номер провадження справи 5/1/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.01.2017 Справа № 908/18/17

За позовом: Приватного підприємства Торгівельно-виробнича компанія МЕРКУРІЙ (49008, АДРЕСА_1)

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Агропромислова Компанія (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 175)

про стягнення 1 558 680,01 грн.

суддя Проскуряков К.В.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

06.01.2017 Приватне підприємство Торгівельно-виробнича компанія МЕРКУРІЙ звернулося до господарського суду Запорізької області з позовної заявою 1 558 680,01 грн.

Ухвалою суду від 06.01.2017 порушено провадження у справі № 908/18/17, присвоєно справі номер провадження 5/1/17, судове засідання призначено на 06.02.2017.

23.01.2017 на адресу суду надійшла заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову вих. № 23-01-1 від 23.01.2017 шляхом накладання арешту майно Приватного акціонерного товариства Агропромислова Компанія, що знаходиться за адресою: 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 175 та грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках № 7851, № НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач (заявник) зазначає, що відповідач знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не бажає повертати борг, тому позивач вважає, що ПАТ «Агропромислова компанія» намагатиметься відчужити належне йому майно, що знаходиться за адресою: 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 175 або зняти кошти з розрахункових рахунків. До того ж, ціна позову є значною.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, вказана стаття, що регулює порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить про те, що забезпечення господарського позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав і свобод юридичних осіб в сфері господарсько-правових відносин, певним заходом для відновлення прав позивача у разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів юридичних або фізичних осіб.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до п.п. 1, 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заявник не надав суду належних та допустимих доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошві кошти відповідача в банківських установах. В обґрунтування зазначеного клопотання позивач (заявник) зазначає, що ціна позову є значною, відповідач знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не бажає повертати борг, тому позивач вважає, що ПАТ «Агропромислова компанія» намагатиметься відчужити належне йому майно, що знаходиться за адресою: 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 175 або зняти кошти з розрахункових рахунків.

Крім того, предметом спору є стягнення грошової заборгованості за договором поставки №12/01/16 від 12.01.2016 у розмірі 1 558 680,01 грн. В той же час, позивач просить суд накласти арешт на майно відповідача, що знаходиться за адресою: 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 175, яке не є предметом спору без зазначення індивідуальних його ознак та вартості. Не надано позивачем будь-яких доказів наявності у відповідача майна, як і доказів того, що відповідач вчиняє будь-які дії спрямовані на його відчуження.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а також грошові кошти відповідача, що знаходяться на рахунках у банківських установах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Приватного підприємства Торгівельно-виробнича компанія МЕРКУРІЙ про вжиття заходів до забезпечення позову вих. № 23-01-1 від 23.01.2017 шляхом накладання арешту майно Приватного акціонерного товариства Агропромислова Компанія, що знаходиться за адресою: 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, 175 та грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках №7851, № НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков