ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р.Справа № 922/4395/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_2, м. Харків
до ТОВ "Оптор і К", м.Харків
про зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3 за довіреністю №58 від 10.01.2017

відповідача - ОСОБА_4 за довіреністю №14 від 19.01.2017

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (Позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю ОПТОР І К (Відповідач), провести аудиторську перевірку фінансово-господарської діяльності товариства за період з 01.10.2013 року по 30.09.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог вказує на порушення корпоративних прав та законних інтересів Позивача як учасника товариства.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Також представник позивача звернувся до суду із заявою (вх. № 571 від 11.01.2017) про долучення до матеріалів справи документів згідно ухвали суду та надав додаткові пояснення до позову (вх. № 597 від 11.01.2017), які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Розгляд справи було відкладено на 23 січня 2017 року.

В судовому засіданні, яке розпочалося 23 січня 2017 року були оголошені перерви до 25 січня та до 26 січня 2016 року.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 1737 від 19.01.2017) в якому проти позову заперечує повністю. Обставини викладені у відзиві були досліджені судом, відзив долучено до матеріалів справи.

Також представник відповідача звернувся до суду з клопотаннями (вх. № 1736 від 19.01.2017 та вх. № 2321 від 24.01.2017) про долучення до матеріалів справи доказів, поданих до суду, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Позивач надав суду додаткові пояснення до позову (вх. №2400 від 25.01.2017), які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Позивач в судовому засіданні від 26.01.2017 р. підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд задовольнити їх. Відповідач в судовому засіданні 26.01.2017 р. проти позову заперечував та просить суд у позові відмовити.

Норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в судові засідання з'являлися повноважні представники сторін які надавали письмові пояснення та заперечення, докази на підтвердження власних правових позицій, внаслідок чого справа може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду спору.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

До господарського суду Харківської області звернулась ОСОБА_2 як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТОР І К» з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТОР І К» про зобов'язання проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТОР І К» за період з 01.10.2013 року по 30.09.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення директором ТОВ «ОПТОР І К» його права як учасника даного товариства, який володіє 20% статутного капіталу, на здійснення контролю діяльності виконавчого органу ТОВ «ОПТОР І К».

Як вбачається із Статуту ТОВ «ОПТОР І К» (п.п. 1.2 Статті 1), Товариство створене та діє відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про господарські товариства" та інших законодавчих актів України з метою отримання прибутку згідно із законодавством України. Учасниками Товариства, відповідно до п.1.2. Статуту є:

1) ОСОБА_5, яка має частку в статутному капіталі в розмірі 50% статутного капіталу;

2) ОСОБА_2, яка має частку в статутному капіталі в розмірі 20% статутного капіталу.

3) ОСОБА_6, який має частку в статутному капіталі в розмірі 20% статутного капіталу.

4) ОСОБА_7, яка має частку в статутному капіталі в розмірі 10% статутного капіталу.

19.09.2016 р. Загальними зборами учасників ТОВ «ОПТОР І К»прийняте рішення (протокол №31 від 19.09.2016р.) про проведення аудиторської перевірки господарської діяльності ТОВ «ОПТОР І К» за період з 01.10.2013 року по 30.09.2016 року, проведення якої вирішено почати з 01.11.2016 року.

26.10.2016 р.ОСОБА_2, як учасником товариства, з ТОВ «Аудиторська фірма «Фосстіс-аудит» було укладено договір про проведення аудиту (аудиторської перевірки) відповідача.

Керівником ТОВ «ОПТОР І К» ОСОБА_5 в наданні доступу до документів аудитору з метою проведення перевірки було відмовлено без зазначення причин, що підтверджується «Актом про ненадання доступу учаснику ТОВ «ОПТОР І К» до документації Товариства проведення аудиторської перевірки» від 11.11.2016 р.

28.10.2016р. Загальними зборами учасників ТОВ «ОПТОР І К» прийняте рішення (протокол №32 від 28.10.2016 р.) про не призначення ревізійної комісії.

