ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"24" січня 2017 р. Справа № 911/2159/16

за заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «РКДЗ», Київська обл., смт Рокитне

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Рокитнянський гранкарєр», Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Острів

про витребування майна із чужого незаконного володіння

в межах справи № 911/2159/16

за спільною заявою 1) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Євротехнології Груп», м. Київ () - Кредитор 1

2) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Техноекспорт», Київська обл., м. Бровари () - Кредитор 2

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Рокитнянський гранкарєр», Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Острів () - Боржник

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

учасники у справі згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/2159/16 за спільною заявою ТОВ «Євротехнології Груп» та ТОВ «Техноекспорт» про банкрутство ТОВ «Рокитнянський гранкарєр» за загальною процедурою банкрутства, передбаченою Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також «Закон про банкрутство»), прийнята до розгляду ухвалою суду від 12.07.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.08.2016 порушено провадження у справі № 911/2159/16; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво № 986 від 30.04.2013), вирішено інші процедурні питання у справі.

01.12.2016 до суду надійшла заява ТОВ «РКДЗ» від 30.11.2016 № 30/11-01 (вх. № 24943/16) з вимогами до Боржника про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.12.2016 вказану заяву прийнято до розгляду в межах провадження у справі № 911/2159/16 про банкрутство ТОВ «Рокитнянський гранкарєр»; розгляд заяви призначено на 24.01.2017; зобовязано відповідача надати суду в установленому порядку відзив (письмові пояснення) на подану заяву.

20.01.2017 до суду надійшов відзив ТОВ «Рокитнянський гранкарєр» від 20.01.2017 № 989/2016 (вх. № 1192/17) на заяву про витребування майна з чужого незаконного володіння.

24.01.2017 у судове засідання зявились представник Відповідача (Боржника) та розпорядник майна Боржника і надали пояснення у справі, проти поданої заяви заперечили з підстав, викладених у відзиві на заяву. Інші учасники у справі у судове засідання не зявились.

Детально дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника ТОВ «Рокитнянський гранкарєр» і розпорядника майна Боржника, судом встановлено таке.

У своїй заяві заявник ТОВ «РКДЗ» в порядку ст. 387 ЦК України просить суд витребувати від ТОВ «Рокитнянський гранкарєр» майно - граніт мегманіт (залишки при подрібненні фракції 0-10) в кількості 16 тис.тон.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 05.08.2016 при здійсненні виконавчого провадження було частково погашено заборгованість ТОВ «Рокитнянський гранкарєр» перед ТОВ «РКДЗ» в розмірі 320000,00 грн. шляхом передачі майна - граніт мегманіт (залишки при подрібненні фракції 0-10) в кількості 16 тис.тон., згідно з постановою про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 05.08.2016 (ВП № 50788954).

На даний час зазначене майно знаходиться на території Боржника за адресою: Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Острів, вул. Садова, 2/1.

12.10.2016 заявник ТОВ «РКДЗ» письмово звернувся до ТОВ «Рокитнянський гранкарєр» та розпорядника майна Боржника з вимогою про забезпечення доступу до майна з метою його подальшого вивезення з території Боржника. Однак вказана вимога залишена ТОВ «Рокитнянський гранкарєр» та розпорядника майна Боржника ОСОБА_2 без реагування.

В зв'язку з викладеним заявник відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 317, 321, 387 ЦК України вважає про наявність підстав для витребування зазначеного майна від Боржника на користь ТОВ «РКДЗ».

Заперечуючи проти заявлених вимог ТОВ «Рокитнянський гранкарєр» у відзиві зазначає про відсутність підстав для застосування ст. 387 ЦК України, оскільки на даний час саме Боржник є законним власником спірного майна, та винесення органом ДВС постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу в порядку Закону України «Про виконавче провадження» не є доказом набуття заявником права власності на вказане майно.

Так, згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За вказаним позовом позивачем може бути власник майна, який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особа, яка хоч і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором, зокрема на підставі цивільно-правових договорів, в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, встановлених законом.

Положеннями ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред., чинній станом на 05.08.2016 (дату винесення постанови про передачу майна стягувачу), майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Правовий аналіз вказаної вище норми свідчить про те, що право власності на таке майно виникає після оформлення безпосередньо постанови органу ДВС про передачу майна та акту державного виконавця, складеного за фактом передачі.

Однак заявник у заяві посилається лише на постанову Рокитнянського районного відділу ДВС ГТУ юстиції у Київській області від 05.08.2016, та як вбачається з наданих матеріалів, акт державного виконавця про передачу майна не складався у звязку з відсутністю фактичної передачі спірного майна.

У відповідності з правилами статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином заявником не доведено за допомогою належних та допустимих доказів факт набуття права власності на спірне майно - граніт мегманіт (залишки при подрібненні фракції 0-10) в кількості 16 тис.тон.

В той же час, згідно акту опису і арешту майна, складеного державним виконавцем Рокитнянського районного відділу ДВС ГТУ юстиції у Київській області від 19.06.2015 у ході зведеного виконавчого провадження № 50788954, було здійснено опис майна, що належить ТОВ «Рокитнянський гранкарєр», в тому числі готової продукції (граніт мегманіт) залишків при подрібненні фракції 0-10 в кількості 16 тис.тон.

Дані обставини спростовують твердження ТОВ «РКДЗ» щодо незаконності перебування спірного майна - граніт мегманіт (залишки при подрібненні фракції 0-10) в кількості 16 тис.тон. у володінні ТОВ «Рокитнянський гранкарєр».

За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку, що у відповідача ТОВ «Рокитнянський гранкарєр» зазначене майно знаходиться без відповідних правових підстав.

Враховуючи викладене вище, заява ТОВ «РКДЗ» про витребування майна із чужого незаконного володіння залишається судом без задоволення.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 4800,00 грн., сплаченого ТОВ «РКДЗ» за подання заяви про витребування майна із чужого незаконного володіння, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на ТОВ «РКДЗ».

Керуючись ст. 49, 86 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ТОВ «РКДЗ» від 30.11.2016 № 30/11-01 (вх. № 24943/16) про витребування майна із чужого незаконного володіння.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Суддя С.Ю. Наріжний