ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р. Справа № 920/582/16

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Здоровко Л.М. , суддя Плахов О.В.

при секретарі Євтушенко Є.В.

за участю :

від позивача - ОСОБА_1 ( за довіреністю від 25.04.2016);

від відповідача - ОСОБА_2 (за довіреністю №424 від 10.08.2016р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства "Кролевецький агролісгосп" (вх. №3174 С/2) на рішення господарського суду Сумської області від 11.10.16 у справі № 920/582/16

за позовом ПАТ "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"

до Кролевецьке дочірнє агролісогосподарське підприємство "Кролевецький агролісгосп"

про 44280,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 11.10.2016 у справі № 920/582/16 (колегія суддів у складі : головуючий суддя Коваленко О.В., суддя Костенко Л.А., суддя Яковенко В.В.) позов задоволено. Стягнуто з Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства "Кролевецький агролісгосп" (41300, Сумська область, м. Кролевець, вул. Промислова, 5, код 23825683) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, Кіровський район, пр. Дмитра Яворницького, 108, код 40081237) 44 280 грн. 00 коп. штрафу, 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

Відповідач не погодився з прийнятим у справі рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 11.10.2016 у справі № 920/582/16 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.12.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Розгляд справи відкладався.

Позивачем надано клопотання (вх. 471 від 17.01.2017), в якому просить долучити до матеріалів справи судову практику Вищого господарського суду України по аналогічним судовим справам між тими ж сторонами.

Судова колегія оглянула надані позивачем постанови суду касаційної інстанції та долучила їх до матеріалів справи

В судовому засіданні 25.01.2017 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні. Вважає, що позовні вимоги не доведені не підтверджені належними доказами, а тому неправомірно задоволені місцевим господарським судом. Посилається на те, що контрольне зважування вантажу проводилось іншим способом ніж при відправленні, ваги, на яких проводилось контрольне зважування, не пройшли повірки, а тому результати зважування не можуть бути належним доказом правомірності позовних вимог та прийматись судом до уваги. Крім того, зазначає, що контрольне зважування проводилось не на кінцевій станції призначення вантажу, а на проміжній, що також порушує вимоги закону.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги в повному обсязі, вважав її доводи безпідставними та необґрунтованими, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права та винесене при повному та об'єктивному дослідженні обставин справи. Просить врахувати його позицію у справі, відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду. Також посилається на судову практику апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України у справах зі спорів між тими ж сторонами тільки за інший період часу перевезення вантажу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

21.12.2015 зі станції Кролевець Південно-Західної залізниці Кролевецьке дочірнє агролісогосподарське підприємство "Кролевецький агролісгосп" здійснило відправлення вагону № 67846006 згідно накладної № 34718304 на станцію Рокувата Придніпровської залізниці.

На виконання п. 9 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. № 644, у накладній №34718304 від 21.12.2015 в графі "спосіб визначення маси", відповідачем зазначено "на електронних вагах, заводський № НОМЕР_1".

Під час проходження вагону через станцію Пятихатки Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею проведено контрольну перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що вона не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено комерційний акт АА №010561/64/8 від 27.12.2015.

Як встановлено господарським судом першої інстанції, під час апеляційного провадження та підтверджується наявною в матеріалах справи копією комерційного акту АА №010561/64/8 від 27.12.2015 в ньому засвідчено, що брутто не вказано, тара 23200 кг, нетто 58000 кг. При контрольному зважуванні вагону на справних 150 тонних вагонних вагах ст. Пятихатки №12, повірені 22.10.2015 р., виявилось брутто 73000 кг, тара з документу 23200 кг, нетто 49800, тобто маси нетто менше від маси нетто, вказаної в перевізному документі, на 8200 кг. Навантаження у 4 штабелі по довжині вагону з глухими торцевими дверми. Увязки цілі, не порушені. Вагон у технічному відношенні справний. Зважування вагону проводила приймальник поїздів Орленко в присутності комерційного агента Боровик. При повторному зважуванні недостача 8200 кг вантажу підтвердилась.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії залізничної накладної № 34718304 вартість перевезення вагону складає 8856 грн.00 коп.

