УХВАЛА

19.01.2017Справа №14/613

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів»

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №14/613

за заявою Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»

про видачу виконавчого документу (наказу) на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2009 у справі №1016/09

за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр «Енергогаз України»

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТРІКС СЕРВІС»

4) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДІЯ-ТУР»

про стягнення заборгованості

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача-1 (скаржник) - Баранов В.С. (дов. від 20.10.16);

від відповідача-2 - не з'явився;

від відповідача-3 - не з'явився;

від відповідача-4 - не з'явився;

від ВДВС - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» звернувся до господарського суду міста Києва з заявою про видачу виконавчого документа (наказу) на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2009 р. у справі №1016/09 за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр «Енергогаз України», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТРІКС СЕРВІС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДІЯ-ТУР» про стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.12.2009 заяву Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документа (наказу) на виконання рішення третейського суду задоволено, видано відповідний наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2009 у третейській справі №1016/09.

26.10.2010 Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить суд визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №21764853 від 24.09.2010 неправомірними; визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №21764853 від 24.09.2010; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду міста Києва №14/613 від 09.12.2009.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.11.2010, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2010 та постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2011, скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково, визнано неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №21764853 від 24.09.2010, а також визнано незаконною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №21764853 від 24.09.2010.

24.11.2016 до канцелярії суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу господарського суду міста Києва від 09.12.2009 р. по справі №14/613, щодо відкриття виконавчого провадження №51714909, накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів»;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейко М.В. від 21.07.2016 р. про відкриття виконавчого провадження №51714909 з виконання наказу господарського суду міста Києва №14/613 від 09.12.2009 р.;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейко М.В. від 22.09.2016 р. в виконавчому провадженні №51714909, про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно банкрута, Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів»;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейко М.В. від 27.10.2016 р. в виконавчому провадженні №51714909, про накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів» на рахунку №7484, в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300001.

На обґрунтування скарги заявник посилається на те, що ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» перебуває в процедурі ліквідації з травня 2010 року, проте 21.07.2016 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду м. Києва №14/613 від 09.12.2009 всупереч вимогам ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а 22.09.2016 накладено арешт на майно банкрута ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» всупереч вимогам ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду міста Києва №04-23/2442 від 24.11.2016 у зв'язку із звільненням судді Нарольського М.М. проведено повторний автоматичний розподіл справи №14/613, за результатами проведення якого скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передано для розгляду судді Демидову В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2016 суддею Демидовим В.О. прийнято справу №14/613 для розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до свого провадження, відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів» строк для подання скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №14/613 та прийнято її до розгляду, розгляд скарги призначено на 20.12.2016.

19.12.2016 скаржник ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» через загальний відділ діловодства суду подав додаткові пояснення до скарги.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.12.2016 враховуючи неявку представників позивача, відповідачів 2, 3, 4 та Департаменту державної виконавчої служби, невиконання ними вимог ухвали суду про призначення скарги до розгляду, а також беручи до уваги, що відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом, а також приймаючи до уваги норми, встановлені ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР), суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника Департаменту державної виконавчої служби та відкладення розгляду скарги на 19.01.2017.

У судове засідання 19.01.2017 з'явився представник відповідача-1 (скаржника), надав пояснення по суті скарги.

Представники позивача, відповідачів 2, 3, 4 та ВДВС не з'явилися у судове засідання 19.01.2017, причини неявки суду не повідомили, про розгляд скарги були належним чином повідомлені.

Суд вважає можливим розглянути скаргу відповідно до вимог ч. 2 ст. 121-2 ГПК України у відсутності представників позивача, відповідачів 2, 3, 4 та ВДВС за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши документи і матеріали, які знаходяться в матеріалах справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», що визначено у статті 115 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою господарського суду Чернігівської області від 05.05.2010 у справі №16/137б/83б ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2010 у справі №16/137б/83б постанову господарського суду Чернігівської області від 05.05.2010 скасовано в частині призначення Авраменка В.А. ліквідатором ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» та призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Ткачука О.В.

Відомості про перебування ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» в процесі ліквідації з травня 2010 року наявні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

21.07.2016 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження №51714909 з виконання наказу господарського суду м. Києва №14/613 від 09.12.2009.

22.09.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейком М.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів».

27.10.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейком М.В. винесено постанову про арешт коштів боржника на рахунку №7484 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300001.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо боржника визнано банкрутом.

Проте всупереч вказаним вимогам Закону державний виконавець на зазначені обставини уваги не звернув та постановою від 21.07.2016 відкрив виконавче провадження №51714909 з виконання наказу господарського суду м. Києва №14/613 від 09.12.2009.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

- господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

- строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав;

- у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

- припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

- відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

- продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом;

- скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

- вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

- виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

Таким чином, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Як зазначалося вище, постановою господарського суду Чернігівської області від 05.05.2010 у справі №16/137б/83б ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, проте постановою від 22.09.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейком М.В. накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, а постановою від 27.10.2016 - накладено арешт на кошти боржника на рахунку №7484 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300001.

Вказані арешти, накладені на майно банкрута, унеможливлюють проведення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» у справі №16/137б/83б/22б на підставі положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та задоволення вимог кредиторів, у зв'язку із чим суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення скарги та визнання неправомірними дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу господарського суду міста Києва від 09.12.2009 у справі №14/613 щодо відкриття виконавчого провадження №51714909, накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів», та визнання вказаних вище постанов недійсними.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу господарського суду міста Києва від 09.12.2009 по справі №14/613 щодо відкриття виконавчого провадження №51714909, накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів».

3. Визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейко М.В. від 21.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51714909 з виконання наказу господарського суду міста Києва №14/613 від 09.12.2009.

4. Визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейко М.В. від 22.09.2016 у виконавчому провадженні №51714909 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів».

5. Визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борейко М.В. від 27.10.2016 у виконавчому провадженні №51714909 про накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів» на рахунку №7484 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300001.

Суддя В.О. Демидов