ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"23" січня 2017 р.Справа № 921/73/17-г/11
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М., розглянувши судове доручення "Арбітражного суду міста Севастополя" від 23.12.2016 р. про вручення документів у справі №А84-3291/2016 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кримоптторг" до відповідачів приватного підприємства "Фаворит-ІІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ривєра Форос"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним , вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановив: Відповідно до частини 1 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України, суди України виконують доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги - вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - дипломатичними каналами.

Іноземний суд - це державний або інший уповноважений орган іноземної держави, уповноважений здійснювати провадження у справах (ст. 119 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Як вбачається з поданих матеріалів, в ухвалі про відкладення судового розгляду від 22.12.2016р. арбітражний суд м.Севастополя посилається на ст.253 ч.3 АПК РФ, відповідно до якої якщо іноземні особи, які приймають участь в справі, яка розглядається арбітражним судом в Російській Федерації, знаходяться або проживають поза межами Російської Федерації, зазначені особи повідомляються про судовий розгляд ухвалою арбітражного суду шляхом надсилання доручення в установу юстиції або інший компетентний орган іноземної держави та на Угоду країн СНД від 20.03.1992р. "Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності".

Відповідно до ст.ст. 133, 134 Конституції України, ОСОБА_5 Крим входить до складу України. ОСОБА_5 Крим є невід'ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, самостійно вирішує питання, віднесені до її відання.

В силу ст. 127 Господарського процесуального кодексу України, судове доручення не приймається до виконання, якщо воно може призвести до порушення суверенітету України або створити загрозу її національній безпеці, а також суперечить закону або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Преамбулою Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою.

Згідно ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон) тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної ОСОБА_5 Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону).

Таким чином, доручення про надання правової допомоги Арбітражного суду міста Севастополя з місцезнаходженням в Автономній ОСОБА_5 Крим на території України (м. Севастополь) - є незаконним і не створює правових наслідків для будь-якого суду на території України.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що доручення Арбітражного суду міста Севастополя не створює правових наслідків, останнє не приймається господарським судом Тернопільської області до виконання і повертається заявнику разом із доданими документами.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 86, 127 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті до виконання доручення Арбітражного суду міста Севастополя від 23.12.2016 р. № А84-3291/2016 про вручення документів, яке отримано господарським судом Тернопільської області 17.01.2017 р.

2. Повернути Арбітражному суду міста Севастополя (вул. Л. Павличенка,5, м. Севастополь, Автономна Республіка Крим) ухвалу про судове доручення від 23.12.2016 р.; копію ухвали Арбітражного суду міста Севастополя про відкладення розгляду справи від 22.12.2016 р., всього на 5-ти (п'яти) арк.

Суддя А.М. Сидорук