ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" січня 2017 р. Справа № 918/554/13

Суддя Андрійчук О.В., розглянувши скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії органу ДВС

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 1 529 540,68 грн,

За участю представників учасників судового процесу:

від скаржника (боржника): ОСОБА_2, дов. від 21.12.2015 року

від стягувача: ОСОБА_3, дов. від 01.03.2016 року

від органу ДВС: ОСОБА_4, посв. РН № 057 від 28.11.2016 року

від ПП "Експерт-Рівне-Консалт": ОСОБА_5, НОМЕР_1 від 06.01.1998 року

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 1 529 540,68 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25.06.2013 року (суддя Пашкевич І.О.) позов задоволено частково.

На виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 25.06.2013 року видано наказ № 918/554/13 від 08.07.2013 року про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" 1 375 957,57 грн заборгованості за кредитом та 27 519,15 грн судового збору.

18.07.2014 року через службу діловодства господарського суду боржник, не погоджуючись з діями державного виконавця, вчиненими в ході примусового виконання наказу № 918/554/13 від 08.07.2013 року, подав відповідну скаргу.

Розпорядженням керівника апарату суду № 01-04/85/2014 від 18.07.2014 року у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Пашкевич І.О. у період з 14.07.2014 року по 27.07.2014 року за результатами автоматичного розподілу справу № 918/554/13 передано на розгляд судді Андрійчук О.В.

Ухвалою суду від 18.07.2014 року справу № 918/554/13 прийнято суддею Андрійчук О.В. до свого провадження.

Ухвалою суду від 11.08.2014 року скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії відділу ДВС Гощанського районного управління юстиції задоволено частково.

08.04.2015 року через службу діловодства Господарського суду Рівненської області боржник, не погоджуючись з діями державного виконавця щодо оцінки майна, вчиненими в ході примусового виконання наказу № 918/554/13 від 08.07.2013 року, подав скаргу на дії органу ДВС.

Ухвалою суду від 27.04.2015 року скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії органу ДВС відхилено.

11.12.2015 року через службу діловодства Господарського суду Рівненської області боржник, не погоджуючись з діями державного виконавця щодо оцінки майна, вчиненими в ході примусового виконання наказу № 918/554/13 від 08.07.2013 року, подав скаргу на дії органу ДВС.

Ухвалою суду від 22.02.2016 року скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії органу ДВС задоволено, визнано дії відділу ДВС Гощанського районного управління юстиції при визначенні вартості комплексу будівель, споруд та обладнання автозаправної станції, що розташовані за адресою: вул. Рівненська,9, смт. Гоща, Рівненська область, а саме: в частині призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у виконавчому провадженні, незаконними, визнано звіт про оцінку комплексу будівель, споруд та обладнання автозаправної станції, що розташовані за адресою: вул. Рівненська,9, смт. Гоща, Рівненська область, та рецензію на звіт про оцінку комплексу будівель, споруд та обладнання автозаправної станції, що розташовані за адресою: вул. Рівненська,9, смт. Гоща, Рівненська область, недійсними.

07.11.2016 року через службу діловодства Господарського суду Рівненської області боржник, не погоджуючись з діями державного виконавця щодо оцінки майна, вчиненими в ході примусового виконання наказу № 918/554/13 від 08.07.2013 року, подав скаргу на дії органу ДВС.

Ухвалою суду від 07.11.2016 року скаргу призначено до розгляду на 21.11.2016 року.

Ухвалою суду від 21.11.2016 року розгляд скарги відкладено на 28.11.2016 року.

Ухвалою суду від 28.11.2016 року розгляд скарги відкладено на 03.01.2017 року.

Ухвалою суду від 03.01.2017 року розгляд скарги відкладено на 10.01.2017 року.

Ухвалою суду від 10.01.2017 року розгляд скарги відкладено на 23.01.2017 року, продовжено строк розгляду скарги на 15 днів.

Як вбачається зі скарги боржника, для визначення вартості заставного майна (предмета іпотеки за договором іпотеки № 438-08/1 від 09.12.2008 року) і його подальшої реалізації на прилюдних торгах органом ДВС залучено суб'єкта оціночної діяльності - ПП "Експерт-Рівне-Консалт". Згідно з висновком вартість майна склала 1 319 475,00 грн без ПДВ.

