РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017Справа №910/19370/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОДЕЛЬ"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Державне підприємство "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України"

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Регіональна філія "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"

про стягнення 988782,20 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Бужор А.Ю. (довіреність)

Серкізюк С.В. (довіреність)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

від третьої особи 3: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОДЕЛЬ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" (відповідач) 1080965,78 грн., з яких: 979946,62 грн. - основний борг, 92183,58 грн. - пеня, 8835,58 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань в частині оплати за виконані роботи за договором № 75-11-15 від 27.11.2015 на проведення робіт з інвентаризації земель ДТГО "Львівська залізниця" на території м. Ковель Волинської області, у зв'язку з чим, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 979946,62 грн. Також у зв'язку із прострочення грошового зобов'язання, позивачем нараховані пеня у розмірі 92183,58 грн. та 3% річних у розмірі 8835,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 порушено провадження по справі № 910/19370/16 та призначено її до розгляду 22.11.2016.

17.11.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 залучено до участі у справі №910/19370/16 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" та відкладено розгляд справи на 08.12.2016.

05.12.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

06.12.2016 через відділ діловодства суду від третьої особи 1 надійшли пояснення по справі, в яких зазначено, що станом на дату реєстрації Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (21.10.2015), а також на момент переходу усіх прав та обов'язків від ДТГО "Львівська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" роботи з інвентаризації земель ДТГО "Львівська залізниця" на території м. Ковель Волинської області за договором № 75-11-15 від 27.11.2015 проведені не були.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2016 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/19370/16 на 15 днів, залучено до участі у справі № 910/19370/16 третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" та третю особу 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Регіональну філію "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", розгляд справи відкладено на 27.12.2016.

22.12.2016 через відділ діловодства суду від третьої особи 3 надійшли пояснення по справі, в яких Регіональною філією "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" зазначено, що за результатами виконаних робіт по інвентаризації земельної ділянки регіональної філії "Львівська залізниця" в м. Ковель Волинської області орієнтовною площею 263,4938 га (державний акт на право постійного користування землею І-ВЛ № 000668 від 21.04.1999), згідно із внутрішнім зобов'язанням від 10.12.2015 № Л/П-152793-НЮ, представниками сторін, а саме ВП "Ковельська дистанція колії" регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" та філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" ПАТ "Укрзалізниця" (Дніпропетровське відділення), був підписаний акт виконання внутрішнього зобов'язання № 25 від 19.05.2016. Щодо проведення взаєморозрахунку по вказаному вище внутрішньому зобов'язанню, то третьою особою 3 зазначено, що на суму 1031522,89 грн., вказану у акті виконання внутрішнього зобов'язання № 25 від 19.05.2016 сформоване повідомлення № 14 від 19.05.2016.

22.12.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

23.12.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

Присутні в судовому засіданні 27.12.2016 представники позивача надали суду пояснення по суті позовних вимог, підтримали вимоги з підстав викладених в позові.

Представник третьої особи 3 підтримав викладені у письмових поясненнях обставини та надав суду для огляду оригінали технічної документації по інвентаризації земельної ділянки регіональної філії "Львівська залізниця" в м. Ковель Волинської області орієнтовною площею 263,4938 га, згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ВЛ № 000668 від 21.04.1999.

Приймаючи до уваги положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також складність спору у даній справі, необхідність витребування передавального акту прав та обов'язків третьої особи 2 та оскільки повне та всебічне вирішення спору у даному судовому засіданні з додержанням процесуальних прав сторін є неможливим, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, суд в судовому засіданні 27.12.2016 дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2016 розгляд справи №910/19370/16 відкладено на 17.01.2017.

05.01.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо різниці між площею земельної ділянки зазначеної у договорі №75-11-15 від 27.11.2015 та фактичної площі щодо якої були виконані роботи.

12.01.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" не надавало згоди на заміну підприємства у зобов'язанні по договору та ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" не є стороною додаткової угоди №1 від 02.12.2015; згідно передавального акту від 04.08.2015 до ПАТ "Українська залізниця" жодних зобов'язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю "СОДЕЛЬ" не переходило; в.о. начальника філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" ПАТ "Українська залізниця" Ковальчук В.В. жодного дозволу від правління товариства на укладення додаткової угоди №1 від 02.12.2015 не отримував; ДТГО "Львівська залізниця" не перераховувала кошти за договором №75-11-15 від 27.11.2015 ні ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України", ні філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" ПАТ "Укрзалізниця"; ТОВ "СОДЕЛЬ" в перелік кредиторів на яких розповсюджується правонаступництво не відноситься, оскільки до ПАТ "Українська залізниця" перейшли права та обов'язки ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України", які існували до 21.10.2015 і визначені у передавальному акті; додаткова угода №1 від 02.12.2015 є недійсною, оскільки була укладена без участі ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України", ПАТ "Укрзалізниця" не є правонаступником по зобов'язанню за договором та підписанти зі сторони філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" ПАТ "Українська залізниця" не мали права на підписання додаткової угоди №1 від 02.12.2015; філія не є юридичною особою, а тому не могла укладати додаткову угоду.

13.01.2017 через відділ діловодства суду від третьої особи 2 надійшов відзив на позов, в якому третя особа просила суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що додаткова угода №1 від 02.12.2015 була укладена без участі ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України"; ПАТ "Укрзалізниця" не є правонаступником по зобов'язанню за договором; підписанти зі сторони філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" ПАТ "Українська залізниця" не мали права на підписання додаткової угоди №1 від 02.12.2015, у зв'язку із чим, додаткова угода №1 від 02.12.2015 є недійсною.

У відповідності до п. п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

В судове засідання 17.01.2017 з'явились представники позивача, представники відповідача та третіх осіб не з'явились.

Про час та місце розгляду справи відповідач та треті особи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення ухвали суду від 27.12.2016.

В судовому засіданні представники позивача подали заяву про зменшення позовних вимог, згідно із якою позивачем заявлено до стягнення з відповідача основний борг у сумі 979946,62 грн. та 3% річних у сумі 8835,58 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Заява позивача про зменшення позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, у зв'язку з чим, подальший розгляд справи буде здійснюватись щодо позовних вимог викладених у даній заяві та відповідно має місце нова ціна позову.

В судовому засіданні, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі, суд зазначає наступне.

У своєму клопотанні відповідач просить суд зупинити провадження у справі №910/19370/16 до вирішення справи Господарського суду Дніпропетровської області №904/11814/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОДЕЛЬ" про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 02.12.2015 до договору №75-11-15 від 27.11.2015.

Згідно із ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи.

Положеннями п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Тобто, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи.

Наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, за висновками суду вирішення спору про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 02.12.2015 до договору №75-11-15 від 27.11.2015 не перешкоджає розгляду справи №910/19370/16.

Суд зазначає, що самостійно може встановити всі обставини для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи № 910/19370/16 за наявними у даній справі доказами, а тому - у даному випадку відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі на підставі ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Представники позивача позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов у редакції заяви про зменшення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 17.01.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.11.2015 між Державним підприємством "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОДЕЛЬ" (виконавець) було укладено договір №75-11-15 на проведення робіт з інвентаризації земель ДТГО "Львівська залізниця" на території м. Ковель Волинської області (надалі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи з інвентаризації земельної ділянки ДТГО "Львівська залізниця" в м. Ковель Волинської області орієнтовною площею 259,4780 га. згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ВЛ №000668 від 21.04.1999.

Технічні та інші вимоги до виконання робіт, до технічної документації з інвентаризації, викладені у технічному завданні, що є невід'ємною частиною договору (додаток № 1).

Відповідно до п. 2.1 договору, вартість робіт визначена на підставі погодженого сторонами кошторису на виконання робіт (додаток № 2) з розрахунку за 1 (один) га і становить 3 719,05 грн. без ПДВ.

Згідно із п. 2.2. договору, загальна вартість робіт з інвентаризації земельних ділянок за цим договором, є орієнтовною та становить 965 011,66 грн. без ПДВ.

Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що розрахунки за виконані роботи здійснюється протягом 40 календарних днів з дати підписання між сторонами акту передачі-приймання робіт з інвентаризації земельної ділянки ДТГО "Львівська залізниця" в м. Ковель Волинської області в паперовій формі та після отримання коштів на розрахунковий рахунок від генерального замовника - ДТГО "Львівська залізниця".

Відповідно до п. 2.4. договору, при здійсненні остаточного розрахунку вартість виконаних робіт визначається за загальну площу земельної ділянки залізниці щодо якої проведено інвентаризацію та виготовлено технічну документацію з інвентаризації виходячи з розрахунку вартості робіт за 1 (один) га (згідно кошторису).

Згідно із п. 3.1. договору, після завершення робіт з виготовлення технічної документації з інвентаризації земельних ділянок виконавець передає замовнику акт передачі-приймання виконаних робіт у 3-х примірниках, 3 примірники технічної документації із землеустрою з інвентаризації земельних ділянок у паперовій та електронній формі.

Замовник протягом 15 календарних днів з дня одержання технічної документації з інвентаризації земельних ділянок в паперовій та електронній формах, зобов'язаний підписати та направити виконавцеві підписаний акт передачі-приймання виконаних робіт або мотивовану відмову від приймання робіт з переліком необхідних доробок і визначеними термінами їх усунення (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.5. договору, зі сторони замовника акт передачі-приймання виконаних робіт підписує директор або головний інженер ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" зі сторони виконавця - директор.

Строк виконання робіт - 5 (п'ять) місяців 25 днів з моменту підписання договору та надання Виконавцю вихідних даних (п. 4.1. договору).

Пунктом 5.4. договору на замовника покладено зобов'язання прийняти виконані роботи відповідно до умов цього договору та оплатити їх на підставі актів передачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 8.6. договору, за несвоєчасну оплату виконаних робіт, переданих замовнику за актом передачі-приймання виконаних робіт, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

02.12.2015 між Філією "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОДЕЛЬ" було укладено додаткову угоду № 1 до договору №75-11-15 від 27.11.2015.

Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 02.12.2015, змінено замовника - Державне підприємство "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" на Філію "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Додатковою угодою №2 від 29.04.2016 сторони вирішили викласти у новій редакції пункт 2.2. договору, згідно із яким загальна вартість виконаних робіт становить 979946,62 грн.

Додатковою угодою № 3 від 29.04.2016 викладено у новій редакції пункт 11.1. договору, відповідно до умов якого, договір набирає чинності з дати підписання сторонами та діє до 01.07.2016, а в частині оплати робіт - до повного виконання зобов'язань.

Позивачем на виконання умов договору виконано, а Філією "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" прийнято виконану позивачем роботу з інвентаризації земельних ділянок ДТГО "Львівська залізниця" в м. Ковель Волинської області на суму 979946,62 грн., що підтверджується актом надання послуг №156 від 19.05.2016. Вказаний акт з боку відповідача підписаний та скріплений печаткою без зауважень та заперечень.

Відповідач в порушення умов договору вартість виконаних позивачем робіт на суму 979946,62 грн. не оплатив.

За поясненнями позивача, оскільки акт виконаних робіт між сторонами було підписано 19.05.2016, то останнім днем сплати за виконані позивачем роботи є 28.06.2016.

25.08.2016 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №1 від 25.08.2016 з вимогою про сплату заборгованості за договором № 75-11-15 від 27.11.2015 на проведення робіт з інвентаризації земель ДТГО "Львівська залізниця" на території м. Ковель Волинської області.

З урахуванням наведеного, у зв'язку із наявністю заборгованості за договором у розмірі 979946,62 грн. та простроченням виконання грошового зобов'язання, позивач за період з 29.06.2016 по 17.10.2016 нарахував 3% річних у розмірі 8835,58 грн. (згідно із заявою про зменшення позовних вимог).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши умови укладеного між сторонами договору №75-11-15 на проведення робіт з інвентаризації земель ДТГО "Львівська залізниця" на території м. Ковель Волинської області від 27.11.2015, суд дійшов висновку що зазначений договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Відповідно до акту надання послуг №156 від 19.05.2016 позивачем виконано роботи з інвентаризації земельних ділянок ДТГО "Львівська залізниця" в м. Ковель Волинської області на суму 979946,62 грн. Акт надання послуг №156 від 19.05.2016 підписаний відповідачем без заперечень та зауважень.

За результатами виконаних робіт по інвентаризації земельної ділянки регіональної філії "Львівська залізниця" в м. Ковель Волинської області (державний акт на право постійного користування землею І-ВЛ № 000668 від 21.04.1999), згідно із внутрішнім зобов'язанням від 10.12.2015 № Л/П-152793-НЮ, представниками ВП "Ковельська дистанція колії" регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" та філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" ПАТ "Укрзалізниця" був підписаний акт виконання внутрішнього зобов'язання № 25 від 19.05.2016.

Результати робіт, а саме технічна документація щодо інвентаризації земель Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" була передана генеральному замовнику, що підтверджено в судовому засіданні 27.12.2016 представником Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця". В судовому засіданні 27.12.2016 судом було оглянуто оригінали технічної документації по інвентаризації земельної ділянки регіональної філії "Львівська залізниця", надані представником третьої особи 3.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

В пункті 2.3. договору сторони передбачили, що розрахунки за виконані роботи здійснюється протягом 40 календарних днів з дати підписання між сторонами акту передачі-приймання робіт з інвентаризації земельної ділянки ДТГО "Львівська залізниця" в м. Ковель Волинської області в паперовій формі та після отримання коштів на розрахунковий рахунок від генерального замовника - ДТГО "Львівська залізниця".

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 212 ЦК України передбачено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

У розумінні вищенаведеної норми, настання або зміна прав та обов'язків ставиться в залежність від настання (ненастання) після укладення правочину в майбутньому певних обставин.

Однак, умова визначена у п. 2.3. договору (отримання коштів на розрахунковий рахунок від генерального замовника) не є ні визначенням строку/терміну виконання зобов'язання, адже не є подією, яка має неодмінно настати, ні відкладальною обставиною, оскільки у даному випадку вказана умова стосується лише обов'язків відповідача щодо оплати виконаних робіт, в той час як відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України відкладальна обставина має змінювати права та обов'язки сторін.

Також згідно із приписами ст. 854 ЦК України, договір підряду є оплатним, і обов'язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов'язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 614 ЦК України встановлено, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності (ч. 2 ст. 218 ГК України).

У відповідності до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У пункті 1.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

З урахуванням вищенаведеного, обов'язок відповідача здійснити оплату вартості виконаних позивачем робіт не ставить в залежність настання строку для оплати від надходження коштів від генерального замовника, у зв'язку із чим, відповідач мав здійснити оплату вартості виконаних позивачем робіт на суму 979946,62 грн. у строки, визначені п. 2.3. договору - до 28.06.2016.

Як підтверджено матеріалами справи відповідач оплату вартості виконаних позивачем робіт на суму 979946,62 грн. у строки, передбачені п. 2.3. договору, не здійснив.

Матеріалами справи підтверджено, що 25.08.2016 позивачем на адресу відповідача направлено претензію №1 від 25.08.2016 з вимогою про сплату заборгованості за договором №75-11-15 від 27.11.2015 на проведення робіт з інвентаризації земель ДТГО "Львівська залізниця" на території м. Ковель Волинської області.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором у розмірі 979946,62 грн. належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем не спростована.

Враховуючи викладене вище, оскільки, невиконане зобов'язання за договором у розмірі 979946,62 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 979946,62 грн.

Щодо заперечень відповідача та третьої особи 2, то суд зазначає наступне.

Договір №75-11-15 на проведення робіт з інвентаризації земель ДТГО "Львівська залізниця" на території м. Ковель Волинської області від 27.11.2015, за яким позивачем здійснені роботи з інвентаризації земельних ділянок ДТГО "Львівська залізниця" в м. Ковель Волинської області на суму 979946,62 грн. було укладено з Державним підприємством "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України".

Як вбачається із матеріалів справи, між Філією "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОДЕЛЬ" було укладено додаткову угоду № 1 від 02.12.2015 до договору №75-11-15 від 27.11.2015, відповідно до умов якої змінено назву замовника з Державного підприємства "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" на Філію "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", як нова юридична особа утворене згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Як вбачається із положень наведеного вище Закону України "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постанови Кабінету Міністрів України, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

В додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року за №200 до таких підприємств віднесено Державне підприємство "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" (ідентифікаційний код 01097415).

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" від 23.02.2014 №4442-VI, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Статут Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735.

Згідно із п. 2 Статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 735 від 02.09.2015, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником всіх прав та обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, враховуючи додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", у тому числі Державного підприємства "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України".

Дані відомості підтверджуються випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно із якою державна реєстрація новоутвореної юридичної особи проведена 21.10.2015. Державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" вчинено з внесенням запису про дані юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, до яких віднесено, зокрема, Державне підприємство "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України".

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відокремленим підрозділом ПАТ "Українська залізниця" є філія "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40123423).

Отже, у зв'язку із реорганізацією Державного підприємства "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" шляхом злиття відповідно до положень Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", між Філією "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "СОДЕЛЬ" було укладено додаткову угоду № 1 від 02.12.2015 до договору №75-11-15 від 27.11.2015, відповідно до якої замовником визначено Філію "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" ПАТ "Українська залізниця".

В силу положень ч. 1, ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

У відповідності до приписів чинного законодавства, у разі злиття, без виключень, переходять усі права та обов'язки юридичної особи, що припиняються у такий спосіб, до її правонаступника, новоутвореного підприємства.

Оскільки, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" стало правонаступником ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України", то укладення додаткової угоди № 1 від 02.12.2015 до договору №75-11-15 від 27.11.2015 не потребувало участі ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України". Протилежного нормами чинного законодавства не передбачено.

Зі змісту додаткової угоди № 1 від 02.12.2015 до договору №75-11-15 від 27.11.2015 вбачається, що остання укладена Філією "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі в.о. начальника філії Ковальчука В.В., який діяв на підставі довіреності № 987 від 01.12.2015 та в.о. заступника начальника Філії Нестеркіна О.О., який діяв на підставі довіреності № 979 від 01.12.2015.

Відповідно до пп. 9 п. 5.5 Положення про Філію "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" начальник філії на підставі довіреності та у межах своїх повноважень укладає, змінює та розриває договори, контракти, угоди та інші правочини від імені Товариства, в межах повноважень делегованих Товариством.

Згідно із п. 5.6. Положення про Філію "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", у випадку, коли виконання зазначених у пункті 5.5. цього Положення повноважень, передбачає витрату грошових коштів, відчуження, розпорядження майном, списання та/або вчинення правочинів (в тому-числі й з одним контрагентом та/або щодо одного класу товару/робіт/послуг сукупно за рік) на суму, більшу ніж еквівалент 10 000 доларів США за офіційним обмінним курсом Національного банку України, встановленим на дату вчинення такої витрати, відчуження/розпорядження, списання або правочину, керівник Філії має право здійснювати такі дії тільки після попереднього отримання письмового дозволу правління Товариства.

Згідно із довіреностями № 987 від 01.12.2015, № 979 від 01.12.2015 Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" уповноважено в.о. начальника філії Ковальчука В.В. та в.о. заступника начальника Філії Нестеркіна О.О. на вчинення правочинів, укладення, зміну та розірвання будь-яких договорів в межах діяльності філії. Вказане право не містить обмежень щодо суми таких договорів.

Ковальчук В.В. призначений виконуючим обов'язків начальника Філії протоколом засідання правління ПАТ "Українська залізниця" №3 від 02.11.2015.

Нестеркін О.О. призначений виконуючим обов'язків заступника начальника Філії протоколом засідання правління ПАТ "Українська залізниця" №6 від 26.11.2015.

Доказів скасування ПАТ "Українська залізниця" вищевказаних довіреностей матеріали справи не містять.

За таких обставин, заперечення щодо відсутності повноважень у Філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на укладення додаткової угоди №1 від 02.12.2015 є безпідставними.

Судом враховано, що згідно із ч. 2, ч. 3 ст. 107 ЦК України, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Проте, передавальний акт від 04.08.2015 не може містити зобов'язань відповідача зі сплати виконаних позивачем робіт на суму 979946,62 грн. по договору №75-11-15 від 27.11.2015, оскільки передавальний акт (складений 4 серпня 2015 року) передував укладенню договору (договір укладено 27 листопада 2015 року) та окрім того, роботи по вказаному договору були виконані позивачем також після складення передавального акту - 19.05.2016, що підтверджується актом надання послуг №156 від 19.05.2016.

Також судом прийнято до уваги, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про припинення ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України", однак, частина 6 статті 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" не покладає факт правонаступництва створеного Публічного акціонерного товариства за правами і обов'язками визначених підприємств Укрзалізниці в залежність від обов'язкового попереднього припинення зазначених підприємств, в тому числі і ДП "Дніпропетровський проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України".

З урахуванням вищенаведеного, заперечення відповідача, третьої особи 2 та посилання на нечинність додаткової угоди №1 від 02.12.2015 до договору №75-11-15 від 27.11.2015 спростовуються встановленими судом обставинами та є безпідставними.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 8835,58 грн. (нарахована за період з 29.06.2016 по 17.10.2016).

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Розрахунок 3% річних у сумі 8835,58 грн. є арифметично вірним, у зв'язку із чим, суд задовольняє позовні вимоги у цій частині.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє повністю позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СОДЕЛЬ" про стягнення заборгованості у розмірі 979946,62 грн. та 8835,58 грн. - 3% річних

Судовий збір за розгляд справи у розмірі 14831,73 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Також згідно із приписами ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд повертає позивачу зайво сплачений судовий збір в розмірі 1382,76 грн., про що винесено відповідну ухвалу.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, ) в особі Філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, будинок 39, код ЄДРПОУ ВП: 40123423) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"СОДЕЛЬ" (51200, Дніпропетровська обл., місто Новомосковськ, вул. Велика Ковалівка, будинок 24, квартира 29, ) 979946,62 грн. - заборгованість, 8835,58 грн. - 3% річних та судові витрати у розмірі 14831,73 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 23.01.2017.

Суддя С.О. Турчин