ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" січня 2017 р.Справа № 916/4890/15

За скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС Маккензі - Україна"

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення

Суб`єкт оскарження: Київський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - на підставі довіреності № 01 від 03.01.2017 р.;

Від відповідача (скаржника): не з'явився;

Від суб'єкта оскарження: ОСОБА_3 - на підставі довіреності № 15/48 від 08.11.2016 р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача (скаржника): не з'явився;

Від суб'єкта оскарження: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 916/4890/15. Скарга розглядається в порядку ст. 121-2 ГПК України .

Рішенням господарського суду Одеської області від 30 березня 2016р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА" - задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна" основний борг у сумі 8451,60 дол. США , що в гривневому еквіваленті становить 199 868 грн. 71 коп. та судовий збір у сумі 2 998 грн. 03 коп. В решті вимог - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.06.2016р. рішення господарського суду Одеської області від 30 березня 2016р. залишено без змін та доручено господарському суду Одеської області видати відповідний наказ .

22 червня 2016р. на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 09.06.2016р. господарським судом Одеської області було видано наказ щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна" основного боргу у сумі 8451,60 дол. США , що в гривневому еквіваленті становить 199 868 грн. 71 коп. та судового збору у сумі 2 998 грн. 03 коп.

02 грудня 2016 р. від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-ФОП ОСОБА_1.) до господарського суду Одеської області надійшла скарга на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст.121-2 ГПК України, відповідно до якої скаржник просить суд: визнати незаконними дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо винесення постанови від 16.11.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 51590744 щодо накладення арешту на транспортні засоби: КАМАЗ 53212, н/з НОМЕР_1, 1988р.виг.; SCANIA R 164, н/з НОМЕР_2, 2000р.виг.; SCHMITZ ZEPR 18, н/з НОМЕР_3, 2000р.виг.; SCANIA R 114 н/з НОМЕР_4, 2000р.виг.; SOMMER н/з НОМЕР_5, 1999р.виг.; RENAULT AE430, н/з НОМЕР_8, 1997 р.виг.; KRONE н/з НОМЕР_6, 1991р.виг., що належать боржнику , та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу; скасувати постанову головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.11.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 51590744.

Скаржник у судові засідання не з'являвся, додаткових пояснень до скарги не надав.

Представник позивача проти скарги заперечує з мотивів, викладених у запереченнях, що надійшли до суду 17.01.2017 р.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області проти скарги заперечує з мотивів, викладених у запереченнях, що надійшли до суду 25.01.2017 р.

Розглянув матеріали скарги, заслухав пояснення представників позивача та суб'єкта оскарження, суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

22 червня 2016р. на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 09.06.2016р. господарським судом Одеської області було видано наказ щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна" основного боргу у сумі 8451,60 дол. США , що в гривневому еквіваленті становить 199 868 грн. 71 коп., та судового збору у сумі 2 998 грн. 03 коп.

Вказаний наказ було пред'явлено до виконання до Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області 05.07.2016 р.

06 липня 2016 р. головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження", було відкрито виконавче провадження ВП №51590744 по виконанню вищезазначеного наказу господарського суду Одеської області по справі № 916/4890/15, про що видано відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження , та запропоновано ФОП ОСОБА_1 самостійно виконати вимоги виконавчого документу в строк до 13.07.2016р. Зазначену постанову направлено на адресу ОСОБА_1 супровідним листом від 06.07.2016р.

Станом на 03.01.2017р. боржником - ФОП ОСОБА_1 було частково погашено заборгованість у сумі 489 грн. 35 коп., в іншій частині боргу заборгованість не сплачена.

16 листопада 2016 р. головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 51590744 щодо накладення арешту на транспортні засоби: КАМАЗ 53212, н/з НОМЕР_1, 1988р.виг.; SCANIA R 164, н/з НОМЕР_2, 2000р.виг.; SCHMITZ ZEPR 18, н/з НОМЕР_3, 2000р.виг.; SCANIA R 114 н/з НОМЕР_4, 2000р.виг.; SOMMER н/з НОМЕР_5, 1999р.виг.; RENAULT AE430, н/з НОМЕР_8, 1997р.виг.; KRONE н/з НОМЕР_6, 1991р.виг., що належать боржнику та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вважає, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 51590744 є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на наступне: відповідно до п.2 ст.56 Закону України „Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Згідно з ч.3 ст.57 Закону України „Про виконавче провадження" у разі, якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

За таких обставин, скаржник вважає, що у разі накладення виконавцем арешту на майно боржника, повинна бути проведена оцінка цього майна та приведений конкретний перелік (опис) майна з урахуванням вимог ст.56 Закону України „Про виконавче провадження", на який накладається арешт в межах суми звернення стягнення. Також, арешт повинен накладатися на майно, вартість якого відповідає розміру стягнення. Але, державним виконавцем не було визначено обсягу майна, належного боржнику, не визначено його вартість, у зв'язку з чим скаржник вважає, що було порушено права власності боржника.

