ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Справа № 926/968/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Владимиренко С.В.,
Шевчук С.Р.,
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.11.2016
у справі№ 926/968/13
господарського судуЧернівецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
простягнення заборгованості
за участі представників:
від позивача: Тузова В.О.від відповідача: ОСОБА_6

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.01.2017 касаційну скаргу ПАТ "КБ "Приватбанк" у справі №926/968/13 прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Владимиренко С.В., Шевчук С.Р. у відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.01.2016.

1. Зміст позовних вимог та стислий виклад підстав подання позову

У вересні 2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до господарського суду із позовом до ФОП ОСОБА_4 про стягнення 44972,69 грн., з яких 12994,43 грн. заборгованості за договором №CV255Z/1 про надання овердрафтного кредиту на картковий рахунок від 19.09.2007, 18741,44 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом та 13236,82 грн. пені з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

2. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

При новому розгляді рішенням господарського суду Чернівецької області від 30.06.2016 (головуючий суддя Миронюк С.О., судді: Швець М.В., Гончарук О.В.) позовні вимоги задоволено, стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 12 994,43 грн. заборгованості по кредиту, 18 741, 44 грн. відсотків за користування кредитом, 13 236,82 грн. пені по кредиту та 1 720, 50 грн. судового збору.

Місцевий господарський суд послався на норми ст.ст. 509, 1054 ЦК України та ч.1 ст. 223, ч.6 ст. 232, ч.2 ст. 345, ч.3 ст.346 ГК України.

Суд вказав на допущені в тексті договору та додатках помилки (описки), проте, враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, дійшов висновку про задоволення позову.

3. Стислий виклад суті постанови апеляційного господарського суду та мотиви її прийняття

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 (судді: Кравчук Н.М. - головуючий, Бойко С.М., Бонк Т.Б.) рішення місцевого господарського суду скасовано, прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний господарський суд виходив із положень ст.ст. 11, 509, 626, 628, ч.2 ст.551, ст.ст. 1054, 10561 ЦК України, ч.2 ст.345, ст. 174 ГК України.

Суд дійшов висновку, що у банку не було правових підстав для обслуговування карткового рахунку ПП ОСОБА_4, оскільки умовами договору №CV255Z/1 від 19.09.2007 чітко передбачено, що банк зобов`язується здійснювати овердрафтне обслуговування клієнта лише на підставі заявки, яка в матеріалах справи відсутня.

Встановивши недоведеність факту отримання та користування відповідачем кредитних коштів на підставі договору №Z/1 "Про надання овердрафного кредиту на картковий рахунок" від 19.09.2007, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення спірної суми, в тому числі процентів та застосування такого виду відповідальності, як пеня.

4. Підстави, з яких оскаржено судові рішення господарських судів

Не погоджуючись із постановою апеляційного господарського суду, ПАТ "КБ "Приватбанк" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

У скарзі вказується на порушення п.п. 5.6, 5.8 Положення про організацію діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ №254 від 18.06.2003, згідно якого виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій.

5. Доводи, викладені у запереченнях на касаційну скаргу

У запереченнях на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4 вважає її необґрунтованою та просить залишити постанову апеляційного господарського суду без змін.

Відповідач вказує на недоведеність отримання спірних коштів саме відповідачем ФОП ОСОБА_4

6. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

Судами встановлено, що 19.09.2007 між Вижницьким відділенням Чернівецької філії ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є позивач, як банком та ФОП ОСОБА_4 як клієнтом укладено договір про надання овердрафтового кредиту №CV255Z/1.

За п.1.1 договору банк при наявності вільних грошових ресурсів зобов`язується здійснювати овердрафтне обслуговування клієнта на підставі Заявки на встановлення овердрафтного кредиту на картковий рахунок (додаток №1 до даного договору), що полягає в проведенні платежів, здійснених довіреними особами клієнта і використанням корпоративних платіжних карт, понад залишок засобів на картковому рахунку клієнта НОМЕР_1 в Банку, за рахунок кредитних засобів у межах ліміту, встановленого відповідно до пункту 1.3 даного договору, шляхом дебетування картрахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно п.1.3 договору на момент його підписання ліміт складає 10 000 грн.

За п.1.5 договору овердрафтне кредитування клієнта здійснюється банком у межах ліміту і терміну, установлених згідно пунктів 1.3, 1.4 договору, з періодом безперервного користування кредитом не більше 30 днів.

Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що у випадку зміни суми, отриманої в результаті чергового перерахування ліміту, банк письмово сповіщає про це клієнта протягом двох банківських днів, що є пропозицією про зміну ліміту.

Відповідно до пункту 2.2.16 договору клієнт зобов`язаний повідомити письмово банк про чи згоду чи незгоду із запропонованим банком лімітом, у термін не пізніше 2 банківських днів від дати одержання від банку повідомлення про перерахування ліміту.

Судами встановлено, що відповідач користувався та частково погашав кредит по спірному договору, про що свідчить виписка по рахунку відповідача.

Судами також досліджено виписки банку за період з 19.09.2007 по 25.09.2013 по рахунку НОМЕР_1 та за період з 20.10.2008 по 20.10.2011 по рахунку №2000.

Судами обох інстанцій встановлено, що договір та додатки, надані позивачем до матеріалів справи, містять розбіжності, зокрема щодо прізвища позичальника, нумерації додатків та номеру договору.

Так, у розділі "Юридичні адреси сторін" договору №CV255Z/1 та додатку №3 замість прізвища ОСОБА_4 зазначено ОСОБА_9

З додатку №2 "Заявка на встановлення овердрафного кредиту на картковий рахунок" вбачається, що він стосується договору №CV288Z/1 від 19.09.2007.

Натомість предметом розгляду у даній справі є стягнення коштів на підставі договору №CV255Z/1 від 19.09.2007.

Договором №CV255Z/1 від 19.09.2007 передбачено, що "Заявка на встановлення овердрафного кредиту на картковий рахунок" є додатком № 1 до договору.

Господарські суди попередніх інстанцій встановили, що згідно листа від 05.04.2008 позивач збільшив розмір встановленого договором кредитного ліміту до 13000 грн. починаючи з 10.04.2008.

В матеріалах справи відсутні докази надсилання такого повідомлення відповідачу банком та відсутні докази надання згоди відповідачем на збільшення кредитного ліміту до 13 000 грн.

7. Норми права, на які звертається увага при вирішенні спору

За вимогами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

8. Норми права та мотиви, з яких виходить касаційна інстанція при прийнятті постанови

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із встановлених судами обставин, існують суттєві помилки в договорі та додатках до нього.

В матеріалах справи відсутні докази виправлення неточностей (описок) в тексті договору стосовно нумерації його додатків та номеру кредитного договору, а також прізвища позичальника.

За умовами договору №Z/1 від 19.09.2007 банк зобов`язався здійснювати овердрафтне обслуговування клієнта лише на підставі заявки на встановлення овердрафтного кредиту на картковий рахунок (додаток №1 до даного договору).

Як встановлено судами, така заявка до спірного договору в матеріалах справи відсутня.

Місцевим господарським судом безпідставно прийнято додаток №2 до договору № CV288Z/1 як належну заявку - додаток №1 до договору CV255Z/1.

За ч.2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Апеляційним господарським встановлено недоведеність обставин щодо надання згоди відповідачем на збільшення ліміту та тих обставин, що відповідач отримав спірні кошти на підставі договору CV255Z/1 від 19.09.2007 та скористався піднятим лімітом.

З огляду на це, апеляційний господарський суд правильно відмовив у стягненні з відповідача спірної суми коштів, в тому числі процентів та пені.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження при касаційному перегляді.

Постанову апеляційного господарського суду прийнято із повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим для задоволення касаційної скарги правові підстави відсутні.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 у справі № 926/968/13 залишити без змін.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: С. Владимиренко

С. Шевчук