ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р. Справа № 925/1318/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

до Корсунь Шевченківської міської ради

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Панда"

про визнання незаконними та скасування рішення

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін та третіх осіб:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 27.10.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 03.08.2016;

від третьої особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 за довіреністю від 01.02.2016.

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Корсунь - Шевченківської міської ради про визнання не чинним та скасування рішення відповідача від 31.05.2016 №8-6 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП "Одеська залізниця".

У позові позивач також просить господарський суд покласти судові витрати на відповідача.

Позовну вимогу позивач обґрунтував тим, що спірне рішення відповідача не відповідає вимогам Земельного кодексу України, Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", постанові Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця" і порушує права позивача на користування вказаною у спірному рішенні земельною ділянкою, яка розташована в смузі відведення залізниці та належить до земель залізничного транспорту.

Ухвалою від 28.10.2016 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" до розгляду, порушив провадження у цій справі, залучив до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Панда" і призначив розгляд справи в судовому засіданні на 11 год. 30 хв. 15.11.2016 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 15.11.2016 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 11 год. 00 хв. 07.12.2016 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Третя особа у поданому її представниками 07.12.2016 до господарського суду письмовому запереченні проти позову зазначила, що за договором купівлі-продажу від 30.12.2003 товариство з обмеженою відповідальністю "Панда" купило у відкритого акціонерного товариства "Селищанський цукровий завод" цілісний майновий комплекс цього відкритого акціонерного товариства, до складу якого ввійшло і нежитлове приміщення бази при станції "Корсунь" площею 1026,2 кв. м., що знаходиться по вул. Ярослава Мудрого (колишня вул. Леніна) буд. 377 у м. Корсунь Шевченківський Черкаської області на земельній ділянці, яка на момент купівлі-продажу вказаного майнового комплексу, перебувала у постійному користуванні відкритого акціонерного товариства "Селищанський цукровий завод" на підставі державного акту на право постійного користування землею від 21.06.2000 ІІ-ЧР №002121. Отож з набуттям права власності на цілісний майновий комплекс відкритого акціонерного товариства "Селищанський цукровий завод" до товариства з обмеженою відповідальністю "Панда" в силу ст. 120 Земельного кодексу України перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій розміщений цей майновий комплекс. Втім в супереч цим обставинам, закону та правам товариства з обмеженою відповідальністю "Панда" на користування земельною ділянкою, на якій розташований належний йому на праві власності обєкт нерухомого майна, ця земельна ділянка на підставі рішення Корсунь-Шевченківської міської ради від 30.07.2004 №21-13/12 була надана у постійне користування Одеській залізниці, тому рішення Корсунь-Шевченківської міської ради від 31.05.2016 №8-6, яким було припинено право постійного користування Одеської залізниці на вказану земельну ділянку, є законним, оскільки відповідає вимога ст.ст. 120, 125,141 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 07.12.2016 Господарський суд Черкаської області за клопотанням представника відповідача продовжив строк розгляду спору на 15 днів і відклав розгляд справи на 14 год. 30 хв. 10.01.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Відповідач у поданому 10.01.2017 до господарського суду письмовому запереченні проти позову зазначив, що вважає своє спірне рішення законним, а позов безпідставним. При цьому відповідач в обґрунтування заперечень проти позову вказав на ті ж самі обставини, на які вказала третя особа у своєму запереченні проти позову.

10 січня 2017 року представник позивача заявив письмове клопотання про уточнення позовних вимог, згідно з яким замість визнання не чинним та скасування спірного рішення просив визнати його незаконним і скасувати. Господарський суд оцінив це уточнення позовних вимог як мовну правку, яка не змінює предмету позову, а тому прийняв це уточнення.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.01.2017 року за участю представників обох сторін та третьої особи, представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав і з урахуванням уточнення позовних вимог, а представники відповідача та третьої особи підтримали подані ним до господарського суду заперечення проти позову. При цьому представники третьої особи заявили письмове клопотання про призначення у цій справі судової експертизи з таких питань:

Чи відповідає фактичний розмір та площа земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Корсунь Шевченківський, вул. Ярослава Мудрого (колишня вул. Леніна) буд. 377, технічній документації із землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Панда"?

Чи була врахована при виготовленні технічної документації щодо відведення земельної ділянки по вул. Ярослава Мудрого (колишня вул. Леніна), буд. 377 у м. Корсунь Шевченківський державному підприємству "Одеська залізниця" у 2005 році наявність на цій земельній ділянці будівель і споруд, що належать товариству з обмеженою відповідальністю "Панда"?

Чи накладаються вказані земельні ділянки одна на одну?

Господарський суд відмовив у задоволенні клопотання представників третьої особи про призначення у цій справі судової експертизи з підстав, що розяснення судового експерта питань, запропонованих у цьому клопотанні, з урахуванням предмету позову і підстав позову, не має значення для вирішення даного спору.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

За договором купівлі-продажу від 30.12.2003, укладеним між відкритим акціонерним товариством "Селищанський цукровий завод" як продавцем і товариством з обмеженою відповідальністю "Панда" як покупцем останнє купило цілісний майновий комплекс названого відкритого акціонерного товариства, до складу якого ввійшло і нежитлове приміщення бази при станції "Корсунь" площею 1026,2 кв. м., розташоване по вул. Ярослава Мудрого (колишня вул. Леніна) буд. 377 у м. Корсунь Шевченківський Черкаської області на земельній ділянці, яка на момент купівлі-продажу вказаного майнового комплексу, перебувала у постійному користуванні відкритого акціонерного товариства "Селищанський цукровий завод" на підставі державного акту на право постійного користування землею від 21.06.2000 ІІ-ЧР №002121.

У день укладення договору купівлі-продажу від 30.12.2003 цей договір був посвідчений нотаріально.

На день укладення договору купівлі-продажу від 30.12.2003 чинне законодавство України не передбачало державної реєстрації таких договорів і реєстрації права власності на придбане за такими договорами нерухоме майно.

Відповідно до 1.6 договору купівлі-продажу від 30.12.2003 право власності на придбане за цим договором майно до товариства з обмеженою відповідальністю "Панда" перейшло у день укладення договору і його нотаріального посвідчення, тобто 30.12.2003.

Станом на 30.12.2003 діяв Земельний кодекс України від 25.10.2001, а Цивільний кодекс України від 16.01.2003 ще не набрав чинності.

Отож до спірних правовідносин, пов'язаних з переходом права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нежитлове приміщення бази при станції "Корсунь" площею 1026,2 кв. м., від продавця цього нерухомого майна - відкритого акціонерного товариства "Селищанський цукровий завод" до його покупця - товариства з обмеженою відповідальністю "Панда" слід застосовувати Земельний кодекс України від 25.10.2001 в редакції, чинній на час переходу права власності на нерухоме майно, на що вказав і Пленум Вищого господарського суду України у п. 2.11 своєї постанови від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".

Частина 1 ст. 120 Земельного кодексу України в редакції станом на 30.12.2003 передбачала, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Отже, вказана норма Земельного кодексу України не передбачала автоматичного переходу права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок, будівля, споруда, до особи, що набула право власності на відповідне нерухоме майно, а передбачала лише можливість такого переходу права користування земельною ділянкою на підставі договору оренди.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Панда" не субєктом, який згідно з ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України може набувати право постійного користування земельною ділянкою.

Таким чином, до товариства з обмеженою відповідальністю "Панда" при переході до нього 30.12.2003 від відкритого акціонерного товариства "Селищанський цукровий завод" права власності на нежитлове приміщення бази при станції "Корсунь" площею 1026,2 кв. м., право постійного користування земельної ділянки, на якій розташоване це нерухоме майно, не перейшло і право оренди цієї земельної ділянки не виникло, а виникло лише право на одержання її в оренду в установленому законом порядку.

30 липня 2004 року Корсунь-Шевченківська міська рада прийняла рішення №21-13/12 "Про затвердження технічної документації по інвентаризації та юридичному підтвердженню права постійного користування земельної ділянки Шевченківському відділку Одеської залізниці". Цим рішенням Корсунь-Шевченківська міська рада вирішила, зокрема:

1. Затвердити технічну документацію по інвентаризації та юридичному підтвердженню права постійного користування земельної ділянки Шевченківському відділку Одеської залізниці земельної ділянки площею 37,5243 га ділянка лінії Миронівка - Шевченково "Станція Корсунь" в м. Корсунь_Шевченківський.

2. Шевченківському відділку Одеської залізниці оформити державний акт на право постійного користування земельною ділянкою.

3. Зобовязати Шевченківський відділок Одеської залізниці виконувати обовязки землекористувача відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України.

03 березня 2004 року на підставі рішення Корсунь-Шевченківської міської ради від 30.07.2004 №21-13/12 Одеській залізниці був виданий державний акт серія ЯЯ №347815 на право постійного користування земельною ділянкою площею 37,5243 га, розташованою у м. Корсунь-Шевченківський у межах згідно з планом за цільовим призначенням землі транспорту та звязку (залізничного транспорту). Цей державний акт у день його видачі 03.03.2005 був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №03.

Згідно з ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України в редакції, чинній на день видачі Одеській залізниці державного акта серія ЯЯ №347815 на право постійного користування земельною ділянкою площею 37,5243 га, право постійного користування на земельну ділянку виникало після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою, а саме державного акта, та його державної реєстрації.

Рішення Корсунь-Шевченківської міської ради від 30.07.2004 №21-13/12 і виданий на підставні нього Одеській залізниці державний акт серія ЯЯ №347815 на право постійного користування земельною ділянкою площею 37,5243 га ніким до суду не оскаржувались і не скасовувались (не визнавалися не дійсними), тому і дотепер є чинними.

Відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця" було утворене публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", яке стала правонаступником державного підприємства "Одеська залізниця".

Статтею 4 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" встановлено, що до статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" вноситься право постійного користування земельними ділянками, наданими для розміщення підприємств залізничного транспорту.

Згідно з п. 3 Перехідних та прикінцевих положень Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, використовуються публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" відповідно до їх цільового призначення. З дня припинення Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту до дня оформлення публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" прав на користування земельними ділянками, які перебували у постійному користуванні Державної адміністрації залізничного транспорту України та зазначених підприємств, публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" зобов'язане використовувати згідно з цільовим призначенням відповідні земельні ділянки в розмірах та межах, у яких вони перебували в постійному користуванні Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту або фактично використовувалися ними, і за які сплачувався земельний податок.

15 березня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Панда" звернулося до Корсунь-Шевченківської міської ради із заявою про припинення права державного підприємства "Одеська залізниця" на постійне користування земельною ділянкою площею 0,2926 га, на якій розташовані придбані товариством з обмеженою відповідальністю "Панда" за договором купівлі-продажу від 30.12.2003 обєкти нерухомого майна.

31 травня 2004 року Корсунь-Шевченківська міська рада за результатами розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Панда" від 15.03.2016 прийняла спірне рішення №8-6 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП "Одеська залізниця", яким, посилаючись на ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 120, 141 Земельного кодексу України, вирішила припинити право постійного користування земельною ділянкою ДП "Одеська залізниця" у частині розміщення земельної ділянки площею 0,2926 га під обєктами нерухомого майна (нежитлові приміщення бази ТОВ "Панда").

Спірне рішення відповідача порушило права позивача як постійного землекористувача на вказану у спірному рішенні земельну ділянку.

На письмову вимогу позивача від 21.07.2016 про скасування спірного рішення Корсунь-Шевченківська рада листом від 10.08.2016 повідомила про неможливість його скасування, що й спричинило даний спір.

Відповідно до ч.1 ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Пункт "б" ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України передбачає, що до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під державними залізницями, об'єктами державної власності повітряного і трубопровідного транспорту.

Згідно з ч. 2 ст. 84 Земельного кодексу України, у редакції, чинній на день прийняття спірного рішення, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Стаття 12 Земельного кодексу України наділяє сільські, селищні, міські ради у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, такими повноваженнями:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Частини 1 та 8 ст. 122 Земельного кодексу України передбачають, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, а Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, зокрема, визначених статтею 149 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб'єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв'язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Пункти "а" і "е" ст. 141 Земельного кодексу України передбачають такі підстави для припинення права користування земельною ділянкою:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

При цьому пункт "е" до ст. 141 Земельного кодексу України був внесений Законом України від 05.11.2009 №1702-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю" і набрав чинності лише з 01.01.2010, тому ця норма на відносини, повязані з набуттям товариством з обмеженою відповідальністю "Панда" 30.12.2003 права власності на придбане ним за договором купівлі-продажу від 30.12.2003 нерухоме майно не поширюється.

В добровільному порядку ні державне підприємство "Одеська залізниця", ні в подальшому публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" від вказаної у спірному рішенні відповідача земельної ділянки не відмовлялися.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З огляду на встановлені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до висновку, що земельна ділянка, щодо якої відповідач прийняв спірне рішення, на день його прийняття належала до земель державної власності, а саме до земель залізничного транспорту, тому Корсунь-Шевченківська міська рада як орган місцевого самоврядування не мала законних повноважень і підстав для розпорядження цією земельною ділянкою.

Таким чином, спірне рішення як таке, що прийняте на підставі і не в межах повноважень відповідача, передбачених Земельним кодексом України, і порушує право позивача на вказану у спірному рішенні земельну ділянку, підлягає визнанню незаконним і скасуванню.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 1378 грн. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Корсунь Шевченківської міської ради від 31.05.2016 №8-6 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП "Одеська залізниця".

Стягнути з Корсунь Шевченківської міської ради (вул. Шевченка, 42, м. Корсунь Шевченківський, Черкаська область, 19400, ) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (вул. Пантейлемонівська, 19, м. Одеса, 65012, ) 1378 грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 31.01.2017.

СУДДЯ М.В. Дорошенко