Боржник, не погодившись із оцінкою майна, 21.09.2016 року на адресу органу ДВС напривив відповідну заяву та просив провести рецензування звіту в Представництві експертної ради УТО в м. Києві. За твердженням скаржника, орган ДВС у порушення вимог ч. 4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" не призначив рецензування звіту.

Скаржник також вважає, що звіт про оцінку майна є незаконним, оскільки його прийнято з порушенням ст.ст. 13, 14, 58 Закону України "Про виконавче провадження", а вартість майна, відображена у ньому, - є невірною та не відповідає дійсній вартості об'єкта оцінки.

Враховуючи викладене, стягувач просить суд визнати дії органу ДВС в частині призначення та визначення оцінки майна незаконними, визнати недійсним та скасувати звіт ПП "Експерт-Рівне-Консалт" про незалежну оцінку майна, визнати протиправною бездіяльність органу ДВС щодо не призначення рецензування звіту про незалежну оцінку майна та зобов'язати орган ДВС призначити рецензування звіту про незалежну оцінку майна.

В обґрунтування підстав поданої скарги боржник вказує на арифметичну помилку, допущену експертом при підрахунку загальної вартості об'єкта оцінки, а саме: 1 319 475,00 грн замість 1 319 525,00 грн. Крім того, на думку скаржника, експертом безпідставно взято за основу витратний підхід, тоді як ефективніше було б оцінювати майно боржника як цілісний майновий комплекс (бізнес) тощо.

Розглянувши підстави, на яких ґрунтується скарга, оцінивши докази, надані в її обґрунтування, заслухавши присутніх учасників судового процесу, суд встановив таке.

02.08.2013 року державним виконавцем Відділу ДВС Гощанського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 39418412) з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області № 918/554/13 від 08.07.2013 року про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" 1 375 957,57 грн заборгованості за кредитом та 27 519,15 грн судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

За ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Як встановлено судом, 21.11.2013 року органом ДВС проведено опис майна боржника і накладення на нього арешту, про що свідчить Акт опису й арешту майна.

Згідно з вказаним Актом описано і накладено арешт на комплекс боржника, в який входять: автозаправна станція - адмінбудівля, огорожа, замощення № 1, замощення № 2, навіс, що знаходяться за адресою: вул. Рівненська,9, смт. Гоща, Гощанський район, Рівненська область, визначення вартості яких потребує оцінки.

На описане майно накладено арешт і встановлено заборону його відчуження, а також передано його на відповідальне зберігання боржнику.

Для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача. У постанові про призначення експерта або спеціаліста, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій. У постанові обов'язково зазначається попередження про відповідальність, зокрема для субєкта оціночної діяльності (оцінювачу) - за недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна (п. 8 Наказу Мін'юсту від 02.04.2012 року № 512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень").

23.06.2016 року головним державним виконавцем Відділу ДВС Гощанського районного управління юстиції винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у виконавчого провадженні - ПП "Експерт-Рівне-Консалт", експерта ОСОБА_6

У силу вимог ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

07.09.2016 року ПП "Експерт-Рівне-Консалт" підготовлено звіт про оцінку комплексу будівель, споруд та обладнання автозаправної станції, що розташована за адресою: Рівненська область, смт. Гоща, вул. Рівненська, буд. 9.

Відповідно до вказаного звіту вартість майна станом на дату оцінки - 06.09.2016 року становить 1 319 475,00 грн.

Вказаний звіт підписано оцінювачем ОСОБА_6 та керівником суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_7

За ч. 3 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

09.09.2016 року орган ДВС направив на адресу боржника та стягувача повідомлення про проведену оцінку майна та його вартість.

27.09.2016 року на адресу органу ДВС надійшла заява боржника, в якій останній проти оцінки майна заперечив та просив призначити рецензування оцінки, зокрема в Представництві Експертної ради УТО в м. Києві.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки.

Як стверджує скаржник у своїй скарзі, орган ДВС рецензування звіту не призначив, чим порушив вимоги вказаної норми.

У матеріалах справи міститься звернення органу ДВС від 29.09.2016 року до Представництва Експертної ради УТО у Рівненській області про проведення рецензування звіту про оцінку комплексу будівель, споруд та обладнання автозаправної станції, що розташована за адресою: Рівненська область, смт. Гоща, вул. Рівненська, буд. 9.

Однак доказів направлення (вручення) вказаного листа Представництву Експертної ради УТО у Рівненській області в матеріалах справи немає.

У той же час 30.12.2016 року Представництвом Експертної ради УТО у Рівненській області проведено рецензування звіту, згідно з яким вказаний звіт може розглядатися як документ, по якому можуть бути прийняті рішення відповідно до мети оцінки. Звіт, що був предметом рецензування, у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

З рецензії на звіт судом встановлено, що остання проведена на підставі листа Гощанського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 19.12.2016 року № 3988/02-25, тобто орган ДВС вчинив дії, спрямовані на проведення рецензування звіту, після подання відповідної скарги.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, ст.ст. 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, п.п. 1 - 3, 5, 6, 9 ч. 1 ст. 63, ст. 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК України тощо.

Аналогічна позиція викладена у п. 9.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи, що органом ДВС забезпечено проведення рецензування звіту, зважаючи, що такі дії вчинені після звернення скаржника до суду із відповідною скаргою, тобто під час розгляду скарги, отже провадження в цій частині підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Щодо вимоги скаржника про визнання незаконним та скасування звіту про незалежну оцінку майна, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

У силу вимог ч. 4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" у разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Яке вбачається з наведеної норми, оскарженню у судовому порядку підлягає оцінка, визначена за результатами рецензування.

У свою чергу, боржником оскаржено оцінку, яка станом на дату подання скарги рецензування не пройшла. Таке рецензування, як зазначалося, відбулося 30.12.2016 року.

Отже, скарга в цій частині є передчасною, а отже в її задоволенні слід відмовити.

Суд вважає за необхідне також зазначити таке.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності.

При цьому ст. 33 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Отже, звіт та рецензія є результатами практичної діяльності фахівців-оцінювачів з визначених питань та не є актами державного чи іншого органу, а лише документами, якими такі результати оформлені.

Тобто звіт не може бути предметом оскарження у судовому порядку, оскільки оскаржити можливо лише саму оцінку.

Стосовно вимоги скаржника про визнання незаконними дій органу ДВС в частині призначення та визначення оцінки майна, то з поданої скарги суд встановити підстави такої вимоги не може (у зв'язку з необгрунтованістю вартості майна, вказаної у звіті, не призначенням рецензування тощо). Враховуючи, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона зобов'язана довести свої вимоги належними та допустимими доказами, як це передбачено ст.ст. 33, 34 ГПК України, то суд у задоволенні вказаної вимоги відмовляє за недоведеністю.

Щодо заяви скаржника про зобов'язання органу ДВС зупинити виконавчі дії по організації та проведенню прилюдних торгів, то суд розцінює сказану вимогу як забезпечення скарги.

Розглянувши вказану вимогу, суд дійшов висновку, що вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14 та п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, ст.ст. 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, п.п. 1 - 3, 5, 6, 9 ч. 1 ст. 63, ст. 64, розділів XI, XII, XIIІ ГПК України тощо.

При цьому розділ Х ГПК України, яким визначено порядок забезпечення позову, до переліку положень Кодексу, які можуть застосовуватися при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб ДВС, не входить.

Крім того у п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" зазначено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється (п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

За таких обставин, керуючись ст.ст. 80, 86, 121-2 ГПК України. суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині визнання недійсним (незаконним) і скасування звіту ПП "Рівне-Екпенрт-Консалт" про оцінку комплексу будівель, споруд та обладнання автозаправної станції, що розташована за адресою: Рівненська область, смт. Гоща, вул. Рівненська, буд. 9, про визнання незаконними дій Гощанського районного відділу ДВС в частині призначення та визначення оцінки майна та про зобов'язання Гощанського районного відділу ДВС зупинити виконавчі дії по організації та проведенню прилюдних торгів (зупинити прилюдні торги) відхилити.

Провадження по розгляду скарги в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Гощанського районного відділу ДВС щодо не призначення рецензування та про зобов'язання Гощанського районного відділу ДВС призначити рецензування звіту ПП "Рівне-Експерт-Консалт" про оцінку комплексу будівель, споруд та обладнання автозаправної станції, що розташована за адресою: Рівненська область, смт. Гоща, вул. Рівненська, буд. 9, припинити.

Суддя Андрійчук О.В.