Скаржник також зазначає, що арештовані транспортні засоби є джерелом його основного доходу, адже він здійснює підприємницьку діяльність шляхом перевезення вантажу. Вказані арешти перешкоджають ФОП ОСОБА_1 отримувати від своєї діяльності прибуток, сплачувати заробітну плату своїм працівникам та здійснювати розрахунки з клієнтами за укладеними договорами.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС Маккензі - Україна"

проти задоволення скарги ФОП ОСОБА_1 заперечує, посилаючись на те, що скаржник від погашення боргу ухиляється, на прохання виконавця владнати погашення заборгованості не реагує, з позивачем не контактує. Сторони вартість арештованого майна між собою не врегулювали у зв'язку з тим, що неможливо зробити оцінку майна, яке належить скаржнику, а згідно з постановою виконавця про накладення арешту, скаржнику не обмежено користування арештованим майном, тому твердження скаржника про обмеження користування майном в виробничих цілях є безпідставним та не обґрунтованим. Місцезнаходження майна скаржника , на яке накладено арешт, до даного часу позивачу не відоме. За таких обставин, позивач вважає, що виконавцем правомірно накладено арешт на майно скаржника, без порушень діючого законодавства.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області проти задоволення скарги ФОП ОСОБА_1 заперечує, посилаючись на те, що на даний час боржником не вчинено жодних дій, направлених на виконання судового рішення, у зв'язку з чим , з метою забезпечення виконання рішення суду, відповідно до ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№51590744. Для визначення вартості арештованого майна з наступною передачею його на реалізацію, 26 грудня 2016р. на адресу боржника ОСОБА_1 державним виконавцем направлені вимоги про надання транспортних засобів для проведення опису , та іншої фінансової та бухгалтерської документації для проведення виконавчих дій. Проте, боржником ніяких дій, направлених на виконання вимог державного виконавця або взагалі на виконання рішення суду не здійснюється. Таким чином, державним виконавцем під час проведення виконавчих дій не було порушено норми Закону України "Про виконавче провадження", що виключає в його діях елемент протиправності . З урахуванням зазначеного, представник ВДВС вважає скаргу ФОП ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розглянув скаргу ФОП ОСОБА_1, на підставі норм чинного законодавства, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень ст.1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.1 Закону України „Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України „Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.6 ч.3 ст.18 Закону України „Про виконавче провадження" виконавець підчас здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов'язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, та направити відповідну постанову нотаріусу, органам, що здійснюють реєстрацію майна, не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення (ч.2 п.3 ст.9 Закону України „Про виконавче провадження").

Як вже зазначалося вище, 16 листопада 2016 р. головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 51590744 щодо накладення арешту на транспортні засоби: КАМАЗ 53212, н/з НОМЕР_1, 1988р.виг.; SCANIA R 164, н/з НОМЕР_2, 2000р.виг.; SCHMITZ ZEPR 18, н/з НОМЕР_3, 2000р.виг.; SCANIA R 114 н/з НОМЕР_4, 2000р.виг.; SOMMER н/з НОМЕР_5, 1999р.виг.; RENAULT AE430, н/з НОМЕР_8, 1997 р.виг.; KRONE н/з НОМЕР_6, 1991р.виг., що належать боржнику, та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Статтею 56 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч.3 ст.57 Закону України „Про виконавче провадження" у разі, якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

За матеріалами справи, державним виконавцем отримано відповідь на запит від Регіонального сервісного центру в Одеській області Територіального сервісного центру №5141 МВС України про перелік рухомого майна боржника ОСОБА_1, а саме, зареєстрованих транспортних засобів за боржником у виконавчому провадженні. Також, було отправлено боржнику - ОСОБА_1 вимоги за вих..№11/НОМЕР_7 та №11/107617494 від 26.12.2016р. про необхідність надати арештовані транспортні засоби для проведення опису та визначення вартості арештованого майна з наступною передачею його на реалізацію.

Відповідно до ч.5,6 ст.19 Закону України „Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. 6. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З урахуванням зазначеного, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, на думку суду, головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області під час проведення виконавчих дій у вигляді винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 51590744 щодо накладення арешту на транспортні засоби: КАМАЗ 53212, н/з НОМЕР_1, 1988р.виг.; SCANIA R 164, н/з НОМЕР_2, 2000р.виг.; SCHMITZ ZEPR 18, н/з НОМЕР_3, 2000р.виг.; SCANIA R 114 н/з НОМЕР_4, 2000р.виг.; SOMMER н/з НОМЕР_5, 1999р.виг.; RENAULT AE430, н/з НОМЕР_8, 1997 р.виг.; KRONE н/з НОМЕР_6, 1991р.виг., що належать боржнику , та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу, не було допущено порушень вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі №916/4890/15 .

Керуючись ст.ст. ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі №916/4890/15 - відмовити.

Суддя Н.В. Рога