ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р.Справа № 922/4809/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА", м. Харків
до 1. Приватного підприємства "АРДОНІТ", м. Полтава , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГМА-ЕТАЛОН", м. Харків
про стягнення 54949,65 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. від 12.12.2016 року

відповідачів - 1. не з*явився, 2. ОСОБА_2, дов. від 12.12.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення солідарно з Приватного підприємства "АРДОНІТ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГМА-ЕТАЛОН" суму грошових коштів у розмірі 54949,65 грн., в тому числі: суму основного боргу у розмірі 46562,40 грн., 3% річних у розмірі 1691,58 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 6695,67 грн.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд переходить до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник другого відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує.

Представник першого відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву не надав.

Разом з цим, 16 січня 2017 року до суду повернулося повідомлення про вручення першому відповідачу ухвали про порушення провадження у справі № 922/4809/16.

Як визначено у пунктах 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідної ухвали, ухвала про відкладення розгляду справи направлялася першому відповідачу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідної ухвали.

Таким чином, суд вважає, що перший відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, але перший відповідач не з'явився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення їх про час та місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та другого відповідача, судом встановлено наступне.

24 лютого 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (позивачем) та Приватним підприємством "АРДОНІТ" (першим відповідачем) був укладений договір підряду №24/02/У-50-15, згідно з яким позивач (субпідрядник) зобов*язався виконати електромонтажні та сантехнічні роботи по улаштуванню контейнерів для обслуговування тварин (3 шт.) і вольєра (1 шт.) на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський ГЗК", а перший відповідач (підрядник) зобов*язався прийняти вказані роботи та оплатити.

За вказаним договором, позивачем у березні 2015 року були виконані сантехнічні роботи, про що сторонами був підписаний Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в за березень 2015 року на суму 35228,40 грн. з ПДВ та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 на суму 35228,40 грн. з ПДВ.

Також, за вказаним договором позивачем у серпні 2015 року були виконані електромонтажні роботи, про що сторонами був підписаний Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в за серпень 2015 року на суму 11334,00 грн. з ПДВ та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 на суму 11334,00 грн. з ПДВ.

Матеріали справи свідчать про те, що за договором підряду №24/02/У-50-15 були виконані роботи всього на суму 46562,40 грн.

Відповідно до пункту 3.2. договору, кінцевий розрахунок за виконані роботи підрядник здійснює не пізніше 30-ти банківських днів з дня підписання сторонами остаточного акту виконаних робіт по формі КБ-2в та по формі КБ-3.

Отже, згідно пункту 3.2. договору перший відповідач зобов*язався здійснити кінцевий розрахунок за виконані роботи у розмірі 46562,40 грн. не пізніше 30-ти банківських днів з дня підписання сторонами остаточного акту виконаних робіт по формі КБ-2в та по формі КБ-3, тобто у строк - до 12 жовтня 2015 року.

У зв*язку із значним простроченням першим відповідачем виконання грошових зобов*язань за договором, позивач здійснив нарахування 3% річних від простроченої суми у загальному розмірі 1691,58 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 6695,67 грн.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб*єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов*язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов*язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2015 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІГМА-ЕТАЛОН" (другим відповідачем) був укладений договір поруки № 52, згідно із яким другий відповідач виступив поручителем та поручився перед позивачем за належне виконання першим відповідачем зобов*язань за договором підряду №24/02/У-50-15 від 24 лютого 2015 року, укладеним між позивачем та першим відповідачем.

Згідно договору поруки № 52 другий відповідач зобов*язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання першим відповідачем зобов*язань за договором підряду №24/02/У-50-15, у тому числі зобов*язань по оплаті вартості виконаних робіт, по оплаті штрафних санкцій та нарахованих 3% річних та інфляційних нарахувань.

Відповідно до пункту 2.2 договору поруки № 52 у випадку порушення боржником зобов*язань, вказаних у пункті 2.1. даного договору, поручитель зобов*язаний виконати за боржника ці зобов*язання перед кредитором.

Згідно частини 1 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов*язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Матеріали справи свідчать про те, що 30 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІГМА-ЕТАЛОН" було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 52 від 24 лютого 2015 року, в якій сторони встановили, що цей договір поруки дії до 31 грудня 2015 року.

Згідно частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Таким чином, договір поруки № 52 від 24 лютого 2015 року, повінстю припинив свою дію 31 грудня 2015 року на підставі пункту 6.1. договору поруки та на підставі частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України, після чого позивач (кредитор) втратив своє право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГМА-ЕТАЛОН", як до поручителя за цим договором поруки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з Приватного підприємства "АРДОНІТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" суми грошових коштів у розмірі 54949,65 грн., в тому числі: суму основного боргу у розмірі 46562,40 грн., 3% річних у розмірі 1691,58 грн., інфляційні нарахування у розмірі 6695,67 грн. задовольнити; в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГМА-ЕТАЛОН" відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 509, 525, 526, 559, 610, 626, 629, 625, 837 Цивільного кодексу України, статтями 179, 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 4-2, 4-3, 27, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "АРДОНІТ" (36039, м. Полтава, вул. Олеся Гончара, буд. 19 А, ідентифікаційний код 36396651) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (61020, м. Харків, пр. Любові Малої, буд. 93, ідентифікаційний код 36457169) суму грошових коштів у розмірі 54949,65 грн., в тому числі: суму основного боргу у розмірі 46562,40 грн., 3% річних у розмірі 1691,58 грн., інфляційні нарахування у розмірі 6695,67 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГМА-ЕТАЛОН" відмовити.

Повне рішення складено 30.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_3