ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р. Справа № 914/1582/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С. М.

суддів: Бонк Т. Б.

Якімець Г. Г.

при секретарі судового засідання Фака С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Мігальчук В.С. (довіреність № 41 від 17.11.2016р.)

від відповідача-1: Струтинська Д.С. (довіреність від 05.12.2016);

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від відповідача-4: не з`явився;

від відповідача-5: не з`явився;

від відповідача-6: не з`явився;

від відповідача-7: Замлинський С.С. (довіреність №9 від 10.01.2017);

від відповідача-8: не з`явився;

розглянув апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦУНАМІ", м.Рожище Волинської області б/н від 11.11.2016 та Приватного підприємства "Горагротехліс", м.Горохів Волинської області б/н від 14.11.2016

на рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016, суддя - Щигельська О.І.

у справі № 914/1582/15

за позовом Приватного підприємства "Горагротехліс", м.Горохів Волинської області

до відповідача-1: Товарної біржі "Львівська Універсальна", м.Львів

до відповідача-2: Державне підприємство "Бродівське лісове господарство", м.Броди Львівської області;

до відповідача-3: Державне підприємство "Буське лісове господарство", м.Буськ Львівської області;

до відповідача-4: Державне підприємство "Дрогобицьке лісове господарство", м.Дрогобич Львівської області;

до відповідача-5: Державне підприємство "Самбірське лісове господарство", м.Самбір Львівської області;

до відповідача-6: Державне підприємство "Стрийське лісове господарство", м.Стрий Львівської області;

до відповідача-7: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦУНАМІ", м.Рожище Волинської області;

до відповідача-8: Фізична особа - підприємець ОСОБА_5, с.Словіта Золочівського району Львівської області

про визнання біржових торгів з продажу необробленої деревини заготівлі 2 кварталу 2015 року від 09.04.2015 року, в частині продажу лотів №7, 8, 10, 11, 12, 33, 34, 35, 43, 57 - недійсним,

ВСТАНОВИВ:

постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016 в справі №914/1582/15 касаційну скаргу товарної біржі «Львівська Універсальна» задоволено частково, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 року та рішення господарського суду Львівської області від 29.10.2015 року скасовано, і справу № 914/1582/15 передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

У вказаному рішенні судом касаційної інстанції зазначено, що суди обох інстанцій розглядаючи позовні вимоги про визнання недійсним правочину з продажу необробленої деревини, оформленого протоколом від 09.04.2015 року, сторонами якого є замовники біржових торгів та переможці, не залучили їх до участі у справі як відповідачів, а лише як третіх осіб, що суперечить вимогами процесуального законодавства.

Суд апеляційної інстанції самостійно визначив правову підставу позову як суперечність додаткового аукціону вимогам законодавства та не звернув увагу на те, що позивачем у позовній заяві такої правової підстави заявлено не було, натомість вказано про нікчемність цього аукціону з посиланням на ч. 2 ст. 228 ЦК України, тоді як апеляційний господарський суд не розглянув спір за заявленими підставами позову, чим порушив принцип рівності сторін перед законом і судом, вийшовши за межі позовних вимог.

Апеляційний господарський суд не звернув увагу на те, що предметом позову, з урахуванням заяви про зміну предмету позовних вимог, є визнання недійсним "додаткового аукціону" з продажу необробленої деревини заготівлі ІІ кварталу 2015 року від 09.04.2015 року лише в частині продажу лотів №№ 7, 8, 10, 11, 12, 33, 34, 35, 43, 57 та помилково визнав недійсними біржові торги по продажу необробленої деревини, оформлені протоколом від 09.04.2015 року, в повному обсязі, не залучивши до участі у справі всіх осіб, прав і обов'язків яких стосується прийнята постанова.

