Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" січня 2017 р. Справа № 8/84-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

суддів Лозинської І.В. (головуюча), суддів Машевської О.П., Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

- від позивача: Радченкова А.В. - представник за дов. № б/н від 19.12.2016

- від третьої особи 1 на стороні позивача: не прибув

- від третьої особи 2 на стороні позивача: не прибув

- від третьої особи 3 на стороні позивача: не прибув

- від відповідача 1): Лотюк П.В. - представник за дов. № 153 від 12.09.2016; Черниш М.М. - представник за дов. № 27 від 15.04.2016; Кайданович В.М. - представник за дов. № б/н від 24.10.2016

- від третіх осіб 1, 2, 3, 4, 6 на стороні відповідача - 1: не прибули

- від третіх осіб 5, 7 на стороні відповідача-1: ОСОБА_5 - представник за дов. №НАМ724013 від 19.03.2015

- від третьої особи 8 на стороні відповідача-1: ОСОБА_5, НОМЕР_1

- від відповідача 2): не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Споживчого товариства "ЖИСКО" (м. Обухів, Київська область)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Пріорітас" (м.Київ)

2) Громадянин ОСОБА_6 (м. Київ)

3) Громадянка ОСОБА_7 (с. Мала Рача, Радомишльський район, Житомирська область)

до 1) Радомишльської районної спілки споживчих товариств (м. Радомишль)

2) Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області в особі Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області (м. Радомишль)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1:

1) Вишевицьке споживче товариство (с. Вишевичі Радомишльського району)

2) Потіївське споживче товариство (с. Потіївка Радомишльського району)

3) Кочерівське споживче товариство (с. Кочерів Радомишльського району)

4) Радомишльське міське споживче товариство (м. Радомишль)

5) Громадянка ОСОБА_8 (м. Радомишль)

6) Громадянка ОСОБА_9 (м. Радомишль)

7) Громадянка ОСОБА_10 (м. Радомишль )

8) Громадянка ОСОБА_5 (м. Радомишль

про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії

В засіданні суду 20.01.2017 оголошено перерву до 11:00 27.01.2017 відповідно до ст. 77 ГПК України.

З врахуванням конкретних обставин цієї справи, спір вирішено у строк більший, ніж передбачено ст. 69 ГПК України, однак з дотриманням критеріїв розумності строку, визначених у практиці Європейського суду з прав людини (п. 31 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.02.2007 у справі «Макаренко проти України», п. 27 Рішення Європейського суду з прав людини від 08.04. 2010 у справі "Гутка проти України".

Споживче товариство "ЖИСКО" (м. Обухів, Київська область) подало до господарського суду Житомирської області позов з уточненими позовними вимогами відповідно до заяви від 27.11.2009 (а. с. 196 у т. 2) про:

- визнання за позивачем права спільної власності на частину (частка 76,24/100) будівлі універмагу у АДРЕСА_4

- визнання за позивачем права власності на об'єкт нерухомого майна в цілому - універмаг, загальною площею 6128,7 кв.м. (Свідоцтво на право власності серії НОМЕР_2 від 27.12.2004) з компенсацією Радомишльській районній спілці споживчих товариств вартості його частки приміщення в сумі 1243347,00 грн;

- зобов'язання Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради зареєструвати за Споживчим товариством "Жиско" право власності на об'єкт нерухомого майна - універмаг, що знаходиться у АДРЕСА_4.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на приписи ч. 3 ст. 773, ч. 4 ст. 778 ЦК України, зазначаючи, що в орендованих ним у відповідача 1) згідно з Договором від 10.10.2008 № 10/10-08 приміщеннях, позивачем було проведено ремонтні (опоряджувальні) роботи, внаслідок чого у позивача виникло право спільної власності на об'єкт оренди; оскільки спільне володіння і користування орендованим майном позивачем і відповідачем 1) є неможливим, позивач, посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України просить визнати за ним право власності на об'єкт нерухомого майна в цілому (будівлю універмагу) з компенсацією відповідачу 1) вартості його частки у розмірі 1243347,00 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Так, ухвалою від 21.04.2009 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі, призначив засідання суду.

В судовому засіданні 27.05.2009 позивачем та відповідачем 1) було заявлено клопотання про призначення у справі судової експертизи з метою визначення обсягу та вартості виконаних робіт та визначення частки позивача на спірне майно із врахуванням здійснених ним поліпшень (а. с. 124 - 126 у т. 1).

Ухвалою від 27.05.2009 господарський суд призначив у справі судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручив Київському НДІСЕ (м. Київ, вул. Смоленська, 6); на вирішення експерта поставив питання:

- у якому обсязі виконані ремонтно - будівельні роботи на об'єкті за адресою: АДРЕСА_4

- яка вартість виконаних робіт?

- яка частка позивача на спірне майно із врахуванням поліпшень на об'єкті за адресою: АДРЕСА_4

- чи призвели проведені ремонтно - будівельні роботи, виконані позивачем по будівлі універмагу (АДРЕСА_4), до створення нової речі? (а. с. 141 у т. 1)

23.10.2009 до суду від Житомирського відділення Київського НДІСЕ надійшов Висновок № 10 судової будівельно - технічної експертизи від 16.10.2009 (а. с. 1-89,т. 2), згідно з яким об'єми виконаних ремонтно - будівельних робіт Споживчим товариством "Жиско" по об'єкту дослідження приведені в додатку № 1 до Висновку, та відповідають акту приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2008 року (а. с. 67 - 101 у т. 1).

У Висновку вказано, що згідно зі зведеним кошторисним розрахунком вартості будівництва в приміщенні універмагу (додаток № 2) , вартість ремонтно - будівельних робіт становить 3989675 грн з урахуванням ПДВ. Частку позивача, як відсоток вартості витрат, понесених на ремонтно - будівельні роботи, визначено у двох варіантах, враховуючи розмір корисної площі, зокрема, за умови, що корисна площа об'єкту дослідження складає 6128,70 кв.м, відповідно, ринкова вартість будівлі універмагу становить 5232941 грн, частка позивача становить 76.24 %.

У Висновку також зазначено, що проведені позивачем в орендованих приміщеннях ремонтно-будівельні роботи, мають ознаки створення нової речі.

Рішенням від 04.12.2009 господарський суд визнав право власності позивача на об'єкт нерухомого майна в цілому - універмаг за адресою: АДРЕСА_4; стягнув з позивача на користь відповідача 1) 1243347 грн компенсації вартості частки у вказаному приміщенні; стягнув з відповідача 1) на користь позивача 25500 грн витрат по сплаті державного мита та 118 грн витрат на ІТЗ судового процесу; в решті позову відмовив (а. с. 202 - 205 у т. 2).

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідачем 1) подано апеляційну скаргу.

Ухвалою від 20.01.2010 Житомирський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу до провадження, призначив засідання суду (а. с. 1 у т. 3).

29.04.2010 до апеляційної інстанції від відповідача 1) надійшло клопотання про призначення у справі судової будівельно - технічної експертизи, на розгляд якої поставити питання можливості спільного користування відповідачем 1) та позивачем будівлею універмагу у м. Радомишлі по вул. Велика Житомирська, 1/2 (а. с. 107 у т. 3).

Ухвалою від 29.04.2010 (з урахуванням ухвали від 01.06.2010, а. с. 119 у т. 3) Житомирський апеляційний господарський суд призначив у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив Житомирському відділенню Київського НДІСЕ, провадження у справі зупинив.

На вирішення експерта були поставлені такі питання (а. с. 109 - 110 у т. 3):

- чи можливі варіанти виділу в натурі 24/100 частки відповідача 1) в будівлі універмагу у АДРЕСА_4 без зміни або із зміною архітектурно-планувального рішення та переобладнання інженерних систем будівлі?

- чи можливо визначити варіанти порядку спільного користування приміщеннями будівлі універмагу (АДРЕСА_4) між двома співвласниками, ідеальні долі яких становлять 24/100 та 76/100 частки без зміни або із зміною архітектурно-планувального рішення та переобладнання інженерних систем будівлі?

21.07.2010 до апеляційної інстанції від Житомирського відділення КНДІСЕ надійшов Висновок експерта №140 від 16.07.2010 у якому зазначено, що виділити 24/100 частки відповідача 1) в будівлі універмагу, а також передбачити варіанти порядку спільного користування між двома співвласниками, ідеальні долі яких становлять 24/100 та 76/100 частки без зміни або із зміною архітектурно-планувального рішення та переобладнанням інженерних систем будівлі, з дотриманням державних будівельних норм в межах існуючої будівлі, не вбачається можливим (а.с. 125-141, т. 3).

Постановою від 27.07.2010 Житомирський апеляційний господарський суд рішення господарського суду від 04.12.2009 у справі №8/84-НМзалишив без змін.

Згідно з постановою від 09.02.2011 Вищий господарський суд України постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 27.07.2010 та рішення господарського суду від 04.12.2009 у справі № 8/84-НМ скасував, справу передав на новий розгляд до господарського суду Житомирської області (а. с. 220 - 222 у т. 3).

Скасовуючи вказані судові акти, ВГСУ вказав на безпідставне і неправильне застосування судами до спірних правовідносин ст. 365 ЦК України, з огляду на те, що визнаючи за позивачем право власності на універмаг, суди не прийняли при цьому рішення про припинення права власності відповідача -1 на частку в універмазі; стягнули з позивача на користь відповідача - 1 вартість його частки в універмазі, тоді як вказана вартість мала бути внесена позивачем на депозитний рахунок суду до моменту прийняття рішення, що гарантувало б захист майнових прав відповідача -1 у разі задоволення позову; звернення з позовом до суду про припинення права особи на частку у спільному майні може бути здійснено не будь-якою особою, а виключно іншими співвласниками цього майна, тобто позивач, не будучи співвласником універмагу, не мав права вимагати у судовому порядку припинення права відповідача -1 на частку в універмазі; припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні на підставі ст. 365 ЦК України може бути здійснено за наявності одночасно усіх чотирьох умов, про які йдеться у ч. 1 вказаної норми, однак, зазначене не було враховано господарськими судами попередніх інстанцій, які виходили лише з того, що спільне володіння та користування універмагом між позивачем і відповідачем -1 є неможливим.

Також ВГСУ зазначив, що в порушення ст. 43 ГПК України суди не з'ясували, чи створив позивач внаслідок проведення поліпшень універмагу нову річ у розумінні ст. 778 ЦК України, тобто річ, яка має істотно інші ознаки у порівняні із попереднім об'єктом найму, так само як і не з'ясували, чи містить Договір оренди № 10/10-08 від 10.10.2008 положення, які регулюють питання набуття позивачем права власності на нову річ у випадку її створення внаслідок проведеного ремонту орендованого майна, у зв'язку з чим передчасно визнали за позивачем право власності на універмаг.

Ухвалою від 09.03.2011 господарський суд Житомирської області прийняв справу № 8/84-НМ до свого провадження, призначив судове засідання (а. с. 1 у т. 4).

Під час нового розгляду справи, 05.04.2011 на адресу суду від ТОВ "Юридична компанія "Пріорітас" надійшло клопотання про його залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача враховуючи, що товариство набуло від позивача на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30.12.2009 право власності на нерухоме майно, що є предметом спору у справі № 8/84-НМ. Також у клопотанні зазначено, що згідно з ухвалою від 23.03.2011 господарський суд Київської області порушив провадження у справі № 18/030-11 за позовом Радомишльської районної спілки споживчих товариств до Споживчого товариства "Жиско" та ТОВ"Юридична компанія "Пріорітас" про визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30.12.2009 (а. с. 14, 15 у т. 4).

Крім того, 14.04.2011 до суду від позивача надійшла заява про відмову від позову та припинення провадження у справі на підставі ст. 78 ГПК України (а. с. 30 у т. 4).

Ухвалою від 14.04.2011 господарський суд відхилив клопотання ТОВ "Юридична компанія "Пріорітас" про залучення його в якості третьої особи без самостійних вимог з тих підстав, що в засіданні суду директор товариства підтвердила факт відсутності у нього на праві власності універмагу, у зв'язку з продажем його грн. ОСОБА_6, який на даний час є власником об'єкту; прийняв відмову позивача від позову; провадження у справі припинив на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України (а. с. 33, 34, т. 4).

ТОВ "Юридична компанія "Пріорітас" подано до Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Житомирської області від 14.04.2011, та клопотання щодо залучення його в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача (а. с. 36 - 41 у т. 4).

Постановою від 30.05.2011 Рівненський апеляційний господарський суд ухвалу господарського суду від 14.04.2011 скасував, залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ТОВ "Юридична компанія "Пріорітас", справу направив для розгляду до господарського суду (а. с. 90 - 92 у т. 4).

Ухвалою від 06.07.2011 господарський суд прийняв справу № 8/84-НМ до свого провадження та призначив судове засідання (а. с. 96 у т. 4).

22.07.2011 господарський суд Житомирської області надіслав до господарського суду Київської області запит про надання інформації про результати розгляду справи № 18/030-11, у відповідь на який, господарський суд Київської області надіслав лист від 02.08.2011 у якому зазначено, що ухвалою господарського суду від 09.06.2011, яка набрала законної сили згідно з постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2011, провадження у справі № 18/030-11 зупинено на підставі ст. 79 ГПК України до остаточного вирішення спору у пов'язаній з нею справі № 8/84-НМ, що розглядається господарським судом Житомирської області (а. с. 122 у т. 4).

05.09.2011 до суду від позивача надійшло клопотання про здійснення колегіального розгляду справи № 8/84-НМ (а. с. 165 - 167 у т. 4).

Ухвалою від 05.09.2011 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання, призначив у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив Житомирській філії ДП Укоопспілки "Проектний інститут "Укооппроект"; провадження у справі зупинив; на вирішення експерта поставив такі питання (а. с. 170, 171 у т. 4):

1) які конструктивні елементи та об'ємно планувальні роботи були змінені щодо існуючого плану будівельного проекту універмагу (АДРЕСА_4) після проведення ремонтно - будівельних робіт згідно з укладеним договором генерального підряду № 10/10 від 10.10.2008 між позивачем та ТОВ "Градоустрій"?

2) чи призвели зміни конструктивних та об'ємно планувальних робіт, виконаних генпідрядником в приміщенні за адресою АДРЕСА_4 до змін від існуючого плану проекту?

3) чи можна віднести характер проведених робіт до створення нової речі?

27.09.2011 до суду від позивача надійшла заява про відвід експерта з огляду на те, що у ДП Укоопспілки "Проектний інститут "Укооппроект" є опосередкована зацікавленість у результатах розгляду справи (а. с. 13 - 15 у т. 6).

31.10.2011 до суду від проектного інституту надійшов висновок будівельно -технічної експертизи, в якому зазначено, що основні конструктивні елементи будівлі універмагу після проведення ремонтно-будівельних робіт не змінилися, планувальне рішення 1-го поверху універмагу змінено, роботи проведені без відповідного погодження з орендодавцем, загальний обсяг і характер виконаних робіт у орендованих приміщеннях відповідає терміну "капітальний ремонт будівлі" (а. с. 28 - 34 у т. 6).

Постановою від 31.10.2011 Рівненський апеляційний господарський суд скасував ухвалу господарського суду від 05.09.2011 в частині зупинення провадження у справі з підстав, що судом не було наведено мотивів та не наведено обставин, що зумовлюють зупинення провадження у справі; крім того, Житомирська філія ДП Укоопспілки «Проектний інститут «Укооппроект», не є державною спеціалізованою установою та може проводити експертизи, але не судові; в частині призначення судової будівельно-технічної експертизи та відмови в задоволенні заяви про колегіальний розгляд справи, апеляційний суд провадження у справі припинив, оскільки приписи ст. 106 ГПК України містять вичерпний перелік ухвал, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, яким апеляційне оскарження вище вказаних ухвал не передбачене; справу № 8/84-НМ повернув господарському суду для продовження розгляду (а. с. 36 - 39 у т. 5).

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 98/2011 від 05.12.2011, справу № 8/84-НМ, яка знаходилась у провадженні судді Алексєєва М.В. і якому 01.12.2011 виповнилося 65 років, було передано для розгляду судді Гнисюку С.Д. (а. с. 36 у т. 6).

Ухвалою від 07.12.2011 господарський суд у складі судді Гнисюка С.Д. прийняв справу № 8/84-НМ до свого провадження, призначив судове засідання, зобов'язав учасників процесу виконати вимоги резолютивної частини ухвали (а. с. 37, 38 у т. 6).

17.01.2012 до суду від відповідача 2) надійшли клопотання про закриття провадження у справі в частині зобов'язання його зареєструвати за позивачем право власності на універмаг, що знаходиться у АДРЕСА_4 у зв'язку з підсудністю спору в цій частині окружному адмінсуду та про залучення до справи іншого відповідача - гр. ОСОБА_6 (м. Київ), який згідно з реєстром прав власності на нерухоме майно є власником будівлі Універмагу, набутої ним на підставі договору купівлі - продажу від 27.05.2010 № 594 (а. с. 85 - 87 у т. 6).

Ухвалою від 17.01.2012 (з урахуванням ухвали від 31.01.2012, а. с. 109, 110 у т. 6) господарський суд залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 (а. с. 95 - 99 у т. 6).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 31.01.2012 в задоволенні позову відмовлено з підстав, у ньому викладених (а. с. 120 - 132 у т. 6).

Постановою від 28.03.2012 Рівненський апеляційний господарський суд рішення господарського суду від 31.01.2012 у справі № 8/84-НМ скасував; прийняв нове рішення, яким позов задовольнив частково, визнав право власності позивача на об'єкт нерухомого майна в цілому - універмаг у АДРЕСА_4, стягнув з позивача на користь відповідача-1 1243347,00 грн компенсації вартості частини в об'єкті оренди нерухомого майна, стягнув з відповідача -1 на користь позивача 25500,00 грн витрат по оплаті державного мита, 118,00 грн на ІТЗ судового процесу та 32726,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги; в решті позову відмовив (а. с. 185 - 192 у т. 6).

Постановою від 15.08.2012 Вищий господарський суд України скасував постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 28.03.2012 та рішення господарського суду від 31.01.2012 у справі № 8/84-НМ, справу направив на новий розгляд до господарського суду Житомирської області (а. с. 116 - 118 у т. 7).

У зазначеній постанові ВГСУ вказано на те, що судами попередніх інстанцій не було надано правової оцінки тому, що ремонтні роботи були зроблені тільки на першому поверсі і яким чином спільне володіння і користування майном є неможливим іншими власниками на іншому поверсі. Крім того, ремонтні роботи були проведені тільки на 1/2 част. приміщення універмагу; судами не було з'ясовано чи порушуються майнові права та обов'язки пайовиків, частки яких були розміщені у майні універмагу.

Відповідно до розпорядження керівника апарату господарського суду Житомирської області №162/2012 від 05.09.2012 було здійснено автоматичний розподіл справи № 8/84-НМ, згідно з яким справу передано на розгляд судді Кравець С.Г.

Ухвалою від 10.09.2012 господарський суд у складі судді Кравець С.Г. прийняв справу № 8/84-НМ до провадження, призначив засідання суду (а. с. 2, 3 у т. 8).

Ухвалою від 19.10.2012 господарський суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1): Вишевичське споживче товариство, Потіївське споживче товариство, Кочерівське споживче товариство, Радомишльське міське споживче товариство, громадян: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5; провадження у справі № 8/84-НМ зупинив до вирішення пов'язаною з нею справи № 7/5007/1140/12, провадження у якій порушено за позовом Потіївського сільського споживчого товариства до відповідача -1 та СТ "Жиско", за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Житомирської обласної спілки споживчих товариств, Радомишльського міського споживчого товариства, Вишевицького сільського споживчого товариства, Кочерівського сільського споживчого товариства, за участю третьої особи на стороні відповідача -2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ "Юридична компанія "Пріорітас" та за участю третьої особи на стороні відповідачів, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 про визнання недійсним пункту 2.9 Договору оренди № 10/10-08, укладеного 10.10.2008 між Радомишльською райспоживспілкою та Споживчим товариством "Жиско" щодо приміщення універмагу загальною площею 3170 кв.м, розташованого у м. Радомишлі по вул. В. Житомирська, буд. 1/2 (а. с. 45 - 48 у т. 9).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 24.12.2013 у справі № 7/5007/1140/12 у позові про визнання недійсним п. 2.9. Договору оренди (найму) нежитлового приміщення №10/10-08, укладеного 10.10.2008 між відповідачем 1) та позивачем відмовлено (а. с. 209 - 215 у т. 9).

Постановою від 11.04.2014 Рівненський апеляційний господарський суд рішення господарського суду від 24.12.2013 у справі № 7/5007/1140/12 залишив без змін (а. с. 203 - 208 у т. 9).

У зв'язку з тим, що у судді Кравець С.Г., яка розглядала дану справу, закінчилися повноваження судді, 05.02.2015 повторним автоматичним розподілом справу № 8/84-НМ було передано для розгляду судді Гансецькому В.П.

Ухвалою від 05.02.2015 господарський суд Житомирської області у складі судді Гансецького В.П. прийняв справу № 8/84-НМ до свого провадження, провадження у справі поновив та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою від 09.02.2015 суддею Гансецьким В.П. було заявлено самовідвід від розгляду справи № 8/84-НМ з підстав, у ньому викладених (а. с. 85, 86 у т. 9).

За довідкою про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл), справу № 8/84-НМ призначено для розгляду судді Лозинській І.В. (а. с. 90 у т. 9).

Ухвалою від 12.02.2015 господарський суд у складі судді Лозинської І.В. прийняв справу № 8/84-НМ до провадження, призначив засідання суду (а. с. 91 у т. 9).

Ухвалою від 23.04.2015 господарський суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7 (АДРЕСА_9) (а. с. 66, 67 у т. 10).

Під час засідання суду 23.04.2015 господарський суд дійшов висновку, що справа відноситься до категорії складних, тому згідно з ухвалою від 23.04.2015 призначено колегіальний розгляд справи №8/84-НМ у складі трьох суддів (а. с. 68, 69 у т. 10).

Ухвалою від 27.04.2015 господарський суд прийняв справу № 8/84-НМ до колегіального розгляду; призначив засідання суду.

Ухвалою від 17.06.2015 господарський суд призначив у справі додаткову судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручив Житомирському відділенню Київського НДІСЕ.

Ухвалою від 15.10.2015 господарський суд припинив проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи Житомирським відділенням КНДІСЕ; замінив відповідача-2 - КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради на Радомишльське РУЮ Житомирської області в особі Реєстраційної служби Житомирського РУЮ Житомирської області (а. с. 57 - 59 у т. 11).

Ухвалою від 12.11.2015 господарський суд доручив проведення додаткової судової будівельно - технічної експертизи судовому експерту ОСОБА_11; на вирішення експерта поставив такі питання (а. с.123 -125 у т. 11):

- яка ринкова вартість витрат, понесених Споживчим товариством "Жиско" під час виконання внутрішніх опоряджувальних робіт в приміщенні універмагу за адресою: АДРЕСА_4 станом на 27.03.2009?

- чи всі понесені Споживчим товариством "Жиско" витрати були необхідними?

- яка ринкова вартість приміщення універмагу за адресою: м. Радомишль, Житомирської області, вул. Велика Житомирська, 1/2 станом на 27.03.2009 ?

- до якого виду робіт (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт тощо) належать фактично виконані СТ "Жиско" будівельні роботи в приміщенні універмагу за адресою: АДРЕСА_4 станом на 27.03.2009?

05.12.2016 до суду від судового експерта ОСОБА_11 надійшов Висновок № 655/11.16 додаткової судової оціночно - будівельної та будівельно -технічної експертизи від 28.11.2016 на 162 сторінках (а. с. 156 - 238 у т. 13), з якого вбачається, що:

- ринкова вартість приміщення універмагу за адресою: АДРЕСА_4, станом на 27.03.2009 становила 6 315 000,00 грн;

- ринкова вартість витрат, понесених Споживчим товариством "Жиско" під час виконання внутрішніх опоряджувальних робіт в приміщенні універмагу за адресою: АДРЕСА_4, станом на 27.03.2009 становила 407000,00 грн;

- вартість витрат, понесених СТ "Жиско" під час виконання внутрішніх опоряджувальних робіт в досліджуваному приміщенні універмагу, розрахована в програмному комплексі АВК-3 (2.7.0), станом на 27.03.2009 - 794953 грн;

- фактично виконані Споживчим товариством "Жиско" будівельні роботи в приміщенні універмагу за адресою: АДРЕСА_4, станом на 27.03.2009 відносяться до капітального ремонту;

- відповідь на питання, чи були всі понесені СТ "Жиско" витрати необхідними, судовий експерт не надав із зазначених ним причин (а. с. 207 на звороті у т. 13).

Ухвалою від 07.12.2016 господарський суд провадження у справі поновив, призначив засідання суду; зобов'язав сторін до дати засідання суду ознайомитись із Висновком № 655/11.16 та надати, за наявності, обгрунтовані заперечення.

До початку судового засідання до господарського суду надійшли такі документи:

- 20.01.2017 - від Споживчого товариства "Жиско" - письмові заперечення на Висновок додаткової судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи №655/11.15 від 28.11.2016 з підстав, в них викладених (а. с. 1 у т. 14);

- 25.01.2017 - від судового експерта ОСОБА_11 - пояснення експерта щодо вказаного заперечення позивача у справі (а. с. 5 - 7 у т. 14);

- 27.01.2017 - від споживчого товариства "Жиско" - клопотання про відхилення судом Висновку додаткової судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи №655/11.15 від 28.11.2016 та про витребування доказів (а. с. 8 -10 у т. 14).

В засіданні суду представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про уточнення предмета позову від 27.11.2009 (а. с. 196 у т. 2), а також підтримала клопотання про відхилення судом Висновку додаткової судової оціночно - будівельної та будівельно - технічної експертизи №655/11.15 від 28.11.2016 (а. с. 8. 9 у т. 14) з підстав, у ньому викладених.

Представники відповідача -1 та третіх осіб 5, 7, 8 на стороні відповідача -1 проти позову заперечили з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву від 19.05.2009 вих. № 72 (а. с. 114 у т. 1), письмових поясненнях від 19.03.2015 (а. с. 191 - 202, 216 - 218 у т. 9) та додаткових поясненнях від 27.01.2017 (а. с. 12 - 22 у т.14).

Представники відповідача - 2 та третіх осіб 1 - 4, 6 на стороні відповідача -1 в судове засідання не прибули.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2008 між Радомишльською районною спілкою споживчих товариств (відповідач 1), орендодавець) та Споживчим товариством "Жиско" (позивач, орендар) укладено Договір оренди (найму) нежитлового приміщення №10/10-08 (далі - Договір) (а. с. 9 - 15 у т. 1), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар - прийняти у строкове платне користування (оренду) на умовах, викладених в цьому Договорі і додатках, що є його невід'ємними частинами, приміщення будівлі універмагу за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 3170,00 кв.м. (далі - приміщення), та зобов'язується сплачувати орендну плату в строки, розмірах та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 1.3 Договору, орендоване приміщення знаходиться в законному користуванні орендодавця на підставі Свідоцтва на право власності (серія НОМЕР_2 від 27.12.2004), з якого вбачається, що приміщення належить відповідачу - 1 на праві колективної власності (а. с. 115 у т 1).

Згідно з п. 1.4 Договору, на дату його підписання, за даними обліку орендодавця, балансова вартість приміщення з урахуванням його індексації складала 1090706,86 грн.

За п. 2.1 Договору, приміщення передається орендарю поповерхово згідно з відповідними актами приймання - передачі (додатки 3,4 до Договору).

Відповідно до п. 2.5 Договору, допуск орендаря в приміщення відбувається після підписання акта прийому - передачі приміщення для проведення ремонтних (опоряджувальних) робіт (додаток № 2 до Договору), в якому відображається відповідна інформація про приміщення і його стан. Вказана передача не означає передачу приміщення орендодавцем орендарю в оренду, а є тільки підставою для допущення та здійснення орендарем відповідних ремонтних (опоряджувальних) внутрішніх робіт.

Пунктом 2.9 Договору сторони визначили, що опоряджувальні внутрішні ремонтні роботи в приміщенні, що виконуються орендарем, є невід'ємними поліпшенням і визнаються сторонами як створення нової речі. Виконані опоряджувальні роботи у будь - якому випадку дають орендарю право частки орендаря в праві власності на приміщення, з чим орендодавець погоджується, підписуючи цей Договір.

Підпунктом 4.1.2 п. 4.1 Договору сторони погодили, що орендар має право проводити реконструкцію приміщення, технічне переозброєння, оздоблювальні роботи, облаштування, поточний ремонт приміщення за письмовим погодженням орендодавця.

Згідно з підп. 4.1.8 п. 4.1 Договору орендар має право залучати для проведення ремонтних та/або будь-яких інших робіт в орендованому приміщенні третю сторону.

Згідно з п. 5.1 Договору оренди орендар сплачує орендну плату в розмірі 20,00 грн, в тому числі ПДВ (20%) 3,33 грн. за один квадратний метр орендованої площі на місяць.

За п. 9.1 Договору, строк оренди за цим Договором складає 1050 календарних днів з моменту підписання цього Договору сторонами та скріплення печатками сторін.

На виконання умов п. 2.5 Договору, 10.10.2008 орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення загальною площею 3170,00 кв.м. для проведення ремонтних (опоряджувальних) робіт, підтвердженням чого є підписаний та скріплений печатками представників обох сторін акт приймання-передачі приміщення (а. с. 20 у т.1).

В п. 3 цього акту було зазначено, що стан об'єкту оренди на момент передачі потребує проведення ряду ремонтних (опоряджувальних) робіт згідно з переліком.

10.10.2008 позивач направив відповідачу -1 лист, вих. № 4 з проханням надати письмовий дозвіл на проведення ремонтно-будівельних робіт на об'єкті оренди, а саме, зовнішнє оздоблення приміщення; електромонтажні роботи, в тому числі, встановлення зовнішніх мереж електропостачання; сантехнічні роботи; встановлення вентиляції; благоустрій території із запланованим кошторисом 4000,00 тис. грн (а. с.102 у т. 1).

Постановою правління Радомишльської районної спілки споживчих товариств №51 від 10.10.2008, Споживче товариство "Жиско" прийнято асоційованим членом Радомишльської райспоживспілки, йому надано в оренду торгову площу 1 і 2 поверхів універмагу для здійснення торгівельної та заготівельної діяльності та надано дозвіл на проведення ремонтних (опоряджувальних) робіт згідно з переліком, про що повідомлено позивача листом від 10.10.2008, вих. №172 (а. с. 103 - 105 у т. 1)

10.12.2008 між позивачем та відповідачем -1 підписано акт приймання - передачі приміщення в оренду (а. с. 21 у т. 1), у п. 1 якого зазначено, що сторони підтверджують, що орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення на 1 - му поверсі універмагу загальною площею 2079,00 кв. м. на дату початку оренди у стані, що частково поліпшений за рахунок орендаря, та перебуває в завершальній стадії ремонтних (опоряджувальних) робіт, які проводяться з письмового погодження орендодавця.

Відповідно до п. 2 акту, орендна плата починає нараховуватись з 10.12.2008.

Актом приймання - передачі приміщення в оренду від 27.03.2009 (а. с. 22 у т.1), сторони узгодили, що орендодавець передає, а орендар приймає приміщення на 2 - му поверсі універмагу загального площею 1091,00 кв. м у стані, що частково поліпшений за рахунок орендаря, та перебуває в завершальній стадії ремонтних (опоряджувальних) робіт, які проводяться з письмового погодження орендодавця.

Відповідно до п. 2 акту, орендна плата починає нараховуватись з 27.03.2009.

Таким чином, в оренду передано приміщення на першому поверсі загальною площею 2079,00 м. кв та частину приміщення на другому поверсі площею 1091 м. кв.

Цокольне приміщення будівлі універмагу до складу об'єктів оренди не увійшло.

10.02.2009 відповідач -1 направив позивачу лист №17 (а. с. 106 у т. 1), в якому повідомив про підвищення орендної плати за оренду приміщення.

10.03.2009 позивач листом б/н повідомив відповідача - 1 про відмову від підвищення орендної плати, посилаючись на п.5.4 договору оренди (а. с. 107 у т. 1).

30.03.2009 відповідач -1 направив на адресу позивача лист-повідомлення № 42 з вимогою звільнити орендоване приміщення строком до 01.05.2009 (а. с. 108 у т. 1).

Не погоджуючись з діями відповідача - 1, позивач звернувся до суду з вимогою згідно із заявою про уточнення предмету позову від 27.11.2009 (а. с. 196 у т. 2) щодо:

- визнання за позивачем права спільної власності на 76,24/100 орендованого об'єкта нерухомості, у зв'язку із його поліпшенням за власні кошти;

- визнання за позивачем права власності на об'єкт нерухомого майна в цілому - універмаг, загальною площею 6128,7 кв.м. з компенсацією Радомишльській районній спілці споживчих товариств вартості його частки приміщення в сумі 1243347,00 грн;

У позовній заяві Споживче товариство "Жиско" вказує, що виконані позивачем ремонтні (опоряджувальні) роботи з поліпшення об'єкту оренди зроблені за згодою Радомишльської райспоживспілки; витрати позивача поліпшення об'єкту оренди склали 4002000,00 грн; зазначені ремонтні (опоряджувальні) роботи дають орендарю право частки орендаря у праві власності на орендоване приміщення; спільне володіння і користування приміщенням є неможливим, тому слід визнати право власності позивача на приміщення в цілому, компенсувавши відповідачу -1 вартість його частки в сумі 1243347,00 грн.

Радомишльська райспоживспілка, не заперечуючи проти факту передачі в оренду Споживчому товариству "Жиско" об'єкту оренди, зазначеного у п. 1.1. Договору, надання йому дозволу на виконання ремонтних (опоряджувальних) робіт та їх здійснення останнім, зазначає у відзиві від 19.05.2009, вих. №72, серед іншого, що в результаті проведених внутрішніх опоряджувальних робіт не було створено нової речі; вартість основних засобів з 1996 року не індексувалась; крім того повідомлено, що відповідач -1 листом від 12.05.2009, вих. №63 відкликав свої листи №17 від 10.02.2009 та №42 від 30.03.2009 (а. с. 114 - 116 у т. 1).

В подальшому, 30.12.2009 Споживчим товариством "Жиско" згідно з договором купівлі - продажу реалізовано приміщення універмагу Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Пріорітас" (м. Київ) за 1000000,00 грн (а. с. 20, 21 у т. 4), а останнім - 27.05.2010 - громадянину ОСОБА_6 (м. Київ).

Згідно з п. 2 договору купівлі - продажу від 27.05.2010, укладеного між ТОВ "Юридична компанія "Пріорітас" та гр. ОСОБА_6, вказано, що продаж приміщення універмагу вчинено за 1100000,00 грн (а. с.170 -173 у т. 9).

За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 20.04.2015, громадянин ОСОБА_6 10.03.2015 відчужив спірне приміщення універмагу громадянці ОСОБА_7 (а. с. 60 - 62 у т. 10).

З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів всіх учасників провадження у справі, господарський суд зазначає таке.

Згідно з п. 2.9 Договору оренди, опоряджувальні внутрішні ремонтні роботи в приміщенні, що виконуються орендарем, є невід'ємними поліпшеннями і визнаються сторонами як створення нової речі. Виконані опоряджувальні роботи у будь - якому випадку дають орендарю право частки орендаря в праві власності на приміщення, з чим орендодавець погоджується, підписуючи цей Договір.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 24.12.2013 у справі № 7/5007/1140/12 відмовлено Потіївському сільському споживчому товариству у задоволенні позову до Радомишльської райспоживспілки та Споживчого товариства "Жиско" про визнання недійсним п. 2.9 Договору (а. с. 209 - 215 у т. 9). Разом з тим, у мотивувальній частині рішення суд дійшов висновку про невідповідність умови Договору оренди №10/10-08, викладеної у п. 2.9 Договору, діючим та обов'язковим для райспоживспілки та її посадових осіб актам нормативного характеру Укоопспілки, зокрема, Положенню про громадське майно (основні засоби) споживчої кооперації України, затвердженому постановою Ради Укоопспілки від 03.04.2003, оскільки на укладення договору з відповідною умовою (про фактичну передачу права власності) особа, яка вчинила даний правочин, повноважень не мала. Зважаючи на відсутність повноважень особи, що вчинила правочин (Радомишльської райспоживспілки в особі голови ОСОБА_12.) на укладення Договору оренди (найму) №10/10-08 нежитлового приміщення від 10.10.2008 в частині пункту 2.9 Договору, відповідно до вимог закону, є підставою для визнання даного Договору у вищевказаній частині недійсним.

У вказаному рішенні також зазначено, що позивач у справі №7/5007/1140/12 - Потіївське сільське споживче товариство є одним із засновників та членом Радомишльської райспоживспілки, в п. 39 Статуту якої зазначено, що об'єкти права власності райспоживспілки можуть перебувати у спільному володінні райспоживспілки, споживчих товариств, що входять до її складу, облспоживспілки, Укоопспілки, а також підприємств, організацій інших форм власності і фізичних осіб (членів споживчих товариств та інших громадян); їх частка у майні визначається взаємними угодами. В п. 42 Статуту райспоживспілки також зазначається, що суб'єктами права власності райспоживспілки є її члени..., частка яких у майні визначається чинним законодавством та нормативними актами Укоопспілки. Отже, зміст наведених положень Закону та Статуту райспоживспілки безпосередньо передбачає належність майна райспоживспілки її членам, в т.ч. й Потіївському сільському споживчому товариству.

Таким чином, оскільки п. 2.9 Договору оренди передбачено передачу права частки орендаря (Радомишльської райспоживспілки) в праві власності на приміщення, враховуючи наявність у Потіївського сільського споживчого товариства майнових прав та інтересів щодо даного нерухомого майна, суд у справі №7/5007/1140/12 визнав порушення прав Потіївського сільського споживчого товариства оспорюваною умовою пункту 2.9 Договору оренди (найму) №10/10-08 нежитлового приміщення від 10.10.2008.

Однак, судом зазначено, що на момент звернення з позовом до суду (04.10.2012) у справі №7/5007/1140/12, позивачем - Потіївським сільським споживчим товариством було пропущено позовну давність. Тому господарський суд дійшов висновку про відмову у позові у справі №7/5007/1140/12 у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено іншою стороною у справі.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2014 (а. с. 203 - 208 у т. 9) вказане рішення залишено без змін.

