ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.01.2017 Справа № 920/928/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпро

до відповідача: Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Лебединський агролісгосп», м. Лебедин, Сумська область,

про стягнення 37 300 грн. 00 коп.

Головуючий суддя Джепа Ю.А.

Судді: Сопяненко О.Ю.

ОСОБА_1

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 2049 від 25.10.2016)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 2 від 11.01.2017)

При секретарі судового засідання Осокіній А.М.

Суть спору: позивач відповідно до вимог поданої до господарського суду позовної заяви просить суд стягнути з відповідача 37 300 грн. 00 коп. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, проти вимог позивача заперечує з підстав недоведеності вини відповідача у невірному визначенні маси вантажу.

31.01.2017 представник відповідача подав до суду додаткові заперечення (вх. № 1046) щодо позовних вимог, а також клопотання (вх. № 1056) про зменшення розміру штрафних санкцій на 50%.

Присутній у судовому засіданні представник позивача зазначив, що при вирішенні даного клопотання (щодо зменшення суми штрафу) покладається на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив.

21.04.2016 зі станції Лебединська Південної залізниці Лебединське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Лебединський агролісгосп» здійснило відправлення вагону № 67865683 згідно накладної № 44756880 на станцію Молочанськ Придніпровської залізниці.

У накладній № 44756880 від 21.04.2016 в графі «спосіб визначення маси», відповідач зазначив «на кранових вагах, заводський № 1061», як це передбачено п. 9 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000.

При проходженні вагону через станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею проведено контрольну перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що вона не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено комерційний акт РА № 012312/37 від 24.04.2016.

Комерційним актом РА № 012312/37 від 24.04.2016 засвідчено, що в перевізному документі зазначено: брутто не вказано, тара 21800 кг, нетто 54200 кг. При контрольному зважуванні вагону на справних 150 тонних вагонних вагах ст. Синельникове-1, повірені 27.11.2015, виявилось брутто 82300 кг, тара з документу 21800 кг, нетто 60500, тобто маса нетто більша від маси нетто, вказаної в перевізному документі, на 6300 кг. Вантаж навантажений у 3 штабеля по довжині вагону. Увязки цілі не порушені. Вагон у технічному відношенні справний. Зважування вагону проводив комерційний агент ОСОБА_4 в присутності ОВР ОСОБА_5, ВОХР ОСОБА_6 При повторному зважуванні недостача 6300 кг вантажу підтвердилась.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно із ст. 6 Статуту залізниць України та п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 37 Статуту залізниць України, п.2.3. Правил оформлення перевізних документів та п.5 Наказу Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 «Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів», представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити у накладній.

В пункті 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 вказано, що загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом, тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.3. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 442 від 31.07.2012 засоби ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ), які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (далі - сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

Позивачем поданий для долучення до матеріалів справи витяг із технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (зввт) № 6 вагонних ваг заводський № 0887, станція Синельникове-1 Придніпровської залізниці, у якому повірником зроблений запис, що 27.11.2015 повірені ваги еталонними гирями ВПВ № 19992007 та визнані придатними до застосування. Даний запис засвідчений тавром. Тобто, вказані тензометричні ваги пройшли повірку у визначені Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України строки.

Суд зазначає, що у відповідності до пункту 9 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, лісоматеріали й дрова повинні пред'являтися до перевезення із зазначенням у накладній таких даних: у разі перевезення в спеціальних контейнерах або в пакетах - кількості контейнерів або пакетів; у разі перевезення з використанням верхньої звуженої частини обрису навантаження («шапки») - кількості основних штабелів, їх висоти і кількості штабелів, укладених у «шапці»; у разі перевезення лісоматеріалів і дров у критих вагонах - кількості штабелів; в інших випадках - кількості штабелів і їх висоти. Маса лісоматеріалів і дров визначається відправником умовно.

В пункті 22 Правил видачі вантажів, затверджених цим же наказом, вказано, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення. В пункті 27 Правил зазначено, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить, зокрема, 2% маси, зазначеної в перевізних документах, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 0,5 % маси всіх інших вантажів.

У даному випадку різниця між вагою вантажу у накладній та у комерційному акті перевищує граничне розходження у визначенні маси нетто.

