строком оплати: 30% (76634,81 грн.) 20.05.2016, 70% (178814,57 грн.) 15.10.2016.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000004964 від 01.04.2016, за яким домовились про поставку насіння соняшника на суму 97 864,20 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 29.04.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 6627 від 08.04.2016 на суму 97 864,20 грн. В подальшому, 20.05.2016 сторонами було укладено додаткову угоду про збільшення ціни, згідно якої сторони домовились, що вартість товару, отриманого за вказаною накладною, становить 111 565,02 грн. із строком оплати: 30% (33 469,51 грн.) 20.05.2016, 70% (78095,51 грн.) 15.10.2016.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000005358 від 05.04.2016, за яким домовились про поставку насіння соняшника на суму 50 330,16 грн. з оплатою авансом до 08.04.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 6787 від 11.04.2016 на суму 50 330,16 грн.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000005361 від 05.04.2016, за яким домовились про поставку насіння соняшника на суму 114 640,92 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 15.10.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 6788 від 11.04.2016 на суму 114 640,92 грн.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000006156 від 12.04.2016, за яким домовились про поставку насіння кукурудзи на суму 198 519,84 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 15.10.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 5914 від 12.04.2016 на суму 198 519,84 грн. В подальшому 20.05.2016 сторони уклали додаткову угоду про збільшення ціни, згідно якої визначили, що вартість товару, отриманого за вказаною накладною, становить 206 460,48 грн., строк оплати 15.10.2016.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000006155 від 12.04.2016, за яким домовились про поставку насіння кукурудзи на суму 84370,93 грн. з оплатою авансом до 13.04.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар згідно видаткової накладної № 5912 від 12.04.2016 на суму 84 370,93 грн. В подальшому 20.05.2016 сторони підписали Додаткову угоду про збільшення ціни договору, згідно якої ціна товару за вказаною накладною сторонами визначена в сумі 87 745,70 грн. з кінцевим терміном оплати 20.05.2016.

Сторонами було укладено додаток до договору № 1/СА000006588 від 14.04.2016, за яким домовились про поставку насіння соняшника на суму 1 316 095,38 грн. з оплатою у вигляді відстроченого платежу до 15.10.2016. Позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар всього на суму 1 316 095,38 грн. згідно наступних видаткових накладних:

№ 6635 від 15.04.2016 на суму 336 999,60 грн.;

№6779 від 15.04.2016 на суму 979 095,78 грн.

Крім того, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар за накладною № 21915 від 07.11.2016 на суму 234 000,00 грн. Вказана накладна містить посилання на додаток №1/СА000019989 від 01.11.2016, однак, зазначений додаток до справи не доданий, згідно пояснень представника позивача, в матеріалах позивача відсутній. За таких обставин, при визначенні строку виконання грошового зобовязання за вказаною накладною суд керується пунктом 2.5 Договору, згідно якого товар, що був переданий покупцю тільки на підставі накладних, належить до повної оплати не пізніше 01.12.2016.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарської операції і є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Згідно до частини 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Інший строк оплати поставленого товару визначений додатками та додатковими угодами до договору поставки, наведеними вище. Враховуючи вищевикладене, хронологія виконання відповідачем грошових зобовязань за спірними накладними, враховуючи умови додаткових угод про збільшення ціни, виглядає наступним чином: 52 136,48 грн. належить до сплати 04.03.2016, 50 330,16 грн. - 08.04.2016, 206816,00 грн. - 10.04.2016, 135 877,54 грн. - 29.04.16, 776 972,96 грн. - 20.05.2016, 1201354,02 грн. - 31.05.2016, 5 153 179,96 грн. - 15.10.2016, 234000,00 грн. - 01.12.2016, а всього зобов'язань за спірними накладними 7 810 667,12 грн.

Позивач твердить, що відповідач, отримавши товар, сплатив за нього лише частково, в результаті чого у відповідача утворилася заборгованість в сумі 6 335 420,47 грн., на підтвердження чого надає суду копії відповідних банківських виписок.

Суд зазначає, що відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а частина 2 ст. 614 ЦК України обовязок доведення відсутності вини у порушення зобовязання покладає на сторону, яка порушила зобовязання.

Суд ухвалами від 02.12.2016 та від 10.01.2017, зобовязував відповідача подати документи, що підтверджують сплату відповідачем коштів згідно договору поставки. Відповідач вимоги ухвал суду не виконав, платіжні документи не подав, доказів оплати товару в розмірі, більшому, ніж доводить суду позивач, суду не представив, доводів позивача не спростував.

Разом із тим, позивачем до суду подано копії банківських виписок, які свідчать про оплату відповідачем отриманого за договором товару всього в сумі 1 675 247,26 грн., а відтак доведена належними письмовими доказами первинними бухгалтерськими документами сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 6 135 419,86 грн., отже зазначена вимога належить до задоволення частково.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 905 592,46 грн. пені за період по 10.01.2017 та 1 313 884,08 грн. штрафу (20%), передбачених пунктом 7.2 Договору.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 Договору визначено, за порушення даних умов договору покупець: А) сплачує за кожен день прострочення на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день такого прострочення; Б) сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобовязання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобовязання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 ЦК України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, а штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Як вбачається з наведеного пункту договору, сторонами передбачено сплату пені та штрафу за одне й те ж порушення зобовязання прострочення оплати.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Між тим, за положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення.

Зазначена позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі №6-2003цс15.

За таких обставин, враховуючи, що 20% штрафу від 6 135 419,86 грн. заборгованості становить 1 227 083,97 грн., зазначена вимога позивача є обґрунтованою та належить до задоволення частково. Вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає.

Крім того, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача відповідно до ст. 625 ЦК України 626 398,89 грн. 28% річних та 198 473,27 грн. інфляційних втрат.

Положеннями частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інший розмір процентів річних встановлений пунктом 7.2 (підпункт В) Договору, відповідно до якого покупець сплачує на користь постачальника 28 відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з врахуванням втрат від інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначену позицію також підтримує і Верховний Суд України (постанова Верховного суду України від 23.01.2012р. у справі №37/64).

Оскільки проценти річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями, то обмеження нарахування процентів річних та інфляційних терміном 6 місяців відповідно до ст. 232 ГК України не застосовується. Так, відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Відтак, проценти річних мають нараховуватися з наступного дня, коли зобовязання мало бути виконано та до переддня фактичної сплати (пункт 1.9 Постанови Пленуму ВГСУ від 17 грудня 2013 року № 14).

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 ГПК України господарський суд має зясовувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Також судом враховано положення частини 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Оскільки 15.10.2016 припадає на суботу вихідний день, то строк виконання зобовязання, визначеного сторонами 15.10.2016, спливає у перший за ним робочий день понеділок 17.10.2016.

За таких обставин, виходячи з наступного розрахунку:

До сплати, грн. Строк оплатиФактично сплачено, грн.Основний борг, грн.Період прострочення28 % річних, грн.
52 136,4804.03.1652 136,48
21.03.1620 000,00
21.03.1630 000,00
24.03.1640 000,00
28.03.1610 000,00
01.04.1650 000,00
50 330,1608.04.1650 330,16
08.04.1650 782,55
08.04.1652 136,48
08.04.1695 016,10
206 816,0010.04.16
11.04.16111 799,90
21.04.1695 016,10
21.04.16111 799,90
135 877,5429.04.16
776 972,9620.05.16 453115.4721 22.05.16695.19
23.05.16100 000,00353115.4723 24.05.16541.77
25.05.1610 000,00343115.4725 31.05.161842.48
1 201 354,0231.05.16 1544469.4901 05.06.165923.99
06.06.1650 000,001494469.4906 28.06.1626368.17
29.06.1610 000,001484469.4929.06 19.09.1694518.00
20.09.1650 000,001434469.4920 27.09.168803.32
28.09.16100 000,001334469.4928.09 02.10.165118.51
03.10.1650 000,001284469.4903 17.10.1614780.20
5 153 179,9617.10.16 6437649.45
18.10.1650 000,006387649.4518 24.10.1634300.80
25.10.1652 229,596335419.8625.10 01.11.1638880.38
02.11.16234 000,006101419.8602 29.11.16131055.16
30.11.16200 000,005901419.8630.11 01.12.169054.23
234 000,0001.12.16 6135419.8602.12.16 10.01.17188264.94
Всього 7 810 667,12 1 675 247,266 135 419,86 560147.14
судом встановлено, що за заявлений період належні до стягнення з відповідача на користь позивача 28% річних становлять 560147,14 грн., за таких обставин, вказані позовні вимоги належать до задоволення частково.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд врахував, що відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

періодРозмір боргу, який існував на останній день місяця, у якому мав бути здійснений платіжІнфляційні, грн.
Червень ,47 (на 31.05.16)- 686,23
Липень 9.49- 1484,47
Серпень 9.49- 4453,41
Вересень 9.4926720.45
Жовтень 9.4937365.15
Листопад 9.86114037.56
Грудень 9.8653112,78
всього 224 611,83
Судом встановлено, що за заявлений період належні до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати становлять 224 611,83 грн. Позивачем заявлено до стягнення 198 473,27 грн. інфляційних втрат, суд, приймаючи рішення, не вправі виходити за межі позовних вимог, відтак зазначена вимога належить до задоволення повністю в заявленій сумі.

Таким чином, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи подані позивачем розрахунки заборгованості, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково, та приймає рішення про стягнення з відповідача 6 135 419,86 грн. основного боргу, 1 227 083,97 грн. штрафу, 198 473,27 грн. інфляційних втрат та 560 147,14 грн. процентів річних.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на обидві сторони пропорційно задоволеним вимогам.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 2, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агробонус Схід» (08296, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Крупської, буд. 18, ідентифікаційний код 39141465)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20, ідентифікаційний код 36348550)

6 135 419,86 грн. (шість мільйонів сто тридцять пять тисяч чотириста дев'ятнадцять гривень вісімдесят шість копійок) основного боргу,

1 227 083,97 грн. (один мільйон двісті двадцять сім тисяч вісімдесят три гривні дев'яносто сім копійок) штрафу,

198 473,27 грн. (сто девяносто вісім тисяч чотириста сімдесят три гривні двадцять сім копійок) інфляційних втрат,

560 147,14 грн. (пятсот шістдесят тисяч сто сорок сім гривень чотирнадцять копійок) процентів річних;

121 816,86 грн. (сто двадцять одну тисячу вісімсот шістнадцять гривень вісімдесят шість копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 02.02.2017.

Суддя О.В. Конюх