ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 січня 2017 року Справа № 1/106/52-Б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М. - головуючого (доповідач у справі)
Жукової Л.В.
Короткевича О.Є.,
розглянувши матеріали касаційної скаргифізичної особи ОСОБА_4, м. Луцьк Волинської області
на постанову та ухвалувід 16.11.2016 Рівненського апеляційного господарського суду від 19.10.2016 господарського суду Волинської області
у справі№ 1/106/52-Б господарського суду Волинської області
за заявою фермерського господарства "Бауер-плюс", с. Буяни Луцького району Волинської області
до приватного підприємства "Імпалс", м. Луцьк Волинської області
провизнання банкрутом
ліквідаторарбітражний керуючий Григор'єв В.В.
ВСТАНОВИВ:

Подана фізичною особою -ОСОБА_4 касаційна скарга б/н від 05.12.2016 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Так, згідно норм ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що фізичною особою -ОСОБА_4 оскаржується постанова апеляційного господарського суду, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про припинення повноважень ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Михайловського С.В. та призначення ліквідатором приватного підприємства "Імпалс" арбітражного керуючого Григор'єва В.В.

Підпунктом 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України, що діяла на момент звернення заявника із касаційною скаргою) визначено ставку судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становить 1 378,00 грн.

Відповідно норм підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору з касаційної скарги у справі про банкрутство складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Однак, в порушення викладених вище норм, фізичною особою -ОСОБА_4 до касаційної скарги подано докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 1378,00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж визначено чинним законодавством на момент звернення з касаційною скаргою у даній справі.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, касаційна скарга фізичної особи ОСОБА_4 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених в пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись нормами ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ч. 4 ст. 111, п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 1113, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи ОСОБА_4 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.11.2016 та ухвалу господарського суду Волинської області від 19.10.2016 у справі № 1/106/52-Б повернути заявнику.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді Л.В. Жукова

О.Є. Короткевич