ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"20" січня 2017 р. Справа № 911/5484/14

Суддя Горбасенко П.В., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції Київської області у справі

за позовом Фермерського господарства Мрія

до Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна

про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 10.01.2017), ОСОБА_3 (дов. б/н від 10.01.2017), ОСОБА_4 (дов. б/н від 10.01.2017);

від відповідача: ОСОБА_5 (дов. б/н від 04.01.2016);

від ВДВС: не зявилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 05.03.2015 позовні вимоги Фермерського господарства Мрія задоволено повністю; зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю Норвік Україна усунути перешкоди в користуванні Фермерському господарству Мрія земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок загальною площею 10,335 га, а саме, частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю Норвік Україна привести земельні ділянки загальною площею 10,335 га, а саме, частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна на користь Фермерського господарства Мрія 2 436, 00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/5484/14 залишено без змін.

23.06.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/5484/14 видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015 рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 у справі № 911/5484/14 залишено без змін.

01.12.2015 до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна надійшла скарга б/н від 26.11.2015 (вх. № 326/15 від 01.12.2015) на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції Київської області, у якій скаржник просить суд: визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції з винесення постанови від 29.09.2015 про накладення штрафу в розмірі 1 020,00 грн, визнати її недійсною та скасувати; визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції з винесення постанови від 06.10.2015 про накладення штрафу в розмірі 2 040,00 грн, визнати її недійсною та скасувати; визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції з винесення акту державного виконавця від 16.11.2015, визнати його недійсним та скасувати; визнати незаконним дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції щодо наказу, виданого господарським судом Київської області № 911/5484/14 від 23.06.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.06.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Нордік Україна на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 РУЮ Київської області (вх. №326/15 від 01.12.2015) в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 та ухвалу господарського суду Київської області від 09.06.2016 у справі №911/5484/14 скасовано, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна у справі № 911/5484/14 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області.

24.11.2016 господарським судом Київської області одержано матеріали справи № 911/5484/14 разом із супровідним листом Вищого господарського суду України № 03-22/417 від 14.11.2016.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2016 скаргу на дії ДВС у справі № 911/5484/14 передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.11.2016 розгляд скарги призначено на 09.12.2016.

09.12.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від скаржника надійшли пояснення (вх. № 25531/16 від 09.12.2016), згідно яких останній просив визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо ненаправлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРВІК Україна» постанов про відкриття виконавчого провадження № 48605335 від 03.09.2015 та № 48605724 від 04.09.2015, визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції з винесення постанови від 29.09.2015 про накладення штрафу в розмірі 1 020 грн, визнати її недійсною та скасувати, визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції з винесення постанови від 06.10.2015 про накладення штрафу в розмірі 2 040 грн, визнати її недійсною та скасувати, визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції щодо складання та винесення акту державного виконавця від 16.11.2015, визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції щодо складання та винесення актів державного виконавця від 29.09.2015, 06.10.2015 та 05.11.2015. Вказані пояснення прийнято судом.

09.12.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення (вх. № 25539/16 від 09.12.2016), згідно яких останній заперечив проти задоволення вимог скарги. Вказані пояснення прийнято судом.

Ухвалами господарського суду Київської області від 09.12.2016 та 13.01.2017 розгляд скарги відкладено на 13.01.2017 та 20.01.2017 відповідно.

20.01.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшли письмові пояснення (вх. № 1131/17 від 20.01.2017), згідно яких останній просив суд відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна» в повному обсязі, які прийнято судом.

20.01.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від ВДВС надійшли письмові пояснення (вх. № 1144/17 від 20.01.2017), згідно яких останній просив суд відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна» в повному обсязі, які прийнято судом.

Згідно ч. 1 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Суд касаційної інстанції у постанові від 08.11.2016 вказав місцевому господарському суду на необхідність дослідження чи підтверджують копії матеріалів виконавчого провадження дотримання державним виконавцем встановленої законом процедури направлення постанов про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім того, суд касаційної інстанції вказав суду першої інстанції на необхідність встановлення факту вчасного надіслання саме державним виконавцем боржнику вимоги № 1218/9 від 09.11.2016 (т. 5 а.с. 41), якою визначена повторна дата перевірки виконання боржником судового рішення у даній справі, а саме 16.11.2015, із повідомленням, а також дослідження які саме дії з примусового виконання рішення суду у даній справі були вчинені державним виконавцем 16.11.2015, чи відповідають вони закону та іншим нормативно-правовим актам.

У судовому засіданні 20.01.2017 представник скаржника повністю підтримав вимоги скарги, представники позивача заперечили проти задоволення скарги у повному обсязі.

Представник ВДВС у судове засідання 20.01.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 124 Конституції та статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до місцевих органів державної податкової служби. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копію документів, що підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову. У разі повного або часткового задоволення первісного і зустрічного позовів накази про стягнення грошових сум видаються окремо по кожному позову. Якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів, або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях, видаються накази із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню за даним наказом (ст. 116 ГПК України).