21.12.2016 року керівником ТОВ «Аудиторська фірма «Фосстіс-Аудит» на адресу керівника ТОВ «ОПТОР І К» було направлено листа з проханням надати можливість та забезпечити умови для проведення аудитором перевірки ТОВ «ОПТОР І К» за період з 01.102013 р. по 30.09.2016 р. відповідно до рішення Загальних зборів учасників від 19.09.2016р. та на підставі договору.

За твердженням позивача, перевірка проміжної фінансової звітності ТОВ «ОПТОР І К» відповідно до Міжнародних стандартів аудиту за період з 01.10.2013 р. по 30.09.2016 р. року не проведена.

Позивачем неодноразово направлялись на адресу відповідача листи з вимогою про надання документів для перевірки (лист від 26.008.2016 р., 19.09.2016р., 28.10.2016 р.).

Таким чином, позивач вважає, що його корпоративне право, як учасника товариства на здійснення контролю діяльності виконавчого органу ТОВ «ОПТОР І К» порушено, у зв'язку з чим ОСОБА_2 була змушена звернутись до суду за захистом свого корпоративного права.

Відповідачем в судовому засіданні було надано копію договору від 15.12.2016 р. між ТОВ «ОПТОР І К» та ПП «ПРИВАТНА АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ЄВРОАУДИТ» , №15/12-2016 про надання аудиторських послуг та копію квитанції до касового ордеру №18 від 10.01.2017 та довідки від 24.01.2017.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 15 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року N 435- IV закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також права на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, передбачений чинним законодавством (ч. 1 ст.16 ЦК України).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТОР І К» діє на підставі статуту. Відповідно до п.п. 12.6, 12.7 ст.12 статуту товариства, директор підзвітній загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень; контроль за діяльністю директора виконує ревізор, який вибирається загальними зборами учасників товариства з їх числа.

Тобто виконання усіх рішень загальних зборів учасників товариства, відповідно до статуту товариства повинно бути організовано директором.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом, одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст.146 Цивільного кодексу України контроль за діяльністю виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю здійснюється у порядку, встановленому статутом та законом. Для здійснення контролю за фінансовою діяльністю товариства з обмеженою відповідальністю згідно з рішенням його загальних зборів, а також в інших випадках, встановлених законом і статутом Товариства, може призначатися аудиторська перевірка. Порядок проведення аудиторських перевірок діяльності та звітності товариства з обмеженою відповідальністю встановлюється статутом товариства і законом. На вимогу будь-кого з учасників товариства може бути проведено аудиторську перевірку річної фінансової звітності товариства із залученням професійного аудитора, не пов'язаного майновими інтересами з товариством чи з його учасниками. Витрати, пов'язані з проведенням такої перевірки, покладаються на учасника, на вимогу якого проводиться аудиторська перевірка, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Згідно ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про господарські товариства" перевірки фінансової діяльності товариства здійснюються державними податковими інспекціями, іншими державними органами у межах їх компетенції, ревізійними органами товариства та аудиторськими організаціями.

Згідно зі ст. 18ЗаконуУкраїни"Про господарські товариства" товариство веде бухгалтерський облік, складає і подає статистичну інформацію та адміністративні дані у порядку, встановленому законодавством. Достовірність та повнота річної фінансової звітності товариства повинні бути підтверджені аудитором (аудиторською фірмою). Обов'язкова аудиторська перевірка річної фінансової звітності товариств з річним господарським оборотом менш як двісті п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів проводиться один раз на три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Господарського кодексу України, учасники господарського товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); одержувати інформацію про товариство. На вимогу учасника товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо; вийти в передбаченому установчими документами порядку зі складу товариства.

Вище зазначеним підтверджується право учасника товариства на отримання інформації щодо фінансово-господарської діяльності товариства, а ненадання йому такої інформації свідчить про порушення товариством його корпоративних прав.