Як вбачається із матеріалів справи, на станції Лебединська відповідач визначив масу вантажу способом зважування на кранових вагах заводський № 1061, про що вказав у накладній, як вимагається статтею 37 Статуту залізниць України. На станції Синельникове-1 зважування вагону здійснювалося на 150 - тонних статичних тензометричних вагах, отже, тим самим способом, що і відповідач.

Згідно із ч. 1 ст.129 Статуту залізниць України та ч. 1 ст.26 Закону «Про залізничний транспорт» обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п. 6 Правил складання актів, в акті зазначаються: номери відправки, вагона, рід вагона, кількість пломб (ЗПП) і відбитки на них, кількість місць і маса вантажу за документами та виявлені перевіркою. У разі визначення маси на вагонних вагах зазначаються маса брутто, тари (з бруса або перевірена) вагона та нетто вантажу.

Пунктом 8 Правил складання актів визначено, що комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

Оскільки станцією Синельникове-1 Придніпровської залізниці виявлено факт невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у накладній № 44756880, за приписами п. 2 Правил складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, вказаною станцією правомірно складено комерційний акт, про що зазначено у залізничній накладній.

Комерційний акт РА № 012312/37 від 24.04.2016 містить повну інформацію про відправника та одержувача вантажу, на ньому проставлено штемпель станції, а також у зазначеному документі детально описано відомості про вагон, його вантажопідйомність, технічний стан, спосіб завантаження вантажу, особу відповідальну за його навантаження, спосіб визначення маси вантажу (розділ А); обставини, за яких виявлено порушення (розділи Б, В, Г, Д).

Відповідно до п.12, п.14 Правил складання актів якщо при перевірці вантажу, що прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція призначення в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено»; така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у п.10 цих Правил. Комерційний акт РА № 012312/37 від 24.04.2016 також містить заповнений пункт «Є», який заповнений чорнильною ручкою та засвідчений штемпелем кінцевої станції Молочанськ Придніпровської залізниці та підписами відповідальних осіб.

Пунктом 10 Правил складення актів передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

За таких обставин, комерційний акт РА № 012312/37 від 24.04.2016 за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства України, складений та підписаний повноважними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення визначено, що вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагонів, вантажу, їх маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагонах без перевірки маси та кількості вантажу.

На відповідача покладено обов'язок правильно визначити у накладній масу вантажу, при чому за приписами ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України позивач мав право, а не обов'язок перевірити ці відомості.

Крім того, згідно підпунктів 6 та 3, пунктів 3.3. та 3.15 роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею», господарським судам слід мати на увазі таке. Стаття 24 Статуту надає залізницям право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, у тому числі і після прибуття вантажу на станцію призначення. Пункт 26 Тарифного керівництва також надає залізниці право на договірних засадах зважувати та перевіряти масу вантажів при прийманні, видачі і перевантаженні у випадках, не передбачених Правилами перевезення, і згідно зі статтею 129 Статуту складати комерційний акт. Тому складання залізницею комерційного акту у випадках, коли залізниця не зобов'язана була видавати вантаж з перевіркою, не може бути підставою для визнання відповідного комерційного акта таким, що не має доказового значення. У застосуванні статті 118 Статуту слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України та п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, з відправника стягується штраф у розмірі визначеному ст. 118 Статуту залізниць України.

Стаття 118 Статуту залізниць України встановлює, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до накладної, провізна плата за вагон від станції Лебединська Південної залізниці до станції Молочанськ Придніпровської залізниці становить 7 460 грн. 00 коп., таким чином сума штрафу становить 37 300 грн. 00 коп.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт допущення відповідачем порушення, передбаченого статтею 122 Статуту залізниць України, оформленого комерційним актом, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 37 300 грн. 00 коп. штрафу суд визнає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача щодо зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій у відповідності до положень статті 233 Господарського кодексу України, згідно якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи вищезазначене, суд зменшує суму штрафних санкцій, заявлених до стягнення позивачем та зазначає, що на його користь підлягає стягненню з відповідача 18650 грн. 00 коп. штрафу.

Відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд відшкодовує позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Лебединський агролісгосп» (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Залізнична, 42; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49602, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108; ) 18650 грн. 00 коп. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу, 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.02.2017.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Суддя О.Ю.Сопяненко

Суддя В.В.Яковенко