Разом з тим, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що у п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, серед іншого, що якщо, вирішуючи господарський спір, суд встановить, що зміст договору, пов'язаного з предметом спору, суперечить законодавству, чинному на момент укладення договору, він, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 83 ГПК, вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині. Реалізація господарським судом цього права здійснюється незалежно від наявності відповідного клопотання сторони (на відміну від припису п. 2 ч.1 тієї ж статті ГПК).

За п. 2.9 постанови ВГСУ, на підставі ст. 215 ЦК недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

Таким чином, враховуючи імперативний припис ст. 20 ГК України щодо обов'язку держави захищати права і законі інтереси суб'єктів господарювання, та вказану норму ст. 83 ГПК України, на господарський суд покладено обов'язок при прийнятті рішення визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

За таких обставин слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново -господарськими визнаються цивільно - правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За ч.ч. 1,3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину (умови, пункти) не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Вимогами ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

З врахуванням змісту статей 179, 181, 331 та 332 ЦК України опоряджувальні внутрішні ремонтні роботи в приміщенні не створюють нову річ.

Враховуючи викладене, проаналізувавши п. 2.9 Договору оренди, суд, реалізуючи своє право, передбачене п.1 ч.1 ст. 83 ГПК України, приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним п. 2.9 Договору оренди (найму) нежитлового приміщення №10/10-08 від 10.10.2008 укладеного між Радомишльською районною спілкою споживчих товариств та Споживчим товариством "Жиско" в такій частині: "і визнаються Сторонами як створення нової речі. Виконані опоряджувальні внутрішні роботи у будь - якому випадку дають Орендарю право частки орендаря в праві власності на приміщення, з чим Орендодавець погоджується, підписуючи цей Договір", на підставі ч.ч. 1,5 ст. 203, ст. 215 ЦК України.

Крім того, за ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Тому, враховуючи вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постановах від 09.02.2011 та 15.08.2012 у справі, що розглядається, зокрема, щодо з'ясування чи порушуються майнові права та обов'язки пайовиків, частки яких були розміщені у майні універмагу, суд зазначає таке.

На підтвердження фактично здійснених витрат на поліпшення об'єкту оренди, позивачем надано до договір генерального підряду №10/10 від 10.10.2008, укладений між Споживчим товариством "Жиско" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Градострой" (далі - генпідрядник) (далі - договір підряду) ( а. с. 23 - 28 у т. 1).

Пунктом 1.1 договору підряду сторони узгодили, що предметом договору є виконання генпідрядником власними силами та засобами комплексу ремонтних робіт в приміщенні універмагу, який знаходиться у АДРЕСА_4 іменований надалі - "об'єкт", згідно договірної ціни (додаток №1) та кошторисів (додатки №2-8), погоджених та затверджених у встановленому порядку сторонами договору.

Роботи за договором підряду вважаються виконаними генпідрядником і прийнятими замовником після підписання сторонами останнього (у часі) акту виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2В), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3), виконання вимог п.11.3 договору (п. 1.4 договору підряду).

Конкретний обсяг і вартість виконаних робіт визначається протоколом погодження договірної ціни (додаток № 1) та кошторисами (додаток № 2-8), які додані до договору та складають невід'ємну частину договору (п. 2.2 договору підряду).

Як свідчать матеріали справи, сторонами були підписані локальні кошториси №№ 1- 8 на загальну суму 4002000,00 грн та довідка про вартість виконаних робіт суми 4002000,00 грн, копії яких є в матеріалах справи (а. с. 30 - 66 у т.1).

Так, у локальному кошторисі №1 на суму 1592768 грн (а. с. 30 - 41 у т. 1) та Акті приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2008 року на загальну суму 4002000,00 грн (а. с. 67 - 70 у т. 1) зазначено такі види робіт в приміщенні універмагу (АДРЕСА_4), в розрізі конструктивних елементів: підлога, перегородки, стіни, колони, вікна, двері, стелі, фундаменти, всього 79 видів робіт.

Разом з тим, у Висновку №655/11.15 від 28.11.2016 судового експерта ОСОБА_11 виконання опоряджувальних робіт в розділі 2 "перегородки" та розділі 8 "фундаменти" не вказано та зазначено 32 вида робіт (а. с. 188 у т. 13).

В локальному кошторисі №2 на сантехнічні роботи у приміщенні універмагу на суму 132638,00 грн (а.с. 42, 43 у т. 1) та Акті приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2008 року на загальну суму 4002000,00 грн (а. с. 82, 83 у т.1) зазначено 25 видів робіт.

Однак, у Висновку №655/11.15 від 28.11.2016 судового експерта ОСОБА_11 зазначено лише 4 вида сантехнічних робіт (а.с. 188 на зв. у т. 13).

В локальному кошторисі №3 на зовнішнє облаштування універмагу на суму 100540,00 грн (а. с. 47,48 у т. 1) та Акті приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2008 року на загальну суму 4002000,00 грн (а. с. 87 у т.1) зазначено 7 видів робіт.

Однак, у Висновку №655/11.15 від 28.11.2016 судового експерта ОСОБА_11 роботи по зовнішньому облаштуванню універмагу не відображено.

В локальному кошторисі №4 на робоче і аварійне освітлення торгового залу на суму 130049 грн (а.с. 49-52,т.1) та Акті приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2008 року на загальну суму 4002000,00 грн (а. с. 87- 91, т. 1) зазначено 11 видів робіт.

Проте, у Висновку №655/11.15 від 28.11.2016 судового експерта ОСОБА_11 по локальному кошторису №4 зазначено 5 видів робіт щодо робочого та аварійного освітлення торгового залу (а. с. 188 на звороті у т. 13).

Крім того, в матеріалах справи є локальний кошторис №5 на електромонтажні роботи (під вентиляцію) на суму 40128,00 грн; локальний кошторис №6 на зовнішні мережі електропостачання на суму 71131,00 грн; локальний кошторис №7 на благоустрій території на суму 168292,00 грн та локальний кошторис №8 на вентиляцію приміщення універмагу на суму 647920,00 грн (а. с. 53 - 65 у т. 1) та зазначені роботи в Акті приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2008 року на загальну суму 4002000,00 грн (а. с. 91 - 101 у т. 1).

В той же час, у Висновку №655/11.15 від 28.11.2016 судового експерта ОСОБА_11 зазначені роботи по локальних кошторисах №№5-8 не вказані.

