КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. Справа№ 910/18823/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

за участі представників:

ОСОБА_2 - ОСОБА_3, довір. №1653 від 26.09.2016

ТОВ "Ліра-2000" - Міслієнко О.І., довір. б/н від 22.09.2016

ТОВ "ОЛІСІ" - Сурник В.М., довір. б/н від 18.08.2016

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2016

та постанову Господарського суду міста Києва від 09.11.2016

у справі №910/18823/16 (суддя Чеберяк П.П.)

про банкрутство

товариства з обмеженою відповідальністю "Ліра-2000"

(ідентифікаційний код 30966313)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2016 порушено провадження у справі №910/18823/16 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Ліра-2000" за заявою ліквідатора ТОВ "Ліра-2000" - Васильченко Міхно Г.М. в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 у справі №910/18823/16 ТОВ "Ліра-2000" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута голову ліквідаційної комісії ТОВ "Ліра-2000" - Васильченко-Міхно Г.М., зобов'язано ліквідатора вчинити певні дії, вирішено інші питання, пов'язані з подальшим розглядом справи.

Не погоджуючись, ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2016 та постанову Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 у справі №910/18823/16.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2016, протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 05.12.2016 для розгляду скарг сформовано колегію у складі головуючого Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Сотнікова С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 апеляційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу та постанову Господарського суду міста Києва від 31.10.2016 та 09.11.2016 у справі №910/18823/16 було прийнято до провадження, спільного розгляду, розгляд скарг призначено на 20.12.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 розгляд апеляційних скарг відкладався на 24.01.2017, як і ухвалою від 06.12.2016 в учасників провадження витребувались додаткові докази, які покладені в основу заявлених вимог і заперечень, нормативно-обґрунтовані письмові пояснення тощо.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржених рішень, апелянтом вказано на наявність корпоративних прав управління ТОВ "Ліра-2000", володіння 72,5% статутного капіталу товариства і неприйняття рішення загальними зборами щодо припинення і ліквідації ТОВ "Ліра-2000", на прийняття судом рішення в іншій справі про заборону вчинення запису про припинення.

Надходили й додаткові письмові пояснення по суті спору, змістом яких повідомлено про наявність невирішеного корпоративного спору між учасниками ТОВ "Ліра-2000", розгляд якого здійснюється Господарським судом міста Києва у справі №910/17372/16 за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ліра-2000" від 19.07.2016.

Зокрема, рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ліра-2000" про припинення юридичної особи на підставі якого і в результаті виявлення ознак неплатоспроможності ТОВ "Ліра-2000" ліквідатором останнього було подано заяву про порушення провадження у цій справі, судом порушено провадження і визнано боржника банкрутом.

Про наявність рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 у справі №910/17372/16, яким визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ліра-2000" від 19.07.2016 - рішення суду, яким встановлені певні обставини, що мають значення для цієї справи, але яке не набрало законної сили (15.12.2016 зареєстровано подання ТОВ "Олісі" апеляційної скарги).

Представниками інших учасників провадження повідомлено й про наявність адміністративного спору щодо правомірності вчинення запису про припинення ТОВ "Ліра-2000" в результаті прийняття рішення загальних зборів від 19.07.2016, розгляд якого здійснювався Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/14920/16.

Зокрема, реєстраційних дій 19.08.2016 у результаті вчинення яких скасовано попередні від 12.08.2016 та 15.08.2016 на підставі яких і на виконання вимог мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суму міста Києва 17.11.2015 у справі №910/15792/14, ОСОБА_2 зареєстровано учасником ТОВ «ЛІРА-2000» з часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 22581025 грн, що становить 75,2701% його статутного капіталу.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 у справі №910/17372/16 при розгляді справи було встановлено, що станом на 19.07.2016 - дати прийняття загальними зборами учасників рішення про припинення ТОВ "Ліра-2000" ОСОБА_2 володів часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 75,2%, кворум на вказаних загальних зборах був відсутній.

