ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 січня 2017 р. Справа № 918/1222/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції у Рівненській області

до відповідача ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп"

про стягнення збитків в сумі 10 662 800 грн.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_2 (довіреність №3 від 15.12.2016р.).

Від відповідача : ОСОБА_3 (керівник; паспорт СР754265 від 21.08.2000р.).

ОСОБА_4 (довіреність №02 від 12.01.2017р.).

Суть спору: Державна екологічна інспекція у Рівненській області звернулася до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" про стягнення шкоди в розмірі 10 662 800 грн. 00 коп.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що на виконання постанови слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області Держекоінспекцією у Рівненській області видано наказ "Про проведення позапланової перевірки" від 12.06.2015р. №54 та оформлено направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 12.06.2012р. №10.

Державною екологічною інсгіекцією у Рівненській області в період з 16.06.2015 по 29.06.2015р. було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп". В ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" здійснює свою діяльність без спеціального дозволу на користування надрами, та, окрім того, здійснює централізоване водопостачання холодної води без дозволу на спецводокористування. У зв'язку із встановленням порушення природоохоронного законодавства позивачем нараховано збитки, заподіяні державі внаслідок самовільного використання води з підземного водоносного горизонту ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" за період з 01.01.2014р. по 01.06.2015р., розмір яких склав 10 662 800 грн., та пред'явлено претензію № 1718/04-07/15 від 25.09.2015 року, яка залишена без реагування. Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення збитків в розмірі 10 662 800 грн. У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 19, 21, 23, 64 Кодексу України про надра, ст.ст. 2, 48 Водного кодексу України.

Ухвалою суду від 17.11.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.11.2016р. Одночасно, вказаною ухвалою судом відстрочено Державній екологічній інспекції у Рівненській області сплату судового збору до 29.11.2016р.

Ухвалою суду від 29.11.2016р розгляд справи відкладено на 15.12.2016р., відстрочено сплату судового збору до 15.12.2016р.

09.12.2016р. представник відповідача, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог. Вказує, що ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" займається тільки наданням послуг (робіт) повязаних із підтриманням технічного обладнання ( водонапірних башт, артезіанських свердловин, насосних станцій, глибинних насосів, водопровідних мереж, водопровідних оглядових колодязів, санітарних зон) в належному стані. Зазначає, що ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" не надається послуг по водопостачанню в розумінні Водного кодексу, а лише надаються послуги по технічному обслуговуванню систем водопостачання та транспортування води. Стверджує, що ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" не є власником або орендарем земельної ділянки/водного обєкту, тому він не має можливості отримати дозвіл на спеціальне водокористування. Крім того, звертає увагу на те, що постановою СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області, у звязку з відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, 31.08.2015р. винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000175 від 09.02.2015р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, що полягає в порушенні встановлених правил використання надр. Зазначає, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" фактично здійснювалось надання послуг лише з транспортування води для споживачів, за що отримувалась плата від останніх.

Ухвалою суду від 15.12.2016р відстрочено сплату судового збору до 22.12.2016р.

В судовому засіданні 15.12.2016р. оголошувалась перерва до 22.12.2016р.

За клопотанням позивача в порядку ст. 69 ГПК України ухвалою суду від 22.12.2016р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 30.01.2017р. Одночасно, вказаною ухвалою судом розгляд справи відкладено на 17.01.2017р., відстрочено Державній екологічній інспекції у Рівненській області сплату судового збору до 17.01.2017р.

В судовому засіданні 17.01.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав вказаних у позовній заяві, у свою чергу, представники відповідача заперечили позовні вимоги з підстав вказаних у відзиві.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України № 454/2011від 13.04.2011 року, Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до вказаного Положення, Державна екологічна інспекція у Рівненській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України і входить до сфери її управління.

На виконання постанови слідчого відділення РВ УМВС України в Рівненській області про призначення перевірки від 03.06.2015р. по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 09.05.2015р., з метою проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" (м. Рівне, вул. Нижньодворецька, 43) та Грушвицькою сільською радою (с. Грушвиця, Рівненський район), відповідно до ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", п.8 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін та визнання таких, що втратила чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014р. та ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" Державною екологічною інспекцією у Рівненській області видано наказ "Про проведення позапланової перевірки" №54 від 12.06.2015р. (а.с. 10).

12.06.2015р. оформлено направлення № 10 на проведення позапланової перевірки дотримання природоохоронного законодавства відповідачем (а.с. 10 зворот).

26.06.2015р. позивачем складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами.

Відповідно до вказаного Акту встановлено, що ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" здійснює свою діяльність без спеціального дозволу на користування надрами та здійснює централізоване водопостачання холодної води без дозволу на спеціальне водокористування (а.с. 11-17).

Як встановлено позивачем в ході перевірки, відповідно до статуту ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп", затверджених загальними зборами підприємства протоколом №1 від 11.04.2011р., однією зі сфер діяльності є надання комунальних послуг і послуг по водозабезпеченню та водовідведенню, інших платних послуг установам, підприємствам, селянським, фермерським господарствам та населенню.

ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" представлена ліцензія серія АГ №580295 від 05.08.2011р. на централізоване водопостачання, строк дії якої з 07.07.2011р. по 07.07.2016р.

На час проведення позапланової перевірки ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" укладено ряд договорів, а саме:

- Договір на передачу водопровідних мереж, свердловин та водопровідної башти на технічне обслуговування в с. Грушвиця, Рівненського району від 01.08.2012р. (а.с. 91-93);

- Договір на передачу свердловин та водонапірних веж на технічне обслуговування в с. Шпанів та с. Хотин, Рівненського району від 01.07.2012р. (а.с. 103-104);

- Договір на передачу водопровідних мереж, свердловин та водопровідної башти на технічне обслуговування в с. Дядьковичі, Рівненського району від 06.08.2012р. (а.с. 94-96);

Договір на передачу свердловин та водонапірних веж на технічне обслуговування в с. Виликий Житин, Рівненського району від 01.08.2012р. (а.с. 97-99);

- Договір на передачу водопровідних мереж, свердловин та водопровідної башти на технічне обслуговування в с. Обарів, Рівненського району від 01.08.2012р. (а.с. 85-87);

- Договір на передачу свердловин та водонапірних веж на технічне обслуговування в с. В. Омеляна, Рівненського району від 01.08.2012р. (а.с. 79-81);

- Договір на передачу свердловин та водонапірних веж на технічне обслуговування в с. М. Шпаків та с. Заріцьк, Рівненського району від 02.01.2013р. (а.с. 100-102);

- Договір на передачу водопровідних мереж, свердловин та водопровідної башти на технічне обслуговування в с. Кустин, Рівненського району від 06.07.2012р. (а.с. 82-84);

- Договір на передачу свердловин та водонапірних веж на технічне обслуговування в с. Верхівськ, Рівненського району від 02.01.2013р. (а.с. 88-89).

Згідно довідки наданої ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" кількість води отриманої абонентами становить за 2014 рік 85,7 тис. м3 та за 5 місяців 2015 року 30,2 тис. м3.

У звязку із виявленими порушеннями на директора ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" ОСОБА_3, 26.06.2015р. Державною екологічною інспекцією у Рівненській областіскладено протокол №2-6 про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого винесено постанову №1-6 від 26.06.2015р., за якою директора ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. Суму штрафу сплачено у добровільно порядку, що стверджується наявною в справі квитанцією № 291 від 30.06.2015р. (а.с. 21-23).

У подальшому, на підставі акту перевірки, згідно "ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 20.07.2009р. №389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 14.08.2009р. за №767/16783, Державною екологічною інспекцією у Рівненській області проведено розрахунок збитків заподіяних ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" самовільним водокористуванням та надрокористуванням, за період з 01.01.2014р. по 01.06.2015р. без спеціального дозволу на користування надрами та без дозволу на спеціальне водокористування на суму 10 662 800 грн. 00 коп.

Враховуючи вище викладене, Державна екологічна інспекція у Рівненській області звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" про стягнення збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства в сумі 10 662 800 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.151 ГК України порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Стаття 2 Водного кодексу України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об'єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Тобто, прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 19 Кодексу України Про надра надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статей 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування право на їх використання.

Разом із тим Кодекс України Про надра передбачає випадки, за яких господарюючі суб'єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу (стаття 21 Кодексу України про надра).

Згідно ч. 1 ст. 23 Кодексу України Про надра землевласники та землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб'єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб. У свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Однією з обов'язкових умов для звільнення суб'єкта господарювання від необхідності отримання дозволу на користування надрами є видобування води з метою її використання для власних господарсько-побутових потреб.

Із аналізу приписів глави 11 (спеціальне водокористування для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення), глави 13 (особливості спеціального водокористування та користування водними об'єктами для потреб галузей економіки) ВК України та приписів глави 2 (надання надр у користування), глави 4 (плата за користування надрами) Кодексу України Про надра вбачається, що законодавець відносить господарсько-побутові потреби до потреб населення, натомість, виробничі потреби підприємства охоплюються поняттями "водокористування для потреб галузей економіки" та "промислові потреби".

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно Акту перевірки, складеного Державною екологічною інспекцією в Рівненській області, ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" за 2014 рік видобуто 85,7 тис. м3 та за 5 місяців 2015 року видобуто 30,2 тис. м3.

За розрахунком суду, кількість видобутої води не перевищує допустимі 300 кубічних метрів на добу (85700 м3 : 365 днів = 234,205479452 м3 на добу; 30200 м3 : 151 днів = 200 м3 на добу).

Відтак, на переконання суду, відповідач не може нести майнову відповідальність за самовільне використання надрами та водокористування, оскільки він здійснював транспортування підземних вод для господарсько-питного водопостачання населення, що не перевищувало 300 кубічних метрів на добу, що з урахуванням приписів частини 3 статті 19 та частини 1 статті 23 Кодексу України Про надра звільняє водокористувача від обов'язку отримання спеціальних дозволів, та не є самовільним.

Цей висновок цілком узгоджується також з правовою позицією Верховного суду України у постанові від 01 квітня 2015 року в справі № 922/2610/14, в який Верховним судом надано аналіз наведених вище норм законодавства та застосування їх до подібних правовідносин. Наявність окремого нормативного регулювання відносин водокористування та користування надрами зумовлює існування двох дозволів для використання субєктами господарювання водних ресурсів, проте видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу для власних господарсько-побутових потреб є правомірним.

Крім того, суд звертає увагу на постанову СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000175 від 09.02.2015р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, саме на підставі якого Державною екологічною інспекцією у Рівненській області було проведено позапланову перевірку дотримання природоохоронного законодавства ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп". Так, вищезазначеною постановою встановлено, що ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Рівненський райсількомунгосп" фактично здійснювалось лише надання послуг з транспортування води для споживачів. Також відповідною постановою зазначене кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Пунктами 3.3., 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 роз'яснено, що якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення. У разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Оскільки, судом було відстрочено Державній екологічній інспекції у Рівненській області сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі, проте, станом на час прийняття рішення сплата судового збору в повному обсязі позивачем не здійснена, то судові витрати підлягають достягненню з відповідача в доход Державного бюджету.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" визначено, що станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378 гривень.

Згідно із пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206700,00 грн.).

Оскільки, сума заявлених вимог становила 10 662 800 грн. 00 коп., за подання даного позову позивач мав сплатити 159 942 грн. 00 коп. Всього, Державною екологічною інспекцією у Рівненській області сплачено 124 583 грн. 12 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 465 від 09.12.2016р. на суму 48 383 грн. 12 коп., №481 від 16.12.2016р. на суму 616 грн. 88 коп., №482 від 16.12.2016р. на суму 71 383 грн. 12 коп. та №487 від 22.12.2016р. на суму 4 200 грн. 00 коп.

Отже, судовий збір у сумі 35 358 грн. 88 коп. 83,12= 35358,88) підлягає стягненню з позивача на користь державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Державної екологічної інспекції у Рівненській області (вул. Курчатова,11, м. Рівне, 33018, ) в доход державного бюджету України 35 358 грн. 88 коп. (тридцять пять тисяч триста пятдесят вісім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення підписане суддею 23 січня 2017р.

Суддя Горплюк А.М.