Судами не з'ясовано правову природу додаткового аукціону та наслідки визнання його недійсним, відповідно до вимог чинного законодавства, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Протилежні висновки судів обох інстанцій як про відмову, так і про задоволення позову, не ґрунтуються на матеріалах справи, є передчасними та зробленими без дослідження всіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.10.2016 відмовлено в задоволенні позову приватного підприємства «Горагротехліс» до товарної біржі «Львівська Універсальна», державних підприємств «Бродівське лісове господарство», «Буське лісове господарство», «Дрогобицьке лісове господарство», «Самбірське лісове господарство», «Стрийське лісове господарство», товариства з обмеженою відповідальністю «ЦУНАМІ», фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про визнання недійсним «додаткового аукціону» з продажу необробленої деревини заготівлі 2 кварталу 2015 року від 09.04.2015 року, в частині продажу лотів №7, 8, 10, 11, 12, 33, 34, 35, 43, 57.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що товарна біржа «Львівська Універсальна» правомірно здійснила продаж останньої на біржових торгах нереалізованої на аукціонних торгах необробленої деревини. Також вказує на те, що зазначення в заявці ФОП ОСОБА_5 в графі «максимально допустима вартість купівлі лота» запропонованої ціни «максимальна» не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки останній правомірно не був допущений до участі на біржових торгах. Зазначає, що проведеними біржовими торгами право позивача, яке б підлягало захисту - не порушене.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Цунамі» (відповідач-7) просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016 та прийняти нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю «Цунамі» внаслідок обмеження відповідачем-1 доступу на ринок придбання необробленої деревини, шляхом недопущення до участі в торгах зазнало антиконкурентних узгоджених дій та рішень зі сторони відповідача-1, чим порушений принцип рівності усіх учасників аукціонних торгів.

Посилається на те, що зазначення в заявці фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 в графі «максимально допустима вартість купівлі лота» відмітки «максимальна» безпосередньо вплинуло на права товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» вільно і без жодних обмежень придбавати необроблену деревину в Львівській області, оскільки переможцем біржових торгів по лотах №№7, 8, 10, 11, 12, 35 ,57 мало бути оголошено товариство з обмеженою відповідальністю «Цунамі», а не фізичну особу-підприємця ОСОБА_5

Вказує на те, що відповідач-1 не має право проводити біржові торги з продажу необробленої деревини.

Окрім того, апелянт зазначає, що правовідносини, які склалися між товарною біржею «Львівська Універсальна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Цунамі» - це правовідносини між покупцем та біржею у сфері аукціонних торгів необробленою деревиною, порядок якого визначено наказом Державного комітету лісового господарства України № 42 від 19.02.2007 «Про затвердження Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини», з якого вбачається, що продавці та покупці аукціону з продажу необробленої деревини не є членами біржі чи брокерами. Скаржник зазначає, що продавцями необробленої деревини є виключно державні підприємства, що у відповідності до ч. 3 ст. 279 ГК України не можуть бути членами товарної біржі.

В апеляційній скарзі приватне підприємство «Горагротехліс» (позивач) просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016 та прийняти нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що відповідач-1 всупереч п.1.1.-1.3. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини» затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України № 42 від 19.02.2007 проведено біржові торги з продажу необробленої деревини від 09.04.2015, що перешкоджало участі позивача в спірних торгах та можливості останнього стати переможцем вказаних торгів в частині заявки на конкретні лоти.

Внаслідок обмеження відповідачем-1 доступу на ринок придбання необробленої деревини, шляхом недопущення до участі в торгах порушений принцип рівності усіх учасників аукціонних торгів.

Посилається на те, що зазначення в заявці фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 в графі «максимально допустима вартість купівлі лота» відмітки «максимальна» безпосередньо вплинуло на права позивача вільно і без жодних обмежень придбавати необроблену деревину в Львівській області.

Вказує на те, що відповідач-1 не має право проводити біржові торги з продажу необробленої деревини.

У відзиві на апеляційні скарги товарна біржа «Львівська Універсальна» (відповідач-1) просить залишити рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016 без змін, а апеляційних скарг без задоволення.

В обґрунтування відзиву посилається на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «Цунамі» мало доступ до біржових торгів, оскільки виконав вимоги товарної біржі, передбачені для цього, окрім того став переможцем по лоту № 43.

Предметом позову є визнання недійсними біржових, а не аукціонних торгів, а тому товариство з обмеженою відповідальністю «Цунамі» безпідставно посилається на порушення п. 2.13 Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини.

Твердження скаржників про те, що реалізація необробленої деревини постійними лісокористувачами шляхом біржових торгів є порушенням Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини є помилковим, оскільки п. 1.5. вказаного положення передбачена можливість продажу нереалізованої деревини по прямих договорах.

Твердження ПП «Горагротехліс» про те, що йому стало відомо про необхідність підписання договору доручення із брокерською конторою із відзиву на позовну заяву є не неправдивими, оскільки в поданій позивачем заявці до участі в біржових торгах від 09.04.2015 зазначено про необхідність доручення завіреної копії договору доручення між брокером та заявником.

В судовому засіданні 24.01.2017 апеляційним господарським судом відмовлено в задоволенні клопотання №2 від 21.12.2016 про витребування від товарної біржі «Львівська Універсальна» договорів доручення між брокерськими конторами, акредитованими на товарній біржі «Львівська Універсальна» та 73-ма учасниками-покупцями на представництво останніх у біржових торгах 09.04.2015; заявки на участь у біржових торгах 09.04.2015, що були подані 73-ма учасниками-покупцями на товарну біржу «Львівська Універсальна»; договори доручення між брокерськими конторами, акредитованими на товарній біржі «Львівська Універсальна» та продавцями на представництво останніх у біржових торгах 09.04.2015.

В судових засіданнях представники позивача та відповідача-7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016 та прийняти нове рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача-1 в судових засіданнях заперечив проти доводів апеляційних скарг та просив залишити рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016 без змін, а апеляційних скарг без задоволення.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційних скаргах та у відзиві на апеляційні скарги, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016 без змін, а апеляційних скарг позивача та відповідача-7 без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з урахуванням заяви про зміну предмета позову (вх.№4903/16 від 12.10.2016р.) (а.с.82-83, Т.4), яке прийняте судом першої інстанції ухвалою від 12.10.2016 (а.с.88-91, Т.4), предметом позову є вимога про визнання недійсними біржових торгів з продажу необробленої деревини заготівлі 2 кварталу 2015р., які організовані та проведені Товарною біржею «Львівська Універсальна» 09.04.2015р., в частині продажу лотів №№7,8,10,11,12,33,34,35,43,57.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суди виходили з наступного.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торгівельних операцій. Товарна біржа на основі самоврядування, господарської самостійності, є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, власні поточні та вкладні (депозити) рахунки в банках, печатку із своїм найменуванням. Діяльність товарної біржі здійснюється відповідно до цього Закону та чинного законодавства України, статуту біржі, правил біржової торгівлі та біржового арбітражу. Правила біржової торгівлі затверджуються загальними зборами членів товарної біржі або органом, ними уповноваженим.

Діяльність товарної біржі з реалізації необробленої деревини, заготовленої підприємствами, які здійснюють заготівлю деревини як постійні користувачі лісових ресурсів, здійснюється відповідно до Закону України "Про товарну біржу", статуту біржі, правил біржової торгівлі, біржового арбітражу та Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України від 19.02.2007 р. №42 "Щодо вдосконалення механізмів продажу необробленої деревини".

Положенням про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, яке затверджене наказом Державного комітету лісового господарства України від 19.02.2007 р. №42 "Щодо вдосконалення механізмів продажу необробленої деревини" та зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 26.02.2007 р. за №164/13431, (далі Положення) регулюється порядок реалізації усієї необробленої деревини, заготовленої підприємствами, які здійснюють заготівлю деревини як постійні користувачі лісових ресурсів, за винятком дров паливних, деревини, яка використовується для розвитку матеріально-технічної бази (будівництво, ремонт тощо) постійних лісокористувачів відповідно до затверджених кошторисів, деревини, використання якої передбачено колективними договорами, деревини для індивідуального ремонту та будівництва згідно з поданими заявами, деревини для забезпечення потреб соціальної сфери, а також деревини для забезпечення потреб виробничих деревообробних підрозділів постійних лісокористувачів.

Відповідно до п.1.2 Положення, реалізація необробленої деревини всіма постійними лісокористувачами здійснюється через аукціони з продажу необробленої деревини на біржі.

Згідно п.1.3 Положення, аукціони з продажу необробленої деревини проводяться 1 раз у квартал на базі товарних бірж, розташованих в обласних центрах і створених відповідно до Закону України "Про товарну біржу" та Господарського кодексу України. Участь у торгах можуть брати суб'єкти господарської діяльності, котрі займаються переробкою деревини.

В силу п.1.6 Положення, організатором аукціону є біржа, з якою продавцем укладено договір про проведення аукціону з продажу необробленої деревини. Покупцем є суб'єкт господарської діяльності незалежно від форми власності, резидент України, який бажає придбати необроблену деревину для забезпечення потреб власного деревообробного виробництва відповідно до умов аукціону від свого імені та за власний рахунок і не перебуває у стані ліквідації або проти якого не порушено справу про банкрутство.

Згідно п.2.13 Положення для участі в аукціоні покупці необробленої деревини подають біржі заяву про участь в аукціоні.

Згідно п.2.17 цього Положення, реєстрація учасників аукціону проводиться відповідно до правил біржової торгівлі.

Згідно п.3.1 Положення, організатор аукціону (біржа) організовує та проводить аукціони відповідно до чинного законодавства та правил біржової торгівлі. Зокрема біржа: розробляє регламент проведення аукціону; розглядає подані пропозиції з продажу необробленої деревини і заяви про участь в аукціоні; визначає місце, дату і час проведення аукціону відповідно до поданих пропозицій, оприлюднює у засобах масової інформації повідомлення відповідно до п. 2.8. цього Положення; приймає та реєструє заяви про участь в аукціоні; реєструє учасників аукціону в день його проведення і видає покупцям аукціонні картки з номером; оформляє аукціонне свідоцтво за підсумками проведення аукціонів, яке є підставою для укладання договору купівлі-продажу між продавцем та покупцем; реєструє укладені договори купівлі-продажу необробленої деревини.

Як вже зазначалось, п.2.13 Положення передбачено, що для участі в аукціоні покупці необробленої деревини подають біржі заяву про участь в аукціоні, до якої додаються: нотаріально засвідчена копія свідоцтва про державну реєстрацію підприємства (юридичної особи або фізичної особи-підприємця); нотаріально засвідчені копії установчих документів; копія свідоцтва про взяття на облік платника податків; довідка за підписом керівника суб'єкта господарювання щодо обсягу фактично переробленої необробленої деревини за попередній квартал, завірену печаткою; довіреність уповноваженим особам покупця з повноваженнями на участь в аукціоні та на підписання договорів купівлі-продажу; документ (копія платіжного доручення), що підтверджує перерахування гарантійного внеску. Копії документів на участь в аукціоні повинні бути завірені печаткою покупця за винятком копій документів, які повинні бути засвідчені нотаріально.

Відповідно до п.1.5 Положення, не реалізована на товарних біржах необроблена деревина реалізується підприємствами - постійними лісокористувачами по прямих договорах за цінами, не нижчими від тих, що склались на останньому аукціоні.

Судами встановлено, що 24.03.2015 товарна біржа «Львівська Універсальна» провела аукціон з продажу необробленої деревини, відповідно до Регламенту з організації підготовки та проведення торгів по продажу необробленої деревини, затвердженого головою біржового комітету товарної біржі «Львівська Універсальна» від 02.02.2015 р. (а.с.65-70, Т.1).

Згідно протоколу аукціонних торгів від 24.03.2015 р. (а.с.89, Т.1), продано 572 лоти (згідно переліку,що є невід'ємною частиною протоколу). За рішенням аукціонного комітету, лоти, по яких в процесі торгів зросте ціна більше ніж на 50% від початкової вартості лоту, з торгів знімаються і на додаткову сесію № 6 не виставлятимуться.

Відповідно до п.2.20 Положення, якщо лот залишився непридбаним, за пропозицією продавця (його уповноваженої особи) вартість цього лоту може бути знижена відповідно до кроку аукціону і він в цей самий день виставляється на аукціонні торги за новою ціною.

Відтак, зниження ціни на лот та виставлення його на торги в день проведення аукціону є правом, а не обов'язком продавця (лісогосподарського підприємства).

Позивачем не доведено, а судами не встановлено, факту надходження до біржі заявок від лісогосподарських підприємств, які брали участь в аукціоні, по зниженню цін на непридбані лоти необробленої деревини по аукціону 24.03.2015р.

З пояснень відповідача-2 вбачається, що з вищенаведених підстав лоти повторно в день аукціону не виставлялись (залишились непридбаними).

Як зазначено в пункті 1.6 Регламенту з організації підготовки та проведення торгів по продажу необробленої деревини, затвердженого головою біржового комітету ТБ «Львівська Універсальна» від 02.02.2015 р., не реалізована на аукціонних торгах необроблена деревина реалізовується брокером УБК (уповноваженої брокерської контори) за дорученням продавця на біржових торгах, які проводяться на ЛУТБ у відповідності до Правил біржової торгівлі, що діють на ЛУТБ.

Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції про те, що пункт 1.5 Положення надає лісогосподарським підприємствам право на реалізацію непроданої на аукціонних торгах деревини поза аукціоном, що відповідно не забороняє продавати таку деревину через біржові торги, а тому доводи апелянтів в цій частині є безпідставними.

Отже, реалізація лісогосподарськими підприємствами права на відчуження непроданої на аукціонних торгах деревини поза аукціоном, зокрема через біржові торги, свідчить про перехід правовідносин, що склались між сторонами, зі сфери аукціонних торгів у сферу біржових торгів. Судами враховано, що правова природа аукціонних торгів та біржових торгів є різною, відтак між сторонами виникають різні за своєю суттю правовідносини, а тому вищенаведене зумовлює й зміну нормативно-правового регулювання вищенаведених спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи, що предметом позову є вимога про визнання недійсними біржових торгів, а не аукціонних торгів, посилання скаржників на норми, які регулюють аукціонні торги є безпідставними, а вказані норми застосуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 280, ч.1, 2 ст. 281 Господарського кодексу України, товарна біржа має право встановлювати відповідно до законодавства власні обов'язкові для всіх учасників торгів правила біржової торгівлі та біржового арбітражу. Правила біржової торгівлі розробляються відповідно до законодавства і є основним документом, що регламентує порядок здійснення біржових операцій, ведення біржової торгівлі та розв'язання спорів з цих питань. Правила біржової торгівлі затверджуються загальними зборами членів товарної біржі або органом, ними уповноваженим.

Відповідно до ч. 4 ст. 281 Господарського кодексу України біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам - громадянам, зареєстрованим на біржі відповідно до її статуту для виконання доручень членів біржі, яких вони представляють, щодо здійснення біржових операцій.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про товарну біржу», яка кореспондується з ст.280 Господарського кодексу України, товарна біржа має право встановлювати відповідно до цього Закону та чинного законодавства власні правила біржової торгівлі.

В силу ст. 8 Закону України "Про товарну біржу" членами товарної біржі є засновники, а також прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Порядок прийняття у члени біржі та вибуття із складу її членів визначається статутом товарної біржі.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про товарну біржу" член товарної біржі має право сам або через свого представника: здійснювати біржові операції на біржі та одержувати за це винагороду; брати участь у вирішенні питань діяльності біржі, обирати і бути обраним до її керівних органів; здійснювати всі управнення, що випливають із сплати пайового або вступного внеску; користуватися всіма послугами біржі.

Згідно ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов, зокрема, якщо її учасниками є члени біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Таким чином, членство в товарній біржі або наявність укладеного з брокером договору доручення є обов'язковим в силу імперативних вимог Закону України "Про товарну біржу" та вищезазначених норм Господарського кодексу України.

Правила біржової торгівлі розробляються відповідно до чинного законодавства і є основним документом, що регламентує порядок здійснення біржових операцій, ведення біржової торгівлі та розв'язання спорів з цих питань. Правила біржової торгівлі затверджуються загальними зборами членів товарної біржі або органом, ними уповноваженим (ст.17 Закону України "Про товарну біржу").

В матеріалах справи наявні Правила біржової торгівлі на товарній біржі «Львівська Універсальна» (а.с.71-88, Т.1), затверджені загальними зборами членів товарної біржі «Львівська Універсальна» протоколом №2 від 30.12.2005, тобто є підзаконним нормативним актом, що застосовується при розгляді спору судом.

Таким чином, товарною біржею «Львівська Універсальна» правомірно та у відповідності до ст. 3 Закону України «Про товарну біржу», ст. 280 Господарського кодексу України встановлено власні правила біржової торгівлі, зокрема в частині обов'язковості укладення договорів доручення з уповноваженими брокерами.

Судами встановлено, що 09.04.2015 р. товарна біржа «Львівська Універсальна» провела біржові торги по продажу необробленої деревини, відповідно до Правил біржової торгівлі на товарній біржі Львівська Універсальна, затвердженого загальними зборами членів біржі 30.12.2005.

Згідно протоколу біржових торгів від 09.04.2015 р., до участі у біржових торгах не допущено 6 учасників у зв'язку із не підписанням договорів доручення з брокерською конторою ЛУТБ, в тому числі не допущено й позивача з цих підстав. Продано 197 лотів (згідно переліку, що є невід'ємною частиною протоколу).

Про проведення 09.04.2015 р. біржових торгів по продажу необробленої деревини Товарна біржа Львівська Універсальна 30.03.2015 р. розмістила на своїй веб-сторінці в мережі Інтернет інформацію про біржові торги із усіма умовами участі в цих торгах. Серед іншого, в інформації зазначено, що для участі у біржових торгах необхідно, зокрема, укласти договір-доручення із брокерською конторою, яка акредитована на ЛУТБ (Товарній біржі Львівська Універсальна), не пізніше як за один банківський день до початку торгів.

Згідно п.7.4. Правил біржової торгівлі на товарній біржі Львівська Універсальна, затвердженого Загальними зборами членів біржі 30.12.2005 р., до торгів можуть бути допущені такі товари як, зокрема, ліс, пиломатеріали тощо. За змістом розділу 6 зазначених Правил (зокрема, п.6.10 ), для участі в біржових торгах необхідним є підписання угоди з біржею, або подання заяви на біржу на право використання біржового місця.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2015р. позивач (ПП «Горагротехліс») подав на біржу заявку б/н від 07.04.2015 р. (а.с.21, Т.1) на участь в біржових торгах, що відбудуться 09.04.2015 р. по купівлі необробленої деревини, в якій виявив бажання придбати лоти №7, 8, 10, 11, 12, 33, 34, 35, 43, 57.

Судами встановлено, що договір-доручення із брокерською конторою, яка акредитована на ЛУТБ (товарній біржі «Львівська Універсальна»), позивач не підписав, хоча, про необхідність укладення такого договору зазначалося в розміщеній біржею 30.03.2015 р. на своїй веб-сторінці в мережі Інтернет інформації про біржові торги 09.04.2015 р. У зв'язку із не підписанням договору-доручення, неподанням заяви на право використання біржового місця, позивач не був допущений до участі у біржових торгах 09.04.2015 р. (що відображено в поданому відповідачем списку учасників біржових торгів по продажу необробленої деревини 09.04.2015 р.).

За результатами біржових торгів 09.04.2015 р. зазначені позивачем у заявці лоти були придбані відповідачем-7 ТзОВ «Цунамі» (лот № 43) та відповідачем-8 ФОП ОСОБА_5.(лоти №7, 8, 10, 11, 12, 33, 34, 35, 57), про що відображено в переліку до протоколу біржових торгів від 09.04.2015 р., що є невід'ємною частиною протоколу (продавцями вказаних лотів виступали лісові господарства, залучені судом до участі у даній справі, на виконання вказівок Вищого господарського суду України, наданих у постанові від 03.08.2016р. по даній справі як відповідачі 2-8).

В матеріалах справи наявні договір-доручення №69-БТ/04-15 від 08.04.2015 р. (а.с.14, Т.2) (та звіт до нього від 09.04.2015 р.), укладений між ФОП ОСОБА_5 та брокерською конторою ТзОВ «Агро-Захід», а також договір-доручення №52-БТ/04-15 від 08.04.2015 р. (та звіт до нього від 09.04.2015 р.) (а.с.16, Т.2), укладений між ТзОВ «Цунамі» та брокерською конторою ТзОВ «Ліко-Інвест», які підтверджують, зокрема, що покупці які придбали вищезазначені лоти, на відміну від позивача, уклали відповідні договори-доручення з акредитованими на біржі брокерськими конторами (перелік акредитованих на біржі брокерських контор у формі роздруківки з веб-сайту біржі наявний у справі), а тому і були допущені до участі у торгах.

Зважаючи, що відповідачем-1 проводились біржові, а не аукціонні торги, а також те, що Правилами біржової торгівлі на товарній біржі «Львівська Універсальна» визначено власні правила біржової торгівлі щодо обов'язковості укладення договорів доручення з брокерами для участі в біржових торгах - безпідставними є твердження скаржників щодо недотримання товарною біржею «Львівська Універсальна» принципу рівності всіх учасників аукціонних торгів.

Твердження ТОВ «ЦУНАМІ», про те, що до початку проведення біржових торгів 09.04.2015 р. останнє не підписувало жодних договорів-доручень із брокерськими конторами біржі на участь у торгах, а зробило це після проведення торгів, спростовується наявним у матеріалах справи договором-доручення №52-БТ/04-15 від 08.04.2015 (а.с.16, Т.2), який укладений між ТОВ «Цунамі» та брокерською конторою ТОВ «Ліко-Інвест» та датований 08.04.2015 року, тобто до проведення біржових торгів 09.04.2015 р., що є спростуванням пояснень апелянта в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Отже, враховуючи визначення ч. 1 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" згідно якої біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності умов, які встановлені законом - вбачається, що біржові торги (як біржова операція) є правочином, а тому до вимог про визнання недійсними вказаних угод (біржових торгів) застосовуються правила ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (абз. 3 п. 1 роз'яснень Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними").

Отже, з вищенаведеного випливає, що для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобовязання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Дана обставина має істотне значення для правильного вирішення спору щодо визнання недійсними оспорених біржових торгів.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що стверджувані позивачем недодержання вимог закону не вплинути на порушення прав або охоронюваних законом інтересів ПП «Горагротехліс» (скаржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 21 ГПК України, позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Таким чином, враховуючи, процесуальний статус товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі», як відповідача по даній справі, а також те, що останнім не заявлялись позовні вимоги, безпідставними є додаткові пояснення відповідача-1 (апелянта) про захист своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів шляхом задоволення позовних вимог по даній справі.

Посилання позивача на порушення відповідачем вимог пункту 1.3 Положення щодо проведення аукціону з продажу необробленої деревини на базі товарних бірж лише 1 раз у квартал є помилковими, оскільки це обмеження стосується лише нових лотів, а в даному випадку на торгах виставлялись не нові лоти, а раніше зняті з торгів.

Позивач у позовній заяві також зазначає про те, що оспорюваний аукціон таким, що є нікчемним згідно ст.228 ЦК України, відповідно до ч.2 якої правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Однак, позивачем в контексті заявлених позовних вимог та норми ч.1 ст.228 ЦК України не обґрунтовано, в чому полягає порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Також, правильними є висновки суду першої інстанції про те, що зазначення в заявці ФОП ОСОБА_5 в графі «максимально допустима вартість купівлі лота» запропонованої ціни «максимальна» не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки останній підставно не був допущений до участі на біржових торгах, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції враховано вказівки суду касаційної інстанції.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість вимог позивача, а тому апеляційні скарги приватного підприємства «Горагротехліс» та товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» підлягають залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016 залишенню без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про залишення сплати судового збору за подання апеляційних скарг за апелянтами (позивач та відповідач-7).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги приватного підприємства «Горагротехліс» та товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі» - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2016 у справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: С. М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови виготовлений 27.01.2016