Згідно з ч. 1ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частини прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Пунктом 17.3 ст. 17 статуту товариства встановлено, що перевірки фінансової діяльності товариства здійснюються державними податковими інспекціями, іншими державними органами у межах їх компетенції, аудиторськими організаціями, залученими на договірній основі.

Тобто, статут ТОВ «ОПТОР І К» не містить інших додаткових положень щодо процедури та призначення аудиторських перевірок, окрім встановлених у спеціальних законах (Законі «Про господарські товариства» та Законі «Про аудиторську діяльність»).

П. 9.3. статуту товариства встановлено, що учасники мають право приймати участь у керуванні справами Товариства в порядку, визначеному Установчим договором (за його наявності) та статутом товариства.

П. 12.1. статуту товариства встановлено, що вищим органом товариства є Загальні Збори учасників.

П. 12.2. статуту товариства передбачено, що до компетенції зборів відноситься визначення основних напрямків діяльності товариства та затвердження його планів та звітів про їх виконання, затвердження річних результатів діяльності товариства, включаючи його філії та представництва, дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілення прибутку, визначення порядку покриття збитків.

П. 12.6. статуту товариства передбачено, що виконавчим органом товариства є директор. Директор забезпечує належне виконання рішень загальних зборів учасників товариства. Директор підзвітний зборам учасників і організовує виконання їх рішень.

До матеріалів справи не було надано належних доказів того, що директором товариства саме на виконання вимог вищезазначеного рішення загальних зборів учасників від 19.09.2016р. щодо проведення аудиторської перевірки господарської діяльності ТОВ «ОПТОР І К» за період з 01.10.2013 року по 30.09.2016 року, початок якої - 01.11.2016 р. було укладено договір №15/12-2016 від 25.12.2016 р. між ТОВ «ОПТОР І К» та ПП «ПРИВАТНА АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ЄВРОАУДИТ» про надання аудиторських послуг.

Відповідно до п.1.1. договору №15/12-2016 від 15.12.2016 р., замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов'язки з надання аудиторських послуг згідно МССП 4400 «Завдання з виконання узгоджених процедур стосовно фінансової інформації». Метою завдання є виконання процедур щодо документальної перевірки фінансово-господарської діяльності Замовника з питань дотримання законодавства за період з 01.10.2013 р. по 30.09.2016р.

П.2.15. договору №15/12-2016 від 15.12.2016 р. визначено, що строком проведення перевірки є період з 10.01.2017 р. по 28.02.2017 р.

П.3.1. договору №15/12-2016 від 15.12.2016 р. визначено, що вартість послуг Аудитора складає 30 000,00 грн. без ПДВ.

П.3.2.договору №15/12-2016 від 15.12.2016 р. визначено, що замовник перераховує виконавцю передоплату в розмірі 50% від вартості робіт, передбачених Сторонами.

Ст. 3 Закону «Про аудиторську діяльність» встановлює, що аудит - перевірка даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності суб'єкта господарювання з метою висловлення незалежної думки аудитора про її достовірність в усіх суттєвих аспектах на відповідність вимогам законів України, положень (стандартів) бухгалтерського обліку або інших правил (внутрішніх положень суб'єктів господарювання) згідно із вимогами користувачів.

Крім того, ст. 9 цього ж закону закріплено, що органи управління суб'єкта господарювання несуть відповідальність за повноту і достовірність документів та іншої інформації, які надаються аудитору (аудиторській фірмі) для проведення аудиту чи надання інших аудиторських послуг.

Ст. 363 Господарського кодексу України встановлює, що аудит здійснюється незалежними особами (аудиторами), аудиторськими організаціями, які уповноважені суб'єктами господарювання на його проведення.

Ст.17 Закону «Про аудиторську діяльність» встановлює, що аудит проводиться на підставі договору між аудитором (аудиторською фірмою) та замовником. Замовник має право вільного вибору аудитора (аудиторської фірми) з дотриманням вимог цього Закону.

Крім того, відповідно до п.2.25 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 року № 04-5/14 «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин»у вирішенні спорів за позовами учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю або акціонерів, що у сукупності володіють більше ніж 10 відсотками акцій, про спонукання товариства провести аудиторську перевірку діяльності та звітності товариства згідно з статтями 146, 162 ЦК України господарським судам належить враховувати, що передбачене зазначеними статтями право учасників (акціонерів) спрямоване на контроль діяльності виконавчого органу, а тому є складовою права на управління товариством у передбаченому законом і установчими документами порядку. Порядок пред'явлення учасниками (акціонерами) вимоги про проведення аудиторської перевірки визначається статутом товариства. За відсутності відповідних положень у статуті товариства господарським судам слід виходити з того, що організаційне забезпечення аудиторської перевірки діяльності та звітності товариства на вимогу його учасників (акціонерів), зокрема укладення договору з аудитором (аудиторською фірмою), надання аудиторові відповідних документів та інше забезпечення роботи аудитора, здійснюється товариством в особі виконавчого або іншого органу, уповноваженого на це статутом, а не учасниками (акціонерами) товариства. Строки розгляду господарським товариством вимог його учасників (акціонерів) про проведення аудиторської перевірки визначаються статутом товариства. Якщо у статуті відповідні положення відсутні, господарським судам слід виходити з розумних строків, необхідних для розгляду та виконання таких вимог.

З вищенаведеного вбачається, що директором Товариства в рамках прийнятого загальними зборами учасників рішення від 19.09.2016 р. щодо проведення аудиторської перевірки та строку її початку, аудиторська перевірка не була розпочата та не проведена на момент розгляду справи в суді. Директор не здійснив організаційне забезпечення проведення аудиторської перевірки в строки, встановлені рішенням загальних зборів учасників товариства від 19.01.2016р.

Докази, надані відповідачем під час розгляду справи щодо оплати по договору в розмірі 50% передоплати від вартості робіт (касовий ордер від 10.01.2017) та щодо початку аудиторської перевірки не можуть бути прийняті судом як достатні та належні, так як відповідно до п.3.2. договору №15/12-2016 від 15.12.2016 р. замовник повинен перерахувати Виконавцю передоплату в розмірі 50% від вартості робіт, передбачених сторонами.

Відповідно до ст. 1087 Цивільного кодексу України, розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Якщо інше не встановлено законом, то розрахунки між зазначеними особами можуть здійснювались і готівкою.

Пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. №22, визначено, що безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Постановою Правління Національного банку України «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» встановлено такі обмеження щодо готівкових розрахунків протягом дня:

- для підприємств (підприємців) між собою протягом одного дня в розмірі 10 000 гривень.

Виходячи з вищевикладеного, розрахунок між ТОВ «ОПТОР І К» та ПП «ПРИВАТНА АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ЄВРОАУДИТ» було проведено з порушенням норм діючого законодавства.

Крім того, відповідач не надав суду аудиторського висновку щодо проведеної перевірки на Товаристві за період з 01.10.2013 р. по 30.09.2013 р. як доказ того, що період часу, визначений в рішенні загальних зборів товариства від 19.09.2016 р. як такий, що підлягає аудиторській перевірці перевірений ПП «ПРИВАТНА АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ЄВРОАУДИТ».

Відповідачем, також не було виконано вимоги ст.146 Цивільного кодексу України, яка носить імперативний характер, щодо покладання витрат по договору на надання аудиторських послуг на учасника, який є ініціатором такої перевірки, тобто на позивача.

Позивачем доведено в судовому порядку факт понесення витрат на оплату послуг аудитора по договору від 26.10.2016 р. про проведення аудиту (аудиторської перевірки), укладеного з Аудиторською фірмою «Фосстіс-аудит».

Крім того, позивачем доведено в судовому порядку, що його право, як учасника товариства на здійснення контролю діяльності виконавчого органу ТОВ «ОПТОР І К» порушується.

Відповідачем в судовому порядку не доведено факту порушення позивачем при пошуку та укладанні договору з Аудиторською фірмою «Фостіс-аудит» вимог статті 20 Закону України «Про аудиторську діяльність», яка передбачає що забороняється проведення аудиту:

1) аудитором, який має прямі родинні стосунки з членами органів управління суб'єкта господарювання, що перевіряється;

2) аудитором, який має особисті майнові інтереси в суб'єкта господарювання, що перевіряється;

3) аудитором - членом органів управління, засновником або власником суб'єкта господарювання, що перевіряється;

4) аудитором - працівником суб'єкта господарювання, що перевіряється;

5) аудитором - працівником, співвласником дочірнього підприємства, філії чи представництва суб'єкта господарювання, що перевіряється;

6) якщо розмір винагороди за надання аудиторських послуг не враховує необхідного для якісного виконання таких послуг часу, належних навичок, знань, професійної кваліфікації та ступінь відповідальності аудитора;

7) аудитором в інших випадках, за яких не забезпечуються вимоги щодо його незалежності.

Членам адміністративних, керівних та контролюючих органів аудиторських фірм, які не є аудиторами, а також засновникам, власникам, учасникам аудиторських фірм забороняється втручатися в практичне виконання аудиту в спосіб, що порушує незалежність аудиторів, які здійснюють аудит.

Позивач в судовому засідання 25.01.2017 р. надала пояснення, що згідно офіційної інформації з сайту ПП «ПРИВАТНА АУДИТОРСЬКА ФІРМА «ЄВРОАУДИТ», одним із аудиторів даного підприємства є ОСОБА_8, яка пов'язана давніми дружніми стосунками з керівником ТОВ «ОПТОР І К» - ОСОБА_9. Крім того, даний аудитор на протязі багатьох років проводила семінари та аудиторські перевірки всіх підприємств, де ОСОБА_5 була керівником або мала безпосереднє відношення до органів управління, тобто вимоги щодо незалежності аудиторів ПП «ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЄВРОАУДИТ» при проведенні аудиторської перевірки товариства на підставі договору від 15.12.2016 р. позивач поставила під сумнів.

Позивач, що є учасником ТОВ «ОПТОР І К» із часткою 20%, на підставі наведених норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України "Про господарські товариства", «Про аудиторську діяльність» та положень Статуту Товариства має право вимагати проведення аудиторської перевірки діяльності Товариства. Дане право учасника при своїй реалізації кореспондується із обов'язком директора (як виконавчого органу Товариства) надати можливість для проведення такої перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст.92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

За таких обставин, господарський суд, всебічно повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи та подані сторонами докази, дійшов висновку, що відповідач уникає виконання свого обов'язку щодо проведення аудиторської перевірки на вимогу позивача відповідно до рішення загальних зборів учасників товариства від 19.09.2016 р. та договору про проведення аудиту (аудиторської перевірки) від 26.10.2016 р., укладеного з Аудиторською фірмою «Фосстіс-аудит», на підставі норм чинного законодавства та статуту, внаслідок подання такої вимоги позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позов та зобов'язати відповідача ТОВ «ОПТОР І К» виконати вимогу учасника «ОПТОР І К» ОСОБА_2 про проведення аудиту (аудиторської перевірки) за період з 01.10.2013 року по 30.09.2016 року з метою висловлення аудитором думки про те, чи фінансова звітність відображає достовірно, в усіх суттєвих аспектах фінансовий стан товариства, його фінансові результати та рух грошових коштів на зазначену дату.

Згідно положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТОР І К» (61036, м. Харків, вул. Матросова, буд. 20, ) на виконання рішення загальних зборів учасників товариства від 19.09.2016 р., що оформлене протоколом №31 провести аудиторську перевірку фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТОР І К» за період з 01.10.2013 року по 30.09.2016 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТОР І К» (61036, м. Харків, вул. Матросова, буд. 20, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 1378 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 30.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_1