ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 лютого 2017 р. Справа № 902/576/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича без виклику учасників процесу, розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (пров. Шевченка, 12, м. Київ, 01001)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" (вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600)

про стягнення 219848932 грн 31 коп.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/576/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" про стягнення 219848932 грн 31 коп. за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №20-1435/2-1 від 27.05.2011р.

Ухвалою суду від 13.01.2017 року справу призначено до розгляду на 02.02.2017 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 24 січня 2017 року, відповідно до автоматизованого розподілу справ, справу № 902/576/16 передано на розгляд судді Матвійчуку В.В., в зв'язку з закінченням п'ятирічного строку перебування судді Тварковського А.А. на посаді судді та припиненням його повноважень зі здійснення правосуддя.

Ухвалою суду від 25.01.2017 року справу прийнято до провадження з призначенням до розгляду на 28.02.2017 року.

31.01.2017 року від позивача надійшла заява № 09-8-8/117 від 30.01.2017 року про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

1. Накласти арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд» (вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, Код ).

2. Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд» (вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, Код ).

3. Заборонити державним реєстраторам, та будь-яким іншим суб'єктам, що відповідно да закону можуть виконувати функції щодо державної реєстрації, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації зміни будь-яких відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань а також державної реєстрації реорганізації, припинення/ліквідації юридичної особи у будь-який спосіб (шляхом злиття, приєднання, виділення, поділу, об'єднання тощо) та державної реєстрації відповідних рішень щодо такого припинення, стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд» (вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, Код );

4. Заборонити державним реєстраторам, та будь-яким іншим суб'єктам, що відповідно да закону можуть виконувати функції щодо державної реєстрації, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації зміни будь-яких відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань а також державної реєстрації реорганізації, припинення/ліквідації юридичної особи у будь-який спосіб (шляхом злиття, приєднання, виділення, поділу, об'єднання тощо) та державної реєстрації відповідних рішень щодо такого припинення, стосовно будь-яких юридичних осіб, учасником яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд» (вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, Код ).

Розглядаючи заяву позивача № 09-8-8/117 від 30.01.2017 року про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як зазначається в п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;.

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В п.3 вказаної постанови зазначається, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 27.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (за договором Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Фуд" (за договором Позичальник), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" укладено кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 20-1435/2-1 згідно з предметом якого Банк зобов'язується надати Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 285 849 632,09 грн..

Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту кредитної лінії сум кредиту, з врахуванням договорів про внесення змін до кредитного договору, 12.04.2017 року.

За твердженням позивача, останній виконав свої зобов'язання з надання кредиту перед відповідачем належним чином, в підтвердження чого надає меморіальні ордери про виду кредиту та виписки про рух коштів по рахунках.

Однак, в обумовлені кредитним договором строки, відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав, проценти за користування кредитом не сплатив, і станом на 01.06.2016 року заборгованість останнього становить 219 848 932,31 грн..

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що протягом червня-липня 2016 року, відразу після отримання відповідачем вимоги № 09-8-1/664 від 12.04.2016 р. про дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором, в Господарському суді Вінницької області було припинено цілий ряд проваджень у справах за позовами до відповідача про стягнення заборгованості. Підставою припинення проваджень у всіх вказаних справах, було подання позивачем заяви про припинення провадження у справі у зв'язку з виплатою відповідачем (ТОВ «Терра Фуд») заявлених у позовах сум, включаючи пеню, інфляційні збитки, відсотки та витрати на оплату судового збору.

На думку позивача, дії відповідача щодо виплат коштів за вищезазначеними вимогами, незалежно від кінцевої мети, досягнення якої останній прагнув , в будь-якому випадку свідчать про стійкий намір відповідача ухилитись від виконання зобов'язань перед Позивачем, в тому числі шляхом витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем.

На забезпечення виконання зобов'язань за вищезгаданим кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 20-1435/2-1 (за яким у Відповідача виникла заборгованість що є предметом даного позову), було укладено ряд договорів застави (товарів в обороті, транспортних засобів, обладнання) та іпотеки. Такі договори було укладено між позивачем та рядом юридичних осіб, кінцевим бенефіціарним власником яких є ОСОБА_1 (а відповідач в окремих випадках є учасником таких юридичних осіб), а саме: ТДВ «Вапнярський молокозавод», ТОВ «Крижопільський сироробний завод», ТОВ «Молочна компанія «Дружба», ТОВ «Тульчинський маслосирзавод», ТОВ «Решетилівський маслозавод», .

Однак, після початку розгляду судом справи №902/576/16, учасниками всіх вищенаведених юридичних осіб було синхронно прийнято рішення про припинення всіх зазначених осіб шляхом їх ліквідації, які були одночасно зареєстровані у ЄДР 17 серпня 2016 року.

При цьому у випадку з ТОВ «Решетилівський маслозавод», ТОВ «Крижопільський сироробний завод» та ТОВ «Тульчинський маслосирзавод», вказаними рішеннями, крім іншого, було грубо порушено умови відповідних договорів застави корпоративних прав (укладених між Позивачем та учасниками зазначених юридичних осіб на забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором), а також відповідні вимоги ст. 50 Закону України «Про заставу», зокрема шляхом свідомого та навмисного вчинення дій, направлених на повне припинення існування предмета застави).

З приводу зазначених дій щодо ТОВ «Решетилівський маслозавод», ТОВ «Крижопільський сироробний завод» та ТОВ «Тульчинський маслосирзавод», Міністерством юстиції України, в порядку передбаченому ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», за відповідними скаргами позивача прийнято рішення про скасування державної реєстрації відповідних рішень учасників, чим підтверджено протиправність вказаних дій .

Виходячи з вищенаведених фактів та обставин, на думку позивача, очевидною є чітка схильність та твердий намір бенефіціарних власників відповідача, вдаватись до широкого спектру правових зловживань, направлених на уникнення виконання майнових зобов'язань перед позивачем.

Провівши оцінку встановлених обставин, змісту та суті позовних вимог, наведених вище законодавчих приписів в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з метою запобігання утрудненню чи неможливості виконання судового рішення та забезпечення гарантованого виконання рішення суду і належного захисту прав позивача виходячи із наявності зв'язку між таким заходом до забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно відповідача в межах суми позову та судових витрат і предметом позовної вимоги (стягнення грошових коштів) із врахуванням величини заявлених позовних вимог в грошовому виразі, з огляду на що очевидним є спроможність такого заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Дійшовши висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, суд виходив з того, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно відповідача, виходячи із змісту спірних правовідносин (стягнення грошових коштів), в подальшому може призвести до неможливості виконання судового рішення або ж суттєво утруднити його виконання, оскільки в разі задоволення позовних вимог позивача розмір заборгованості буде дуже суттєвим, що в подальшому може утруднити виконання рішення через відсутність грошових коштів у відповідача.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно відповідача в межах заявленого позову.

Виходячи зі змісту заяви та наявних матеріалів справи, обґрунтованою суд вважає вимогу позивача про заборону державним реєстраторам, та будь-яким іншим суб'єктам, що відповідно да закону можуть виконувати функції щодо державної реєстрації, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації зміни будь-яких відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань а також державної реєстрації реорганізації, припинення/ліквідації юридичної особи у будь-який спосіб (шляхом злиття, приєднання, виділення, поділу, об'єднання тощо) та державної реєстрації відповідних рішень щодо такого припинення, стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд».

Розглядаючи вимогу позивача про заборону державним реєстраторам, та будь-яким іншим суб'єктам, що відповідно да закону можуть виконувати функції щодо державної реєстрації, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації зміни будь-яких відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань а також державної реєстрації реорганізації, припинення/ліквідації юридичної особи у будь-який спосіб (шляхом злиття, приєднання, виділення, поділу, об'єднання тощо) та державної реєстрації відповідних рішень щодо такого припинення, стосовно будь-яких юридичних осіб, учасником яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд», суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, оскільки позивачем не доведено наявності у ТОВ "Терра Фуд" корпоративних прав у будь-яких юридичних осіб. До того ж, зазначена вимога, в даній редакції, не направлена на захист та відновлення порушеного права.

З урахуванням наведеного, заява позивача № 09-8-8/117 від 30.01.2017 року про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Суд зауважує, що зазначений захід забезпечення позову не позбавляє відповідача його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджає займатись господарською діяльністю як такою взагалі, а лише обмежує його право заставляти, продавати, уступати майно, яке належить йому на праві власності та на яке накладено арешт.

При цьому суд зазначає, що накладення арешту на майно відповідача не позбавляє його права вільно ним користуватись з метою виконання договірних зобов'язань за Договором по позову.

Заборона вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації зміни будь-яких відомостей стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд» є адекватним та співрозмірним заходом щодо запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, та не перешкоджає діяльності товариства.

На думку суду, застосування такого заходу є адекватним та співмірним предмету заявлених позовних вимог, забезпечить збалансованість інтересів сторін, не обмежує відповідача здійснювати господарську діяльність, а отже є доцільним.

Приймаючи рішення про задоволення заяви позивача судом взято до уваги також приписи законодавства та судову практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (див.справу "ОСОБА_2 проти Італії", заява № 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66).У справі "Кайсин проти України" Європейський суд наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обовязкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі "Бурдов проти Росії" Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невідємною стадією процесу правосуддя.

Згідно ч.2 ст.67 ГПК України про забезпечення позову виноситься ухвала.

У п.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначається, що про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам судового процесу (стаття 87 ГПК). Наказ про вжиття заходів до забезпечення позову не видається. Зазначена ухвала з урахуванням пункту 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа, а тому повинна відповідати вимогам статті 18 названого Закону, в тому числі бути скріплена гербовою печаткою.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" № 09-8-8/117 від 30.01.2017 року про забезпечення позову задовільнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд» (вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, Код ) в межах суми позову у розмірі 219848932 грн 31 коп..

3. Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд» (вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, Код ) в межах суми позову у розмірі 219848932 грн 31 коп..

4. Заборонити державним реєстраторам, та будь-яким іншим суб'єктам, що відповідно да закону можуть виконувати функції щодо державної реєстрації, вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації зміни будь-яких відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань а також державної реєстрації реорганізації, припинення/ліквідації юридичної особи у будь-який спосіб (шляхом злиття, приєднання, виділення, поділу, об'єднання тощо) та державної реєстрації відповідних рішень щодо такого припинення, стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд» (вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, Код ).

5. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" № 09-8-8/117 від 30.01.2017 року в іншій частині - відмовити.

6. Дана ухвала набирає законної сили в день її прийняття, є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

7. Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

8. Строк пред'явлення ухвали до виконання - протягом трьох років з дня прийняття.

9. Примірник ухвали, засвідчений гербовою печаткою суду, надіслати позивачу, копію ухвали відповідачу рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (пров. Шевченка, 12, м. Київ, 01001)

3 - відповідачу (вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600)