Судом встановлено, що оскільки збори учасників були проведені без участі ОСОБА_2, то збори були неповноважними, а прийняті на них рішення - недійсними. З тим, рішення, яким встановлені відповідні обставини законної сили не набрало, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 розгляд скарги на рішення було призначено на 31.01.2017.

Разом з тим, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.12.2016 у справі №826/14920/16, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, якими в своїй суті були поновлення зареєстрованих прав корпоративного управління ТОВ "Ліра-2000", відмовлено повністю, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 залишена без змін.

В засіданнях суду апеляційної інстанції 20.12.2016, 24.01.2017 учасникам провадження у справі забезпечена можливість реалізації процесуальних прав, обміну репліками і запитаннями, подання доказів, у т.ч. й нових доказів, які не були подані в суді першої інстанції в обґрунтування заявлених вимог і заперечень, всі з яких були надані були залучені до матеріалів справи, отримані відповіді на уточнюючі запитання суду тощо.

З урахуванням доказів завчасного повідомлення усіх сторін про час і місце розгляду справи, відсутності клопотань про відкладення, інших нерозглянутих клопотань чи то таких, які не могли бути заявлені через обмеженість строків розгляду апеляційних скарг на ухвалу та постанову суду першої інстанції, що спливають, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду скарг по суті.

За змістом ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у суді першої інстанції, переглядаючи рішення, апеляційний господарський суд користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції обмежений у правах щодо вирішення спору, розгляду апеляційної скарги і справи по суті, межі яких визначені ст. 101, 103 ГПК України. Досліджуючи матеріали справи, оцінюючи наявні докази, колегія суддів відзначає, що відповідно до ст. 4, 4-1 ГПК України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство. Провадження у справі регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України (ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство). За змістом положень ст. 32, 33, 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з наявних матеріалів, 19.07.2016 загальними зборами учасників ТОВ "Ліра-2000" - в складі ТОВ "ОІЛСІ" як єдиним учасником і який володіє часткою в статутному капіталі ТОВ "Ліра-2000" що дорівнює 100% (30000 грн), було прийнято рішення про ліквідацію товариства як юридичної особи та призначено головою ліквідаційної комісії Стецкова П.В., вказане рішення оформлене протоколом №19-07/16 загальних зборів учасників ТОВ "Ліра-2000" від 19.07.2016.

21.07.2016 державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби ГУ юстиції у місті Києві було внесено запис до державного реєстру про припинення ТОВ "Ліра-2000" за рішенням засновників. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Ліра-2000" від 07.09.2016 оформлене рішення про звільнення Стецкова П.В. та призначено ліквідатором Васильченко-Міхно Г.М.

На офіційному сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про припинення діяльності ТОВ "Ліра-2000" шляхом його ліквідації, в адресу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві було направлено заяву про припинення платника податків за формою № 8-ОПП. Зі спливом встановленого законом строку виявлення кредиторів, ліквідаційною комісією був складений проміжний ліквідаційний баланс станом на 05.10.2016, затверджений протокольним рішенням загальних зборів учасників товариства №05-10/16 від 05.10.2016.

Згідно з балансом розмір кредиторської заборгованості ТОВ "Ліра-2000" становив 206`446`875,09 грн, разом з тим, розмір активів становив 98`494,02 грн. З огляду на встановлені ознаки неплатоспроможності товариства 05.10.2016 загальними зборами учасників було прийнято рішення звернутись до Господарського суду міста Києва з заявою про порушення справи про банкрутство, що підтверджується відповідним протоколом №05-10/16 від 05.10.2016.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону про банкрутство право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають як кредитор, так і боржник. Згідно з ч. 1 ст. 95 Закону якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом.

У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Враховуючи викладене, ліквідатором ТОВ "Ліра-2000" Васильченко-Міхно Г.М. і було подано відповідну заяву, а суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, про наявність підстав порушення провадження у справі.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України. Загальні положення про порядок ліквідації юридичної особи вміщені у ст. 110-112 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України. Передумовами звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку ст. 95 Закону про банкрутство є:

- прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою;

- проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна, його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника,

- аналіз пасиву боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами ч. 2, 5 ст. 105 ЦК України,

- повідомлення кредиторів про ліквідацію юридичної особи боржника з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості.

