ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 січня 2017 року Справа № 903/1048/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Бондар С.В. і Селіваненко В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги дочірнього підприємства "АГРОФІРМА ЛУГА-НОВА" приватного підприємства "Універсам", с. Мишів Волинської області,

на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2016

зі справи № 903/1048/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - Підприємець), с. Замости Волинської області,

до дочірнього підприємства "АГРОФІРМА ЛУГА-НОВА" приватного підприємства "Універсам" (далі - Підприємство), с. Мишів Волинської області,

про стягнення 398 342,91 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 провадження у справі № 903/1048/14 було зупинено до набрання законної сили рішенням господарського суду Волинської області у справі № 903/63/16.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 30.08.2016 та від 12.12.2016 попередньо подані касаційні скарги Підприємства на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 зі справи № 903/1048/14 були повернуті скаржникові з одних і тих самих підстав, передбачених пунктами 3, 4, 5 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Підприємство 14.12.2016 (згідно з вхідним штампом суду апеляційної інстанції) втретє звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 14.12.2016 № 14/12-2, у якій просить змінити ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 зі справи № 903/1048/14 в мотивувальній її частині. До зазначеної касаційної скарги додано клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку на її подання із зазначенням причин його пропуску.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки остання подана з пропуском встановленого строку на оскарження, а клопотання про його відновлення не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обґрунтовуючи клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження, скаржник посилається на те, що Підприємство у встановлений законодавством строк подало касаційну скаргу на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 зі справи № 903/1048/14, однак з недоліками, про які зазначено в ухвалі Вищого господарського суду України від 12.12.2016, та які скаржником були невідкладно усунуті.

Згідно зі статтею 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

У відповідності до статті 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття (у даному випадку оскаржувана ухвала - з 05.04.2016).

Згідно з приписами частини третьої статті 105, статей 51, 110 ГПК України останнім днем для подання касаційної скарги було 25.04.2016.

Підприємством касаційну скаргу втретє подано 14.12.2016 (згідно з вхідним штампом суду апеляційної інстанції), тобто поза межами встановленого статтею 110 ГПК України двадцятиденного строку подання касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 53 ГПК України господарський суд, зокрема, за заявою сторони може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Діюче процесуальне законодавство не допускає довільного, не обмеженого у часі перегляду судових рішень.

Строки, протягом яких особи, що приймають участь у справі, мають право подати касаційну скаргу, встановлені статтею 110 ГПК України. При цьому зацікавлені особи на свій розсуд вирішують, скористатися їм правом на оскарження чи ні. В межах цих строків вони повинні визначитися з волевиявленням на звернення до суду.

Норми ГПК України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Звертаючись до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою Підприємством двічі не було дотримано вимог, яке чинне процесуальне законодавство встановлює до форми та порядку подання касаційної скарги, про що неодноразово було зазначено в ухвалах Вищого господарського суду України з посиланням на пункти 3, 4, 5 частини першої статті 1113 ГПК України.

Стаття 53 ГПК України передбачає оцінку господарським судом касаційної інстанції при вирішенні питання про відновлення строку обґрунтованості доводів скаржника.

По відношенню до особи, яка не реалізувала право на подачу касаційної скарги у визначений строк з поважних причин, викликаних об'єктивними і не залежними від заявника обставинами, застосовуються правила статті 53 ГПК України.

Враховуючи те, що скаржник вперше звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України у строк більше ніж через 3 місяці після винесення апеляційним господарським судом оскаржуваної ухвали від 05.04.2016, беручи до уваги тривалість усунення допущених недоліків при первісному зверненні з касаційною скаргою (скаржник звернувся з касаційною скаргою повторно після спливу 2,5 місяців з дня винесення ухвали Вищим господарським судом України від 30.08.2016), поважних причин щодо пропуску строку на касаційне оскарження скаржник не навів. При цьому, посилання скаржника на своєчасне оскарження відповідного судового акта є таким, що не відповідає дійсності, а попереднє оскарження з недотриманням процесуальних норм, до числа поважних не відноситься.

За таких обставин у задоволенні клопотання про відновлення строку слід відмовити.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Крім того, Вищий господарський суд України вдруге звертає увагу скаржника на те, що ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.07.2016 провадження у справі за апеляційною скаргою Підприємства на рішення господарського суду Волинської області у справі № 903/1048/14 поновлено, тобто дія оскаржуваної ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2016, якою було зупинено провадження у даній справі, закінчилася (вичерпана). Більше того, 09.08.2016 Рівненським апеляційним господарським судом за результатом апеляційного провадження прийнято постанову про залишення рішення місцевого господарського суду зі справи без змін (зазначені судові акти скасовані постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2016 з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції). За змістом приписів статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами (тобто, не зловживати ними, у тому числі, з метою умисного затягування судового процесу, шляхом подання апеляційних та касаційних скарг на процесуальні документи, дію яких вичерпано).

Керуючись статтею 53, пунктом 5 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити дочірньому підприємству "АГРОФІРМА ЛУГА-НОВА" приватного підприємства "Універсам" у відновленні строку подання касаційної скарги на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 зі справи № 903/1048/14.

2. Касаційну скаргу на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 зі справи № 903/1048/14 повернути дочірньому підприємству "АГРОФІРМА ЛУГА-НОВА" приватного підприємства "Універсам".

Суддя В. Палій

Суддя С. Бондар

Суддя В. Селіваненко