ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.2017р. Справа №905/3279/16

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», м.Київ,

до відповідача: Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя», м.Маріуполь,

про стягнення 48534 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя», м.Маріуполь про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 48534 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на відшкодування ОСОБА_1, ОСОБА_2 збитків, які були заподіяні вказаним особам з вини ОСОБА_3 під час транспортної події, що відбулась 21.08.2015р. Виходячи з того, що зподіювач шкоди перебував у трудових відносинах з Комунальним закладом Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя» та відмовився від проходження огляду щодо стану алкогольного спяніння, на думку заявника позову, понесені страховиком збитки підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідач у судові засідання 15.12.2016р., 11.01.2017р., 23.01.2017р. не зявився, будь-яких пояснень по суті спору не надав, витребуваних судом документів не представив, про розгляд справи був обізнаний, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №750, №070, телефонограма №21 від 18.01.2017р.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що сторонни, зокрема, у судове засідання 23.01.2017р. не зявились, справа може бути розглянута за наявними в ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Одночасно, судом враховано, що згідно з ухвалою від 11.01.2017р. присутність сторін у судовому засіданні 23.01.2017р. була визначена не обовязковою. Наразі, строк розгляду справи №905/3279/16 закінчувався 23.01.2017р., внаслідок чого відкладення судового засідання на іншу дату було неможливим.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

За приписами ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», зміст якої кореспондується з нормами ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.1.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортною пригодою є подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Виходячи зі змісту довідки №70863734 про дорожньо-транспортну пригоду, 21.08.2015р. о 18 год. 00 хвил. на вул.Карла Лібкнехта у м.Маріуполі Донецької області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1. автомобіль «ВАЗ 213100», номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого перебував ОСОБА_3, 2. автомобіль «ВАЗ 217130», номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, 3. автомобіль «DAEWOO FSO LANOS», номерний знак НОМЕР_3, за кермом якого перебував ОСОБА_2, 4. автомобіль «DAEWOO MATIZ», номерний знак НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_4.

Згідно із попередніми висновками, які наявні у розділі ІV вказаної довідки, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок недодержання ОСОБА_5 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою №1306 від 10.11.2001р. Кабінету Міністрів України. Водночас, з довідки №70863734 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від перевірки на стан спяніння.

Наявність вини останнього у зіткненні автомобілів підтверджена постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04.09.2015р. по справі №263/10218/15-п.

Крім того, за змістом вказаного судового рішення ОСОБА_3 відмовився від продуття приладу газоаналізатору «Драгер» та проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння в наркологічному диспансері міста Маріуполя в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою №1306 від 10.11.2001р. Кабінету Міністрів України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу норм ч.2 ст.1187 вказаного нормативно-правового акту шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як було вказано судом вище, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 21.08.2015р., був ОСОБА_3

Як зазначає позивач, на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 21.08.2015р., ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з Комунальним закладом Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя».

Наразі, 11.02.2015р. між Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» (страховик) та Комунальним закладом Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя» (страхувальник) було підписано договір №АІ/7537599 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого визначено наступний транспортний засіб: марка, модель: ВАЗ 213100-120-40, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску: 2012, період страхування з 12.02.2015р. до 11.02.2016р.

З огляду на наявність обставин страхування цивільно-правової відповідальності власника «ВАЗ 213100», номерний знак НОМЕР_1, Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім», учасники дорожньо-транспортної пригоди 21.08.2015р. ОСОБА_1, ОСОБА_6, звернулись до позивача з вимогою про компенсацію витрат, які були повязані з відновлювальним ремонтом транспортних засобів.

Зокрема, 29.08.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» було складено акт №230 від 29.08.2015р. технічного огляду транспортного засобу «DAEWOO FSO LANOS» №230 від 29.08.2015р.

Водночас, відповідно до калькуляції від 24.09.2015р. ремонту автомобіля ОСОБА_2 (замовник - Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім»), яка була проведена Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, з урахуванням робіт, які виконуються на станції технічного обслуговування, вартості запчастин та матеріалів, загальна сума калькуляції з ПДВ склала 10174 грн.

26.08.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» було складено акт технічного огляду транспортного засобу ВАЗ 217130 №222 від 26.08.2015р.

За змістом звіту №222 від 26.08.2015р. про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу вартість відновлюваного ремонту легкового автомобіля ВАЗ 217130, номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням зносу склала 54255,64 грн.

21.09.2015р. ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та просив виплату страхового відшкодування здійснити на картковий рахунок 3191, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Перший Український ОСОБА_8», МФО 334851, код НОМЕР_5 на імя ОСОБА_1 в сумі 49713,04 грн.

Водночас, у заяві б/н від 02.11.2015р. про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 просив здійснити виплату страхового відшкодування на вказані реквізити у сумі 40000 грн.

Відповідно до заяви б/н від 09.10.2015р. про виплату страхового відшкодування, ОСОБА_2 просив виплату страхового відшкодування здійснити на картковий рахунок 510, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Укрсіббанк», м.Маріуполь, МФО 351005, на імя Фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 для ремонту транспортного засобу «DAEWOO FSO LANOS», номерний знак НОМЕР_3 у розмірі 9674 грн.

За приписами п.36.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

За таких обставин, з посиланням на поліс страхування №АІ/7537599 від 11.02.2015р. (страхувальник Комунальний заклад Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя»), позивач склав страхові акти №712-3127/1 від 27.10.2015р., №712-3127/2 від 20.10.2015р., у відповідності до яких Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» було узгоджено розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 40000 грн, ОСОБА_6 8534 грн.

Наказами №712-3127/2/1 від 20.10.2015р., №712-3127/1/1 від 27.10.2015р. про виплату (перерахування) страхового відшкодування Заступника Голови Правління Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» ОСОБА_10 було затверджено здійснити виплати страхового відшкодування на зазначені у страхових актах №712-3127/1 від 27.10.2015р., №712-3127/2 від 27.10.2015р. суми.

Згідно із платіжними дорученнями №8638 від 04.11.2015р. позивач перерахував на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 40000 грн в якості страхового відшкодування за страховим актом №712-3127/2 від 27.10.2015р. Крім того, відповідно до платіжного доручення №8702 від 06.11.2015р. Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» перераховано на користь ОСОБА_7 (одержувач грошових коштів відповідно до наказу №712-3127/2/1 від 20.10.2015р.) грошові кошти у сумі 8534 грн в якості страхового відшкодування за страховим актом №712-3127/2 від 20.10.2015р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами ст.228 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

В силу норм ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначає позивач, на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 25.08.2015р., ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з Комунальним закладом Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя». Аналогічні за змістом відомості містяться у постанові від 04.09.2015р. Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області по справі №263/10218/15-п, листі №39163/08 від 13.12.2016р. Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя.

Разом з цим, як вказувалось вище, згідно з довідкою №70863734 про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04.09.2015р. по справі №263/10218/15-п, ОСОБА_3 відмовився від продуття приладу газоаналізатору «Драгер» та проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння в наркологічному диспансері міста Маріуполя в присутності двох свідків. Наявності цих обстави відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростовано.

Відтак, за висновками суду, з урахуванням приписів ст.1172 Цивільного кодексу України, ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» правомірно звернулось до суду з позовом про стягнення 48534 грн матеріальної шкоди в порядку регресу до відповідача.

Як свідчать матеріали справи, Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» звернулось до відповідача з вимогою №380 від 12.03.2016р. про стягнення шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу (по справі №712-3127) про компенсацію витрат у розмірі 48534 грн, які були повязані з відновлювальним ремонтом автомобіля «ВАЗ 217130», номерний знак НОМЕР_2, автомобіля «DAEWOO FSO LANOS», номерний знак НОМЕР_3. При цьому, Комунальний заклад Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя» відшкодування понесених позивачем витрат не здійснило.

Ухвалами суду від 25.11.2016р., 15.12.2016р., 11.01.2017р. відповідача було зобовязано надати, в тому числі, докази часткової чи повної оплати відповідачем, визначеної позивачем суми страхового відшкодування (за наявності).

Відповідач вимоги суду у визначеній частині не виконав, витребуваних судом документів не представив.

За таких обставин, виходячи з того, що матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат у розмірі 48534 грн, а також перебування ОСОБА_3 станом на 25.08.2015р. у трудових відносинах з відповідачем та відмова водія від проходження огляду щодо стану алкогольного спяніння, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя» на користь позивача грошових коштів в сумі 48534 грн.

Судовий збір в сумі 1378 грн згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», м.Київ до Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя», м.Маріуполь про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 48534 грн, задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Маріуполя» (87547, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Троїцька, буд.46А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м.Київ, вул.Артема, 37-41, ) страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 48534 грн, а також судовий збір в сумі 1378 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 23.01.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 30.01.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця