КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" січня 2017 р. Справа №5011-44/18931-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги державної податкової інспекції у

Центральному районі міста Миколаєва Головного управління

Державної фіскальної служби у Миколаївській області

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2016

у справі №5011-44/18931-2012 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою державної податкової інспекції у Оболонському районі місті Києва

Державної податкової служби

про банкрутство приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1"

()

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі №5011-44/18931-2012 задоволено заяви з кредиторськими вимогами до боржника товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Компанія "Столиця-Буд", Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Визнано поточні кредиторські вимоги ТОВ "Компанія "Столиця-Буд" на суму 66677504,86 грн - четверта черга, Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на суму 69815,8 грн - шоста черга, Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на суму 2756 грн - перша черга та на суму 117091,6 грн - третя черга, Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на суму 55508920,1 грн - третя черга та на суму 2090953,44 грн - шоста черга.

В задоволенні заяви Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області з кредиторськими вимогами до боржника на суму 88674,32 грн відмовлено. Заяву Державного спеціального проектного інституту Міністерства внутрішніх справ України з кредиторськими вимогами до боржника на суму 14400000 грн залишено без розгляду.

Заяву Державної податкової у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області з кредиторськими вимогами до боржника на суму 2429736,47 грн задоволено частково. Визнано поточні кредиторські вимоги на суму 1527423,15 грн - третя черга та на суму 10930,41 грн - шоста черга. Відмовлено у визнанні кредиторських вимог на суму 891382,91 грн.

Відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання майнових вимог до боржника на машиномісце АДРЕСА_1, 17, 1 поверх, договірною вартістю 96000,03 грн. Заяву Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 1700 грн залишено без розгляду.

Не погоджуючись, державна податкова інспекція у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі №5011-44/18931-2012 в частині відмови у визнанні вимог інспекції до боржника на суму 891382,91 грн, прийняти у цій частині нове рішення, яким визнати вимоги і включити до реєстру визнаних вимог кредиторів.

Розглянувши матеріали скарги, суд не вбачає підстав поновлення пропущених строків оскарження, прийняття скарги до розгляду з огляду не дотримання заявником вимог ГПК України, ненаведення і неподання належних і допустимих, переконливих доказів в обґрунтування наявності об'єктивних обставин, що зумовили пропуск встановленого строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду подається протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 93 ГПК України визначено, що апеляційний суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

За змістом п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" наголошено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Для вирішення судом питання про відновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК (п. 1 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123).

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Клопотання про відновлення процесуального строку повинно містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. Подання клопотання про відновлення строків не має своїм наслідком автоматичне поновлення пропущених строків.

Аналогічної правової позиції дотримався і Вищий господарський суд України в постанові від 08.11.2016 у справі №61/301-10.

Як вбачається з відбитку штампу відділення поштового зв'язку та ідентифікатора поштового відправлення апеляційна скарга була подана 05.01.2017 (направлена поштою), тоді як строк апеляційного оскарження ухвали від 07.12.2016 відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України сплив 12.12.2016.

Клопотання про поновлення пропущених строків апеляційного оскарження, як таке, не заявлено. Обґрунтувань причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, а тим більше доказів на підтвердження поважності такого пропуску, починаючи з 12.12.2016 і до 07.01.2017, які б позбавляли можливості подати апеляційну скаргу у встановлений строк, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст. 86, 91, 93, 94, 95, п. 2 ст. 97, ст. 106 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про поновлення строків апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі №5011-44/18931-2012 відмовити.

2. Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі №5011-44/18931-2012 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко