ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Справа № 922/2355/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Ковтонюк Л.В.,
Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши матеріали касаційної
скаргитовариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН"
напостанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.11.16 та рішення господарського суду Харківської області від 06.09.16
у справігосподарського суду Харківської області №922/2355/16
за позовомпублічного акціонерного товариства "Укрнафта"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН",
третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватне акціонерне товариство "Українська міжбанківська валютна біржа",
простягнення 648 657 316,78 грн.,
за участі представників сторін:

від позивача - Кеда А.В.,

від інших осіб - не з'явилися,

У С Т А Н О В И В:

15.07.2016 публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулися до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН" 648 657 316,78грн. заборгованості, обгрунтовуючи неналежне виконання останніми своїх зобов'язань за договорами купівлі-продажу нафти у частині повної та своєчасної оплати вартості отриманого товару.

06.09.2016 рішенням господарського суду Харківської області (суддя Прохоров С.А.), залишеним без змін 15.11.16 постановою Харківського апеляційного господарського суду (судді Хачатрян В.С., Медуниця О.Є., Шепітько І.І.) позов задоволено.

У касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН" посилалися на порушення попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, які просили скасувати, а справу направити для нового розгляду. Стверджували, що стартова ціна продажу нафти сирої була визначена невірно, оскільки при її розрахунку аукціонним комітетом помилково використано коефіцієнт барелізації на рівні 7,35. Зазначали, що призупинили розрахунки з позивачем за відвантажені обсяги нафти, очікуючи здійснення аукціонним комітетом перерахунку стартової ціни продажу нафти.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.

Як видно із матеріалів справи та установлено судами попередніх інстанцій, у відповідності до Порядку організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №570, 08.07.2015 було опубліковано оголошення про проведення 15.07.2015 аукціону №200 з продажу нафти сирої та газового конденсату власного видобутку. За наслідками його проведення переможцем по усім лотам запропонованої ПАТ "Укрнафта" до продажу нафти визнано ТОВ "Гарант-УТН".

Результати аукціону №200 оформлені 15.07.2015 аукціонними свідоцтвами, які підписані представниками продавця, покупця, біржі, секретарем аукціонного комітету, та затверджені протоколом аукціонного комітету.

16.07.2015 між ПАТ "Укрнафта" (продавець), ТОВ "Гарант-УТН" (покупець) та ПАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" (біржа) були укладені договори купівлі-продажу нафти за ціною продажу 11 318,16грн. з ідентичними умовами на поставку 128 560 тон нафти вартістю 1 455 062 649,60грн., за яким було сплачено гарантійний внесок у сумі 72 753 132,48грн. та поставлено 128 559,914 тон вартістю 1 455 061 676,24грн.

Актами приймання-передачі підтверджується виконання ПАТ "Укрнафта" своїх договірних зобов'язань у кількості та відповідно до графіків, що відповідають умовам договору. Факт поставки нафти ТОВ "Гарант-УТН" не заперечувався, як і не пред'являлись зауваження щодо якості та кількості товару.

31.07.2015 між сторонами були укладені додаткові угоди до договорів купівлі-продажу, якими визначено строк оплати - протягом 5 (п'яти) місяців з дати підписання додаткових угод, тобто не пізніше 31.12.2015.

Суди встановили, що підтверджується матеріалами справи, за поставлений товар ТОВ "Гарант-УТН" розрахувались частково, зокрема по договору А200/8063-Н товар оплачений на суму 7 122 532,70грн. З урахуванням правил Порядку №570, ПАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" перерахувала на рахунок позивача отриманий від відповідача гарантійний внесок на загальну суму 72 753 132,48грн. Отже загальна сума боргу ТОВ "Гарант-УТН" перед ПАТ "Укрнафта" за договорами купівлі-продажу нафти від 16.07.2015 склала 1 455 061 676,24 грн. (загальна вартість отриманого товару) - 72 753 132,48 грн. (перерахований відповідачем біржі, а біржею позивачу гарантійний внесок) - 733 651 226,98 грн. (сума коштів, фактично сплачених за товар) = 648 657 316,78 грн.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України та положень статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( ст. 530 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом ст.ст. 610, 611 ЦК України).

За змістом статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Установивши порушення відповідачем своїх зобов'язань стосовно повної та своєчасної оплати отриманого товару, що підтверджено належними доказами, наявними у матеріалах справи, попередні судові інстанції дійшли обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання заявника у касаційній скарзі щодо неправильного визначення аукціонним комітетом стартової ціни нафти сирої з підстав застосування невірного коефіцієнту барелізації не заслуговують на увагу, оскільки як вірно відзначили обидві судові інстанції, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували наявність претензій з боку ТОВ "Гарант-УТН" на стадії виконання договірних зобов'язань. Зазначена обставина не виправдовує бездіяльність боржника, не припиняє зобов'язальних відносин сторін, та не є підставою для звільнення від обов'язку виконати договірні зобов'язання.

Достатніх обґрунтувань, із посиланням на норми права, які б спростовували висновки попередніх судових інстанцій, заявником не наведено, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, при ухваленні яких здійснено всебічний, повний та об'єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надано належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам й твердженням сторін, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки доказів, що в силу положень ст.111-7 ГПК України не відноситься до компетенції касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 та рішення господарського суду Харківської області від 06.09.2016 у справі № 922/2355/16 - без змін.

Головуючий суддя В.Я. Карабань

Суддя Л.В. Ковтонюк

Суддя Н.М. Нєсвєтова