ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.01.2017 Справа № 905/3300/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., при помічнику судді Романцової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», м. Донецьк

відповідач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТПК ТОРЕКС», м. Донецьк

про стягнення 91800,00 гривень

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ», м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТПК ТОРЕКС», м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 91800,00 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на меморіальний ордер № 262_1 від 08.02.2013р., №262_15 від 12.02.2013р., №262_22 від 15.02.2013р., №262_35 від 08.04.2014р., №438_47 від 08.07.2014р., копію виписки про рух коштів по рахунку за договором №008/2177-Кл про надання кредиту від 08.02.2013р., копію довідки про заборгованість за договором №008/2177-Кл про надання кредиту від 08.02.2013р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.11.2016 р. порушено провадження по справі № 905/3300/16.

13.12.2016р. позивач через канцелярію суду надав клопотання про долучення до матеріалів справи наступних документів: детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, роздруківка з автоматизованої бази банківської системи «SСROODGE», акт про проведення перевірки організації захисту електронних банківських документів з використанням засобів захисту інформації Національного банку України у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» від 10.09.2014р.

Представники сторін у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, витребуваних документів не надіслав, тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

В С Т А Н О В И В:

Як зазначає позивач, 08.02.2013 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Український фінансовий світ (позивач, банк) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТПК ТОРЕКС, м. Донецьк (відповідач, позичальник) був укладений кредитний договір № 008/2177-КЛ (далі - кредитний договір). На підставі кредитного договору, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію (кредит) з лімітом в іноземній валюті, та 08.02.2013р. надав 10000,00 дол. США, 12.03.2013р. 1000000,000 дол. США, 15.02,2013р. 1000000,00 дол. США з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розміір 14,5% річних, термін повернення кредитних коштів 08.02.2014р. Крім того, відповідачу також був відкритий кредитний ліміт у національній валюті, 08.04.2013р. відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 820971,69 грн., а 08.07.2014 р. в розмірі 13000000,00 грн., з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 25,5 % річних, терміном повернення кредитних коштів до 10.10.2014р. 16.01.2014р. продовжено строк повернення кредитних коштів до 10.10.2014р. за кредитною лінією у іноземній валюті. 09.04.2014р. змінено процентну ставку на 16,5% річних в іноземній валюті .

Відповідно до витягу з системи автоматизації банку позивача Scrooge, який наявний в матеріалах справи, за кредитним договором №008/2177-Кл від 08.02.2013 сторонами встановлено: сума кредиту 2010000,00 грн., залишок 2010000,00 грн., кінцевий термін повернення кредиту 10.10.2014р., відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 16,5% річних та до витягу з системи автоматизації банку позивача Scrooge, який наявний в матеріалах справи, за кредитним договором №008/2177-Кл від 08.02.2013 сторонами встановлено: сума кредиту 13820971,69 грн., залишок 13820971,69 грн., кінцевий термін повернення кредиту 10.10.2014р., відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 25,5% річних.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що за фактом протиправного заволодіння майном банку, зокрема оригіналом кредитного договору та кредитної справи ТОВ ТПК ТОРЕКС, керівництвом банку була подана заява від 21.06.2014 №001/1787 на імя начальника Куйбишевського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області та розміщено оголошення про втрату документів в газеті Голос України, яке опубліковано в виданні №199 (5949) від 16.10.2014.

Крім того, згідно заяви Міністру внутрішніх справ України від 15.08.2014, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ УФС просила вжити заходів стосовно розшуку голови правління та головного бухгалтера ПАТ КБ УФС, оскільки зазначені особи не передали уповноваженій особі справ банку, в т.ч. основної печатки банку, його статутних та реєстраційних документів.

За змістом п. 9.1, 9.4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 18.06.2003 N254 (Положення), інформаційне забезпечення операційної діяльності банків включає програмно-технічні комплекси автоматизації банківської діяльності, взаємозв'язки для обміну інформацією між ними, телекомунікаційну інфраструктуру, внутрішні нормативні документи та інструкції щодо їх застосування. За допомогою інформаційного забезпечення операційної діяльності має забезпечуватися: хронологічне та систематичне відображення всіх операцій у регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів; своєчасне та повне відображення всіх операцій банку та його відділень у регістрах бухгалтерського обліку банку (філії); складання звітності (фінансової, статистичної, управлінської,податкової тощо); взаємозв'язок даних синтетичного та аналітичного обліку. Банк у разі невідповідності структури рахунків аналітичного і синтетичного обліку забезпечує їх взаємозв'язок за допомогою перехідних таблиць; накопичення та систематизація операцій у розрізі економічних показників, потрібних для складання звітності; розрахунок економічних показників, що визначені відповідними методиками Національного банку; можливість оперативного аналізу фінансової діяльності банку в розрізі структурних підрозділів; інтегрованість з інформаційними системами Національного банку; інтегрованість усіх складових систем автоматизації банківської діяльності, можливість отримувати інформацію про здійснені операції в будь-якому розрізі; уніфікація програмно-технічних рішень та технологій для структурних підрозділів банку; можливість нарощування функціональних характеристик програмного забезпечення, а також його адаптація в разі зміни нормативної бази щодо операцій.

Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів, всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку, а також докладний опис кожної банківської операції є вимогами Положення, зокрема п.п. 3.4, 3.8.

Пунктом 9.5 зазначеного Положення встановлено, що інформаційне забезпечення операційної діяльності повинно відповідати зокрема таким вимогам: реалізація правила двох рук (операція не може бути ініційована та виконана одним користувачем системи); неможливість ігнорування інформації, що надійшла з будь-якого джерела; надійність та здатність до швидкого відновлення робочого процесу в разі виникнення технічних або програмних збоїв; наявність резервного накопичення та зберігання всієї інформації для забезпечення відновлення роботи банку внаслідок виникнення форс-мажорних обставин або в разі ліквідації банку; автоматизація роботи з архівами системи; можливість ознайомлення з будь-якою потрібною архівною інформацією протягом терміну її зберігання, у тому числі в розрізі структурних підрозділів банку (філій, відділень тощо).

Умови укладеного між сторонами кредитного договору містяться у системі автоматизації банку позивача.

Згідно з актом про проведення перевірки організації захисту електронних банківських документів з використанням засобів захисту інформації Національного банку України у ПАТ Комерційний банк Український фінансовий світ від 10.09.2014, під час перевірки будь-яких недоліків в діяльності банку щодо організації захисту електронних банківських документів не виявлено, вимоги нормативно-правових актів Національного банку України виконуються.

В матеріалах справи наявна первинна документація з посиланням на кредитний договір № 008/2177-Кл від 08.02.2013: меморіальний ордер № 262_1 від 08.02.2013р., №262_15 від 12.02.2013р., №262_22 від 15.02.2013р., №262_35 від 08.04.2014р., №438_47 від 08.07.2014р., що підтверджує факт видачі кредиту на суму 2010000,00 дол. США та 13820971,69 грн., виписки з особових рахунків за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ УФС та головного бухгалтера.

Відповідач не довів відсутність кредитних правовідносин з позивачем або наявність кредитних правовідносин з позивачем на інших умовах ніж зазначає позивач.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що кредитний договір №008/2177-Кл від 08.02.2013 р. укладений між сторонами саме на тих умовах, які зазначені позивачем та відображені у системі автоматизації банку позивача.

Враховуючи відсутність повного тексту договору, суд застосовує до спірних відносин норми §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Позивач свої зобовязання за договором виконав. В підтвердження надав виписки з рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, відкритих для відображення заборгованості відповідача за кредитним договором, з яких вбачається надання кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, копію меморіального ордеру № 262_1 від 08.02.2013р., №262_15 від 12.02.2013р., №262_22 від 15.02.2013р., №262_35 від 08.04.2014р., №438_47 від 08.07.2014р., з якого вбачається перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача у розмірі 2010000,00 дол. США та 13820971,69 грн. До того ж, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ УФС до матеріалів справи надала Витяг з системи автоматизації банку Scrooge та скріншот з системи автоматизації банку Scrooge3, з якого вбачається, що в системі автоматизації банку обліковується кредитний договор № 008/2177- Кл від 08.02.2013 на суму 2010000,00 дол. США, зі строком користування до 10.10.2014 року, із застосуванням ставки 16,5% та 13820971,69 грн. зі строком користування до 10.10.2014 року, із застосуванням ставки 25,5%.

Як свідчать матеріали справи, впродовж дії кредитного договору позивачем надавалися грошові кошти в межах встановленого ліміту. Станом на 20.09.2016 року, як зазначає позивач, у відповідача утворилась заборгованість в сумі 90136869,64 грн. з яких: заборгованість по траншам в національній валюті в розмірі 21410261,08 грн., з яких: по простроченому кредиту 13820971,69 грн., по процентам за користування кредитом 7589289,39 грн. Заборгованість по траншам в іноземній валюті в розмірі 2667228,75 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.09.2016р. складає 68726608,56 грн., з яких: по кредиту 1940000,00 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.09.2016р. складає 49988071,18 грн; по процентам за користування кредитом 727228,75 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 20.09.2016р. складає 18738537,38 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по особливим рахункам №№ 1105.980, 1105.980, 1105.980, відкритими в ПАТ КБ Український Фінансовий світ для відображення кредитних операцій та обліку заборгованості за кредитним договором. За змістом ст.ст. 1, 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність бухгалтерській облік та його відображення у відповідних регістрах обліку є належними доказами, які підтверджують проведення господарської операції.

Враховуючи приписи ст. 55 Конституції України, 16 ЦК України, 1 ГПК України, за змістом яких кожному гарантовано захист порушених прав у суді, а також те, що втрата договору, на підставі якого позивач намагається захистити порушене право, не може бути підставою для обмеження в конституційних правах, суд зазначає, що в умовах невиконання відповідачем зобовязань за ухвалами, захоплення офісу банку в Донецьку, справа підлягає розгляду в межах документів та доказів, наданих позивачем та не спростованих відповідачем.

Таким чином, суд вважає доведеним факт надання кредитних коштів відповідачеві в межах укладеного кредитного договору та наявну заборгованість на час розгляду справи.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), яка кореспондується зі ст.526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідачем до прийняття судового рішення не надано доказів погашення заборгованості за кредитним договором, в результаті чого господарський суд робить висновок, що сплату цих сум заборгованості не здійснено до теперішнього часу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення частини простроченого кредиту в розмірі 91800,00грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Факт заборгованості відповідача в сумі 91800,00 грн. підтверджено матеріалами справи, тому вимоги позивача в цій сумі обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно приписів ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Статтею 36 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 16,509,526,530,,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст. 32,33,36,43,49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Український фінансовий світ, м. Донецьк до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТПК ТОРЕКС , м. Донецьк про стягнення 91800,00 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТПК ТОРЕКС, м. Донецьк (83086, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Артема, буд. 27, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Український фінансовий світ (юридична адреса: 83050, м. Донецьк, пр. Миру, буд. 5-Б, , р/р 1026 у Національному банку України, МФО 300001; фактична адреса: 04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, 16) частину простроченого кредиту в розмірі 91800,00 грн., та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення

оголошено в судовому засіданні 19.01.2017 р.

Повне рішення складено 23.01.2017р.

Суддя М.Ю. Мальцев