Приписами статті 1 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 1 Закону України Про державну виконавчу службу, державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Стаття 7 Закону України Про державну виконавчу службу встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч. 1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження).

Суд встановив, що 03.09.2015 та 04.09.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції ОСОБА_6 прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження №48605724 та №48605724 відповідно з виконання наказів господарського суду Київської області №911/5484/14 від 23.06.2015 та надано боржнику семиденний термін на добровільне виконання рішення суду.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції № 66 за 17.09.2015, пункт 127 (а.с. 155, т. 6) державний виконавець направив на адресу ТОВ «Норвік Україна» постанови про відкриття виконавчого провадження № 48605335 від 03.09.2015 та № 48605724 від 04.09.2015 з супровідними листами № 1217-9 та № 1218-9 від 07.09.2015 (а.с. 159, 160, т. 6).

Крім того, судом встановлено, що лист № 127, адресований ТОВ «Норвік Україна» (вул. Жилянська, 97, м. Київ, 01135) був відправлений з відділення поштового звязку Вишневе-осн. за списком № 2630 від 17.09.2015 під № 712, рекомендований лист № 712 з рекомендованим повідомленням від 17.09.2015 направлявся на адресу: ТОВ «Норвік Україна» (вул. Жилянська, 97, м. Київ, 01135) та як неотриманий не повертався. Вказані обставини підтверджуються листом Центру поштового звязку № 11 Київської обласної дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» № 06-37 від 17.01.2017 (а.с. 158, т. 6).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем було дотримано вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» в частині надіслання постанов від 03.09.2015 та 04.09.2015 про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а відтак вимоги скарги в частині визнання незаконною бездіяльності державного виконавця щодо ненаправлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРВІК Україна» постанов про відкриття виконавчого провадження № 48605335 від 03.09.2015 та № 48605724 від 04.09.2015 є такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, скаржник просить суд визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції з винесення постанови від 29.09.2015 про накладення штрафу в розмірі 1 020 грн, визнати її недійсною та скасувати, визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції з винесення постанови від 06.10.2015 про накладення штрафу в розмірі 2 040 грн, визнати її недійсною та скасувати.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Суд встановив, що 29.09.2015 актом державного виконавця Міщенко Л.М. було встановлено, що станом на 29.09.2015 виконавчий документ у термін, наданий для самостійного виконання, боржником не виконаний, відтак 29.09.2015 державним виконавцем на підставі ст.ст.11, 89 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

30.09.2015 державний виконавець на адресу боржника направив вимогу № 1218/9 від 29.09.2015 з наданням повторного терміну для виконання рішення суду до 05.10.2015.

06.10.2015 актом державного виконавця Чижиком А.П. було встановлено, що станом на 06.10.2015 виконавчий документ у термін, наданий для самостійного виконання, боржником не виконаний, відтак 06.10.2015 державним виконавцем на підставі ст. 11, 89 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 2040,00 грн.

Зазначена постанова від 06.10.2015 була направлена на адресу боржника супровідним листом № 1217/9 від 06.10.2015 (а.с. 28, т. 5).

13.10.2015 на адресу відділу державної виконавчої служби надійшла заява від представника ФГ Мрія (вх. № 8300/02-18 від 13.10.2015), згідно якої останній повідомив, що станом на 13.10.2015 боржником ТОВ Норвік Україна виконавчі документи не виконано, земельні ділянки не звільнені.

30.10.2015 державним виконавцем Чижик А.П. на адреси сторін направлено вимоги із зазначенням дати проведення виконавчих дій, а саме 05.11.2015.

05.11.2015 за місцем виїзду державним виконавцем було встановлено, що рішення суду не виконано боржником, однак через відсутність представників правоохоронних органів виконавчі дії щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 23.06.2015 № 911/5484/14 були відкладені, про що складено акт державного виконавця від 05.11.2015 (а.с. 36).

Враховуючи те, що боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчих проваджень, відсутність повідомлень боржника про повне або часткове самостійне виконання судового наказу та те, що факт невиконання боржником судових наказів та постанов про відкриття виконавчого провадження був зафіксований в актах від 29.09.2015 та від 06.10.2015, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог скарги про визнання незаконними дій Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції з винесення постанови від 29.09.2015 про накладення штрафу в розмірі 1 020 грн, визнання її недійсною та скасування, визнання незаконними дій Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції з винесення постанови від 06.10.2015 про накладення штрафу в розмірі 2 040 грн, визнання її недійсною та скасування.

Також скаржник просить суд визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції щодо складання та винесення акту державного виконавця від 16.11.2015, визнати незаконними дії Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції щодо складання та винесення актів державного виконавця від 29.09.2015, 06.10.2015 та 05.11.2015.

Відповідно до п. 1.5.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (в редакції чинній на момент складення оскаржуваних актів) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події: а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт; б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції; в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються); г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта; ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з акту державного виконавця від 29.09.2015 (а.с. 21, т. 5) під час виконання наказу господарського суду Київської області від 23.06.2015 у справі № 911/5484/14 про зобовязання привести земельні ділянки у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт встановлено, що станом на 29.09.2015 виконавчий документ боржником у термін, наданий для самостійного виконання не виконаний.

З акту державного виконавця від 06.10.2015 (а.с. 26, т. 5) вбачається, що під час виконання наказів господарського суду Київської області від 23.06.2015 у справі № 911/5484/14 про зобовязання привести земельні ділянки у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт, зобовязання усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок встановлено, що станом на 06.10.2015 виконавчі документи боржником у повторно наданий термін не виконано.

Як вбачається з акту державного виконавця від 05.11.2015 (а.с. 36, т. 5) під час виконання наказу господарського суду Київської області від 23.06.2015 у справі № 911/5484/14 про зобовязання привести земельні ділянки у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт, зобовязання усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок встановлено, що виконавчі дії не виявилися можливим провести з причин неявки представників ОСОБА_1

Судом критично оцінюється посилання представника скаржника на те, що в актах державного виконавця від 29.09.2015, 06.10.2015 та 05.11.2015 відсутні дані про понятих, оскільки відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень присутність понятих не є обовязковою, а жодних виконавчих дій під час складання 29.09.2015, 06.10.2015 та 05.11.2015 актів державним виконавцем вчинено не було.

09.11.2015 державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників міліції для проведення виконавчих дій при примусовому виконанні наказів господарського суду Київської області № 911/5484/14 від 23.06.2015, згідно якої постановлено залучити для підтримки громадського порядку при проведенні виконавчих дій працівників міліції на 16.11.2015 о 08-00.

Як вбачається з фіскального чеку № 0066 від 14.11.2015 (а.с. 40, т. 5) державний виконавець 14.11.2015 о 19:22:48, який є вихідним днем (субота) надіслав ОСОБА_1 ГУ МВС України в Київській області вимогу № 1218/9 від 09.11.2015, доказів несвоєчасного надіслання державним виконавцем боржнику вимоги № 1218/9 від 09.11.2016 (т. 5 а.с. 41) скаржником суду не надано.

16.11.2015 за місцем проведення виконавчих дій державним виконавцем складено акт про виконання судового рішення у примусовому порядку.

З акту державного виконавця від 16.11.2016 (а.с. 45, т. 5), складеного в присутності двох понятих: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що державним виконавцем звільнено частини земельних ділянок шляхом знесення будівель і споруд, які знаходяться на вказаних земельних ділянках; майно, яке міститься на вказаних земельних ділянках, а саме: шезлонги білого кольору 300 шт., човен білого кольору 1 шт., дитячий майданчик 1 шт., трансформаторна підстанція, поверхні від батута 2 шт., машина пральна Whirlpool 1 шт., металева споруда, контейнер синього кольору 1 шт. передано на відповідальне зберігання третій особі. Боржником, належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність на земельній ділянці стягувача й іншого майна, ніж те, що визначено в акті державного виконавця від 16.11.2015 не надано суду.

Водночас, земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:5007, :03:008:0075, :03:008:0076, :03:008:0077 перебувають в користуванні ФГ «Мрія» та призначені для ведення фермерського господарства. Майно, що перебувало б на ній перешкоджало б стягувану в повній мірі на власний розсуд в межах цільового призначення використовувати належну йому земельну ділянку. Водночас таке майно не містило жодних індивідуальних ознак, які надали можливість ідентифікувати таке майно з поміж ряду інших подібних речей та установити приналежність такого майна певному субєкту господарювання.

Посилання скаржника на те, що майно, яке перебувало на земельній ділянці стягувача належало ФОП ОСОБА_7, ТОВ «Маляниця», ПП «Сембі», у звязку з чим державний стягувач безпідставно передав майно третіх осіб на відповідальне зберігання стягувачу оцінюються судом критично, оскільки такі субєкти не мали підстав для розміщення свого майна на земельних ділянках ФГ «Мрія», а тому передача на відповідальне зберігання майна, що перебувало на земельній ділянці ФГ «Мрія» не було зміною способу виконання рішення, а однією з виконавчих дій для приведення земельних ділянок ФГ «Мрія» у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням шляхом звільнення від майна, яке на ній перебувало.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог скарги про визнання незаконними дій Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції щодо складання та винесення акту державного виконавця від 16.11.2015, визнання незаконними дій Старшого державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції щодо складання та винесення актів державного виконавця від 29.09.2015, 06.10.2015 та 05.11.2015.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 районного управління юстиції Київської області відмовити повністю.

Суддя П.В.Горбасенко