Наведені обставини щодо виявлення неправильного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу залізницею на підставі статті 122 Статуту залізниць України нараховано відповідачу штраф у розмірі, встановленому статтею 118 Статуту, а саме, в сумі 44 280 грн. 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд зазначив, що матеріалами справи підтверджується факт допущення відповідачем порушення, передбаченого статтею 122 Статуту залізниць України, оформленого комерційним актом, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 44280 грн, штрафу є правомірним та обґрунтованим.

Судова колегія вважає правомірними та відповідними матеріалам справи такі висновки суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 6 Статуту Залізниць України накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею, накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

У статті 23 Статуту залізниць України закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній. Залізниця наділена правом перевіряти правильність цих відомостей, а також перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначається у накладній.

Згідно з положеннями статті 129 Статуту залізниць обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, що складаються станціями залізниць.

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про код одержувача, його адресу, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно ст.122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно із п.9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Комерційний акт АА № 010561/64/8 від 27.12.2015 містить повну інформацію про відправника та одержувача вантажу, на ньому проставлено штемпель станції, а також у зазначеному документі детально описано відомості про вагон, його вантажопідйомність, технічний стан, спосіб завантаження вантажу, особу відповідальну за його навантаження, спосіб визначення маси вантажу (розділ А); обставини, за яких виявлено порушення (розділи Б, В, Г, Д).

Пунктами 12, 14 Правил складання актів якщо при перевірці вантажу, що прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція призначення в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено»; така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у п.10 цих Правил.

Комерційний акт АА № 010561/64/8 від 27.12.2015 також містить заповнений пункт Є, який заповнений чорнильною ручкою та засвідчений штемпелем кінцевої станції Рокувата та підписами осіб.

Пунктом 10 Правил складення актів передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що комерційний акт АА № 010561/64/8 від 27.12.2015 за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства України, складений та підписаний повноважними особами.

Згідно п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом, тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті.

В пункті 22 Правил видачі вантажів, вказано, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 . В пункті 27 Правил зазначено, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить, зокрема, 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 0,5 % маси всіх інших вантажів.

Однак, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та під час апеляційного провадження, у даному випадку різниця між вагою вантажу у накладній та у комерційному акті перевищує граничне розходження у визначенні маси нетто.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач визначив масу вантажу способом зважування на електронних вагах заводський номер НОМЕР_1, про що зазначено у накладній на виконання вимог статті 37 Статуту. На станції П'ятихатки зважування вагону проводилось на 150-ти тонних статистичних тензометричних вагах.

Відповідно до положень Статуту залізниць загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатись розрахунковим методом за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини тощо).

Однак, спосіб визначення маси вантажу при контрольному зважуванні при перевірці був тим самим, що і при відправленні, а саме - зважування. Отже, за висновком судової колегії твердження відповідача, що перевірка маси вантажу залізницею здійснено у інший спосіб є помилковим, безпідставними та невідповідними положенням чинного законодавства. Спосіб визначення маси вантажу при перевірці - зважування, а те, що зважування проведено іншими вагами не є визначенням маси іншим способом.

Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті.

В п.п. 2.1.,2.3. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442 зазначено, що засоби ваговимірювальної техніки (далі за текстом "ЗВВТ"), які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці, підлягають обліку залізницями.

Судова колегія вважає необґрунтованим твердження апелянта про те, що тензометричні ваги, на яких визначалась маса вантажу при перевірці, несправні, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що тензометричні ваги пройшли повірку у визначені Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України строки. Так, згідно витягу із технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (зввт) № 12 вагонних ваг заводський №1155, станція Пятихатки Придніпровської залізниці, повірником зроблений запис, що 22.10.2015 повірені ваги еталонними гирями ВПВ № 19992049 та визнані придатними до застосування. Даний запис засвідчений тавром. (а.с. 68).

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України та п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, з відправника стягується штраф у розмірі визначеному ст. 118 Статуту залізниць України.

Стаття 118 Статуту залізниць України встановлює, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Перевіривши розмір нарахованого відповідачу штрафу, судова колегія встановила, що він відповідає встановленому статтею 118 Статуту розміру.

Отже, з огляду на те, що доводи апелянта не знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження, а також враховуючи наведені обставини справи та норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваного рішення нормам чинного законодавства та матеріалам справи, на підставі чого вказане рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зважаючи на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта щодо сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись 49, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства "Кролевецький агролісгосп" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 11.10.2016 у справі № 920/582/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 27.01.17

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.