Проведення аналізу активу та пасиву боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до п. 3 ст. 11 Закону про банкрутство. Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо лише після закінчення строку, передбаченого ст. 105 ЦК України.

Нормами ч. 1 ст. 37 Закону про банкрутство визначено, що у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора у порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, щодо недостатності майна боржника для задоволення вимог його кредиторів, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і господарський суд апеляційної інстанції щодо наявності підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття процедури ліквідації.

Судом враховано та перевірено дані бухгалтерського балансу боржника, з якого слідує, що його пасиви перевищують активи, що свідчить про його неплатоспроможність. Розглядаючи ж доводи апеляційних скарг і заперечень на них щодо відсутності чи то наявності права, правових наслідків самого рішення від 19.07.2016 загальних зборів учасників ТОВ "Ліра-2000", прийнятого в складі ТОВ "ОІЛСІ", про ліквідацію товариства як юридичної особи, суд відзначає наступне.

12.08.2016, тобто вже після прийняття вказаного рішення, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено реєстраційну дію №4055883 - внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах (зміна місцезнаходження, зміна керівника юридичної особи, зміна відомостей про підписантів, зміна складу підписантів),

15.08.2016 - вчинено реєстраційну дію №5055883 (внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи про відміну рішення щодо припинення юридичної особи); реєстраційну дію №6055883 (державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи); та 16.08.2016 реєстраційну дію №7055883 (підтвердження відомостей про юридичну особу, зміна інформації про утворення юридичної особи, зміна додаткової інформації).

Як зазначав апелянт, реєстраційні дії були вчинені на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №910/15792/14 в ході перегляду якої ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 було прийнято відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на неї, яка набула законної сили, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_2, ОСОБА_10, Компанією "Bradwin Trading Limited", ТОВ "Ліра-2000" та ТОВ "ОІЛСІ" в редакції, поданої сторонами.

Згідно п. 1 угоди сторони з метою мирного врегулювання спору дійшли згоди перевести на ОСОБА_2 права і обов'язки покупця за договором купівлі-продажу частки, укладеним 30.07.2013 ОСОБА_10 та Компанією "Bradwin Trading Limited" ("Бредвін Трейдінг Лімітед"), відповідно до умов якого ОСОБА_10 продав, а Компанія "Bradwin Trading Limited" ("Бредвін Трейдінг Лімітед") купила частку у статутному капіталі ТОВ "ЛІРА-2000", що становить 75,2701% статутного капіталу.

У відповідності до п. 2 мирової угоди Компанія "Бредвін Трейдінг Лімітед" ("Bradwin Trading Limited") і ОСОБА_10 підтверджують, що у відповідності до договору купівлі-продажу частки від 30.07.2013 з урахуванням додаткової угоди №2 від 02.07.2014 та угоди про розірвання вказаної додаткової угоди №2, вартість частки у статутному капіталі ТОВ "ЛІРА-2000", що становить 75,2701 % статутного капіталу, складає 22`581`025 грн.

Компанія "Bradwin Trading Limited" ("Бредвін Трейдінг Лімітед") і ОСОБА_10 не мають жодних претензій до ОСОБА_2 стосовно предмету спору, в т.ч., але не обмежуючись щодо вартості частки у статутному капіталі ТОВ "Ліра - 2000", що становить 75,2701 % статутного капіталу, та її оплати ОСОБА_2 на користь Компанії "Bradwin Trading Limited" ("Бредвін Трейдінг Лімітед").

За умовами п. 3, 4 мирової угоди, на момент її затвердження ОСОБА_2 внесено на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва грошові кошти в сумі 22`581`025 грн в забезпечення оплати останнім, як покупцем, частки за договором купівлі-продажу від 30.07.2013, укладеним між Компанією "Бредвін Трейдінг Лімітед" ("Bradwin Trading Limited") і ОСОБА_10 Вказані кошти після затвердження судом мирової угоди підлягають перерахуванню на користь Компанії "Бредвін Трейдінг Лімітед" ("Bradwin Trading Limited").

Крім того, вказаною ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі № 910/15792/14 задоволено клопотання б/н від 17.11.2015 Компанії "Bradwin Trading Limited" про перерахування з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва №0062, МФО 820019, на рахунок №3743 Компанії "Bradwin Trading Limited" ("Бредвін Трейдінг Лімітед"), відкритий в публічному акціонерному товаристві "ОТП Банк", МФО 300528, грошових коштів в сумі 22`581`025 грн.

19.08.2016 - тобто після прийняття загальними зборами учасників ТОВ "Ліра-2000" рішення від 19.07.2016, прийнятого в складі єдиного учасника - ТОВ "ОІЛСІ", нотаріусом вчинено реєстраційні дії за №8055883, 9055883, 0055883, 1055883, якими скасовані попередні реєстраційні дії від 12.08.2016 за №4055883 та від 15.08.2016 за №5055883, 6055883, 7055883.

Зазначена вище апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №910/15792/14, в ході розгляду якої ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 було прийнято відмову ОСОБА_2 від поданої скарги, була подана 23.09.2016. Тобто, як на момент прийняття загальними зборами учасників ТОВ "Ліра-2000" рішення про припинення (ліквідацію) товариства, так і вчинення нотаріусом реєстраційних дій від щодо розподілу корпоративних прав, ухвала суду була чинною.

Разом з тим, як вбачається з наявних матеріалів, на момент прийняття загальними зборами учасників ТОВ "Ліра-2000" рішення про припинення (ліквідацію) товариства, прийнятого в складі єдиного учасника - ТОВ "ОІЛСІ", в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містився запис про зареєстрованих учасників ТОВ "Ліра-2000", до складу яких входило саме ТОВ "ОІЛСІ" і як єдиний учасник, який володіє часткою в статутному капіталі що дорівнює 100% (30000 грн).

ТОВ "ОІЛСІ" було зареєстровано учасником ТОВ "Ліра-2000" на підставі іншого договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ "ОІЛСІ" та ОСОБА_2, від 06.11.2014, згідно з умовами якого ОСОБА_2 за відплатним договором відчужив на користь ТОВ "ОІЛСІ" 100% частки у статутному капіталі.

Зі змісту мотивувальної частини рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 у справі №910/17372/16 вбачається, що при розгляді справи судом було встановлено, що в період до 30.07.2013 часткою у 75,2% статутного капіталу ТОВ "Ліра - 2000" володів ОСОБА_10, а ОСОБА_2 - 24,8%, 30.07.2013 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_10 продав свою частку у розмірі 75,2% Компанії "Bradwin Trading Limited", частка статутного капіталу ТОВ "Ліра - 2000", якою володів ОСОБА_2 у цей період часу залишилась незмінною і становила 24,8%.

06.11.2014 було укладено договір, за яким ОСОБА_2 неправомірно продав ТОВ "ОІЛСІ" частку у статному капіталі ТОВ "Ліра - 2000" у розмірі 100%, якою фактично не володів, враховуючи те, що станом на дату укладення вказаного договору ОСОБА_2 володів часткою у статутному капіталі у розмірі лише 24,8%, то до ТОВ "Оілсі" перейшло право власності на частку в статутному капіталі ТОВ "Ліра - 2000".

З тим, як вже вказано вище, рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2016 у справі №910/17372/16 до теперішнього часу законної сили не набрало. В даній же справі учасниками провадження не подано і серед зібраних у справі документів не міститься доказів наявності вказаних обставин, а також і зокрема визнання в установленому порядку договору купівлі-продажу від 06.11.2014 недійсним, не містить посилань на такі докази і саме рішення суду.

Роглянувши доводи апеляційних скарг, відзиву на них, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості, колегія суддів суду апеляційної інстанції не вбачає доводи, наведені в апеляційних скаргах спроможними і такими які знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, які є підставою зміни або скасування оскаржених рішень як таких, що вимогам законності в цілому відповідає.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2016 та постанову Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 у справі №910/18823/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст складено 30.01.2016

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков