РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017Справа №910/21475/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Купній В.В.

розглянувши справу № 910/21475/16

за позовом державного підприємства «Національний спортивний комплекс

«Олімпійський»;

до громадської спілки «Органічна Україна»;

про стягнення 673,06 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Війтенко О.М., довіреність № 09 від 29.12.2016р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось державне підприємство «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» (надалі - позивач) з громадської спілки «Органічна Україна» (надалі - відповідач) про стягнення 673,06 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору № 01-03/16-1 про надання послуг від 01.03.2016р. у визначений строк не розрахувався за надані послуги в сумі 48 092,50 грн., за прострочення оплати яких нараховані пеня в сумі 553,66 грн., 38,47 грн. - 3% річних та 80,93 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2016р. порушено провадження у справі № 910/21475/16 та призначено її розгляд на 12.01.2017р.

Присутній у судовому засіданні 12.01.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 25.11.2016р. не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, суду не надіслав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі 25.11.2016р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та отримана останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2016 року між державним підприємством «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» (далі - позивач, за договором - виконавець) та громадською спілкою «Органічна Україна» (далі - відповідач, за договором - замовник) було укладено договір № 01-03/16-1 про надання послуг (далі Договір), відповідно до умов п.1.1 якого виконавець зобов'язується надати замовнику комплекс послуг з організації проведення конференції власними силами та/або силами третіх осіб, а замовник, в свою чергу, зобов'язується приймати надані виконавцем послуги та вчасно і в повному обсязі оплачувати їх на умовах даного Договору.

Як вбачається з наявних у справі доказів, на виконання умов договору позивачем за актом здачі-прийняття послуг № 105 від 03.03.2016р., копія якого залучена до матеріалів справи, а оригінал було оглянуто в судовому засіданні, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками, було надано відповідачу послуги на загальну суму 48 092,50 грн.

Пунктом 5.1. договору визначено, що загальна вартість послуг за даним договором визначається в Протоколі погодження вартості послуг, що є Додатком 3 до даного договору. Замовник зобов'язаний оплачувати виконавцю послуги, що надаються за цим договором, шляхом внесення авансового платежу в розмірі 100 (сто) % вартості послуг не пізніше, ніж за 1 (один) банківський день до дати проведення Конференції або дати початку проведення Конференції, якщо така Конференція проходитиме більше одного календарного дня.

Однак, відповідач, в порушення умов договору, отримані послуги оплатив частково в сумі 40 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 25 від 02.03.2016р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Оскільки отримані послуги відповідач не оплатив у повному обсязі, позивач 31.03.2016р. цінним листом, направив відповідачу претензію за вих. № 8-1/249 від 21.04.2016р. з вимогою про сплату боргу в сумі 8092,50 грн., а також пені - 487,77 грн., інфляційних втрат в сумі 80,93 грн. та 3% річних - 33,17 грн.

Відповідач здійснив оплату отриманих послуг у сумі 8092,50 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 57 від 29.04.2016р.

Отже, допустив прострочення виконання зобов'язання за договором з оплати наданих позивачем послуг на суму 48 092,50 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 553,66 грн., 38,47 грн. - 3% річних та 80,93 грн. - інфляційних втрат.

Згідно з приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не заперечений факт отримання послуг за представленим актом та не надано доказів своєчасної оплати послуг на суму 48 092,50 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача пені - 487,77 грн., інфляційних втрат в сумі 80,93 грн. та 3% річних - 33,17 грн. є обґрунтованою, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 6.8. договору сторонами передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, він сплачує на користь виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на день прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Спеціальним законом, що регулює договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за невчасне виконання грошових зобов'язань, є Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. № 543/96, відповідно до статті 3 якого, розмір пені за порушення грошового зобов'язання розраховується із суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені, визнав його необґрунтованим, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 486,45 грн., згідно з уточненим розрахунком суду.

Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати інфляційних втрат і річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Таким чином, оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат ґрунтується на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, підлягають задоволенню згідно розрахунку позивача, який судом перевірено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з громадської спілки «Органічна Україна» (04136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, 24-Б, кв. 22; ) на користь державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 55; ) пеню в сумі 486 грн. 45 коп., 38 грн. 47 коп. 3% річних, 80 грн. 93 коп. - інфляційних втрат та 1240 грн. 40 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 17.01.2017р.

Суддя А.І. Привалов