Таким чином, судовий експерт ОСОБА_11 у відповідях на питання суду, вказала, зокрема, таке (а. с. 190 у т. 13):

- ринкова вартість приміщення універмагу за адресою: Житомирська область, АДРЕСА_4 станом на 27.03.2009 становила 6315000,00 грн;

- ринкова вартість витрат, понесених Споживчим товариством "Жиско" під час виконання внутрішніх опоряджувальних робіт в приміщенні універмагу за адресою: АДРЕСА_4 станом на 27.03.2009 становила 407000,00 грн;

- питома вага конструктивних елементів приміщення універмагу, які були відновлені та/або замінені під час виконання внутрішніх опоряджувальних робіт у 2008 році - 6,44%;

- фактично виконані Споживчим товариством "Жиско" будівельні роботи в приміщенні універмагу за адресою: АДРЕСА_4 станом на 27.03.2009, відносяться до капітального ремонту (а. с. 199 у т. 13).

Крім того, довідково зазначено, що вартість витрат, понесених СТ "Жиско" під час виконання внутрішніх опоряджувальних робіт в досліджуваному приміщенні універмагу, розрахована в програмному комплексі АВК-3 (2.7.0), станом на 27.03.2009 - 794953 грн.

Згідно із ч.5 ст. 42 ГПК України, висновок експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими ст.43 цього Кодексу.

Оцінивши наявні в справі докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Згідно із ч. 1 ст. 778 ЦК України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Відповідно до ч. 4 ст. 778 ЦК України, якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Об'єктами переробки в ЦК України визначено річ і матеріал.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 ЦК України, переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ.

Таким чином, момент виникнення нової речі є зміна фізичних характеристик об'єкта переробки.

Статтею 332 ЦК України встановлено, що нова річ створюється лише внаслідок переробки попередньої речі шляхом її використання як матеріалу. Таким чином, проведення капітального ремонту, внутрішнє перепланування, переобладнання приміщення, у тому числі надання об'єкту нового функціонального призначення в межах існуючої капітальної будівлі не може призвести до створення нової речі.

Капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об'єкта (лист Державного комітету України з будівництва та архітектури від 30.04.2003 № 7/7-401 "Щодо віднесення ремонтно-будівельних робіт до капітального та поточного ремонтів").

Проведення перепланування і реконструкції внутрішніх приміщень у ході капітального ремонту в межах капітальної будівлі не створює нову річ, а лише її поліпшує (позиція ВГСУ, викладена в постанові у справі №39/264-09(25/295-07)).

Здійснений орендарем капітальний ремонт приміщення універмагу не призвів до створення нової речі, оскільки, у результаті проведених робіт основні властивості орендованих приміщень не змінювалися, тому унеможливлюється висновок про створення Споживчим товариством "Жиско" нової речі.

Правова природа орендних відносин передбачає взаємні права та обов'язки сторін щодо майнових вкладень кожної. Так, законодавством дозволено орендарю здійснювати ремонт об'єкту і змінювати його стан за погодженням із орендодавцем.

За таких обставин справедливими є положення щодо права орендаря на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Відповідно до ч. 3 ст. 778 ЦК України, якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Тому орендар, який зробив невід'ємні поліпшення може претендувати лише на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю (але не на право власності).

06.04.2009 позивач направив на адресу відповідача -1 лист, вих. № 49 в якому зазначено, що у зв'язку із вимогою Радомишльської райспоживспілки щодо розірвання договору оренди, СТ "Жиско" вимагає компенсувати витрати в сумі 4002000,00 грн, понесені при здійсненні ремонтних робіт орендованих приміщень (а. с.72 у т. 3).

У відповіді на зазначене відповідач -1 у листі від 10.04.2009, вих. № 46 (а. с. 73 у т. 3) не заперечив щодо відшкодування понесених позивачем витрат, однак вказав, що в зв'язку з відсутністю обігових коштів, не в змозі провести оплату в такому розмірі.

З викладеного вбачається, що проведення позивачем капітального ремонту в межах існуючої будівлі універмагу не може призвести до створення нової речі в розумінні ст. 332 ЦК України, оскільки, комплекс робіт щодо облаштування нежитлового приміщення без зміни зовнішніх габаритів об'єкта вважається лише капітальним ремонтом або здійсненням поліпшень (залежно від характеристик змін).

Окрім того, згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду України, не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення (постанова ВСУ від 02.12.2015 у цивільній справі №6-1328цс 15, № в реєстрі 54156729).

Таким чином, позов Споживчого товариства "Жиско" про визнання за ним права власності за рішенням суду на об'єкт нерухомого майна - приміщення універмагу за адресою: АДРЕСА_4 є безпідставним, тому в його задоволенні суд відмовляє.

Інші вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від вимоги про визнання права власності, в задоволенні якої судом відмовлено.

Сплата судового збору за ст. 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. 49, ст. 82. п. 1. ст. 83, ст.ст. 84, 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Визнати недійсним п. 2.9 Договору оренди (найму) нежитлового приміщення № 10/10-08 від 10.10.2008 року, укладеного між Радомишльською районною спілкою споживчих товариств () та Споживчим товариством "Жиско" () в такій частині: "і визнаються Сторонами як створення нової речі. Виконані опоряджувальні внутрішні роботи у будь - якому випадку дають Орендарю право частки орендаря в праві власності на приміщення, з чим Орендодавець погоджується, підписуючи цей Договір".

2. У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 01.02.17

Головуючий суддя Лозинська І.В.

Судді Машевська О.П.

Тимошенко О.М.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу - Споживчому товариству "Жиско" - для ОСОБА_14 (АДРЕСА_5)

3 - відповідачу 1) - Радомишльська спілка споживчих товариств (12200, м. Радомишль, вул. 9 січня, 12)

4 - відповідачу 2) - Радомишльське РУЮ Житомирської області в особі Реєстраційної служби (12201, м. Радомишль, вул. 9-го січня, б. 2-А)

5 - ТОВ "ЮК "Пріорітас" (03164, м. Київ, пр-т Лісний, 15, кв. 89)

6 - ОСОБА_6 (АДРЕСА_2)

7 - Вишевичське споживче товариство (с. Вишевичі Радомишльського району , вул. Калініна 12)

8 - Потіївське споживче товариство (с. Потіївка Радомишльського району, вул. Леніна 34)

9 - Кочерівське споживче товариство (с. Кочерів Радомишльського району , вул. Радомишльська 30)

10 - Радомишльське міське споживче товариство (м. Радомишль, вул.9-го січня, 12)

11 - Гр. ОСОБА_8 (АДРЕСА_6)

12 - Гр. ОСОБА_9 (12201, АДРЕСА_3)

13 - Гр. ОСОБА_10 (АДРЕСА_7)

14 - Гр. ОСОБА_5 (АДРЕСА_8)

15 - ОСОБА_7 ( АДРЕСА_9)