донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

24.01.2017р. справа №908/2368/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 (за довіреністю №01 від 03.01.2017р.);
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуКомунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від23.11.2016р. (повний текст підписано 28.11.2016р.)
по справі№908/2368/16 (суддя Науменко А.О.)
за позовомКомунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя
до Запорізького національного технічного університету, м. Запоріжжя
пропро стягнення суми

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Водоканал», м. Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Запорізького національного технічного університету, м.Запоріжжя (Відповідач) про стягнення суми додаткової плати за скид позадоговірних обємів стічних вод у систему каналізації в розмірі 38018,99грн. за договором №616к від 18.03.2013р.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.11.2016р. у справі №908/2368/16 позовні вимоги було задоволено частково - стягнуто з Запорізького національного технічного університету на користь Комунального підприємства «Водоканал» суму додаткової плати за скид позадоговірних обємів стічних вод у систему каналізації в розмірі 6663,95грн. з мотивів доведеності матеріалами справи факту перевищення Відповідачем договірних обємів скиду стоків за договором №616к від 18.03.2013р. В свою чергу, частковість задоволення позовних вимог була обумовлена застосуванням судом за заявою Відповідача строку позовної давності, пропущеного Позивачем щодо стягнення заборгованості за актами №616К/4 від 21.03.2013р., №616к-1 від 22.03.2013р., №616к-2 від 22.03.2013р.

Комунальне підприємство «Водоканал», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2016р. у справі №908/2368/16 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає помилковість визначення судом початку перебігу строку позовної давності з березня 2013р. (з місяця, коли були надані рахунки за водовідведення), натомість початок перебігу позовної давності слід обчислювати з дня фіксації факту порушення Відповідачем умов договору, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 29.10.2014р. у справі №6-169цс14.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., Марченко О.А., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.12.2016р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 24.01.2017р. о 15.00.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засіданні 24.01.2017р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Представник Відповідача у судове засідання 24.01.2017р., попри належну обізнаність про час і місце його проведення (а.с.115) не зявився, однак надав відзив (а.с.а.с.123-127), за змістом якого проти апеляційних вимог заперечив, але просив переглядуване рішення скасувати та прийняти нове про повну відмову у задоволені заявлених позовних вимог з мотивів недоведеності вимог, пропуску строку позовної давності і сплату наданих послуг у визначених обсягах за спірний період у повному обсягу. За висновком судової колегії, відсутність належним чином повідомленого представника Відповідача, з огляду на достатність наявних у справі документів та не визнання явки обовязковою, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 18.03.2013р. між Комунальним підприємством «Водоканал» (Водоканал) та Запорізьким національним технічним університетом (Абонент) було укладено договір №616к на закупівлю послуг за державні кошти (Договір а.с.а.с.47-49), відповідно до умов п.п.1.1.,1.2. якого, Водоканал зобовязується у 2013р. надати Абоненту послуги каналізаційні (код за ДК 016:2010 37,00,1). Обєм: 111796,021куб.м.

В п.5.1. укладеного договору сторони узгодили строк (термін) надання послуг, який становить березень-грудень 2013р.

Окрім того, сторонами було підписано Додаток №1 до укладеного договору від 18.03.2013р. (а.с.а.с.50-55).

Згідно з п.1 означеного додатку встановлено, що сторони керуються Законами України "Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002р. № 2918-111, "Про житлово - комунальні послуги" від 24.06.2004р. № 1875-IV, діючими "Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008р. (далі - Правила користування...»), "Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", затверджених Наказом Держбуду України від 19.02.2002р. № 37 (далі - «Правила приймання...України»), «Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів", зареєстрованої Міністерством юстиції України 26.04.2002р. № 402/6690 (далі - Інструкція), "Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя", затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради №167 від 29.05.2003р. (далі - «Правила приймання.. м. Запоріжжя), "Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків" від 20.12.1993р. («Правила експлуатації…»), ДСанПІН 2.2.4-171.-10, ДБН 360-92, СНІП 2.04.02-84, "Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання і каналізації населених пунктів України.

В свою чергу, п.п.2,3 додатку №1 було визначено обєми стічних вод на кожний місяць окремо по відповідним майданчикам приймання.

Відповідно до п.8.2. Додатку №1 до договору №616к встановлено, що за скид стоків, перевищуючих обєми, вказані у п.п.2, 3 цього Додатку, Абонент зобовязаний сплатити Водоканалу за надані послуги у пятикратному розмірі від діючого тарифу за розрахунковий місяць, у якому було виявлене дане порушення, на підставі актів про порушення, складених у відповідності з «Правилами приймання…», «Правилами приймання…м. Запоріжжя», «Правилами користування…», «Правилами експлуатації…» та «Інструкцією…»

В разі перевищення договірних обємів стоків, Водоканал оформлює наступний перелік документів: акт за фактом порушення, розрахунок додаткової плати, розрахунок за скид понад договірних обємів стоків, претензія.

Відповідно до п.8 Додатку №1 передбачено, що основним документом на оплату є акт-рахунок. На протязі трьох банківських днів з дня виписки акта-рахунку Абонент зобовязаний перерахувати на розрахунковий рахунок Водоканалу суму, вказану в акті-рахунку.

Матеріали справи також містять Додаток №2 до договору №616к (а.с.21), в якому відображені допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, що скидаються підприємствами у міську систему каналізування.

З матеріалів справи встановлено, що за наслідками проведеного дослідження дотримання Відповідачем договірних лімітів обсягу скиду стічних вод у системи каналізації, Позивачем було складено акти-рахунки: №616к/4 від 21.03.2013р., №616к від 22.03.2013р., №616к/4 від 19.09.2013р., №616 від 23.09.2013р.(а.с.а.с.23-29), в яких зазначено, що обєм скинутих Запорізьким національним технічним університетом стічних вод становить:

- у березні 2013р. у системи каналізації всього склав 11068,67м.куб., що перевищує ліміт, передбачений договором №616к на 2419,39м.куб.;

- у вересні 2013р. обєм скинутих вод склав 11588,59м.куб., що перевищує ліміт на 397,800м.куб.

17.11.2015р. Позивачем було складено акт за фактом виявленого порушення за скид позадоговірних обємів (а.с.30).

Відповідачем до матеріалів справи також були залучені платіжні доручення (а.с.а.с.61-66, 68, 72, 76-80), якими було сплачено акти-рахунки за надані послуги водовідведення за березень, серпень 2013р. в повному обсязі за звичайним тарифом.

19.11.2015р. на адресу Відповідача було направлено розрахунок додаткової плати за скид понаддоговірних обємів (а.с.31), рахунок на сплату суми в розмірі 38018,99грн. (а.с.32) та лист за вих.№11621 з вимогою сплатити зазначену в рахунку суму в місячний термін з дати його отримання (а.с.33).

Враховуючи, що означена сума заборгованості наразі Відповідачем сплачена не була, Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось з позовом до суду про стягнення додаткової плати за скид позадоговірних обємів стічних вод у систему каналізації в розмірі 38018,99грн. за договором №616к від 18.03.2013р.

Між тим, встановивши доведеність факту перевищення Відповідачем позадоговірних обємів скидів у каналізацію у березні та вересні 2013р., Господарський суд Запорізької області позовні вимоги задовольнив частково в розмірі 6663,95грн., застосувавши за заявою Відповідача (а.с.а.с.42-46) загальний строк позовної давності та відмовивши у задоволені вимог про стягнення з Відповідача додаткової плати за скид понаддоговірних обємів стоків за березень 2013р. в сумі 31355,04грн.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Виходячи з правової природи та змісту укладеного між сторонами договору №616к від 13.08.2013р., який у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, нормами Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та вказаними вище «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» (Правила №65), «Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України» (Правила №37) та «Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя» (Правила №167).

Сутність задоволення позовних вимог у даному випадку полягає у стягненні з Відповідача заборгованості, нарахованої у відповідності до абз.4 п.2.1 «Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів», як додаткової плати за скид стічних вод, обєми яких перевищують вказані в договорі, за березень та вересень 2013р. на суму 38018,99грн. (сума заборгованості була розрахована Позивачем у чотирикратному розмірі, у звязку з оплатою Відповідачем вказаного у актах обєму за загальним тарифом)

Таким чином, підставою для виникнення у Відповідача обов'язку зі сплати відповідних коштів є встановлення факту скиду понаддоговірного обєму стічних вод у каналізацію Позивача за березень та вересень 2013р., які відображені у актах-рахунках №616к/4 від 21.03.2013р., №616к від 22.03.2013р., №616к/4 від19.09.2013р., №616к від 23.09.2013р.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Невиконання Відповідачем зумовленого договором обов'язку зі сплати розрахованої Позивачем суми оплати понаддоговірних обємів стічних вод, розмір якої було визначено у відповідності до абз.4 п.2.1 Інструкції, є порушенням відповідного грошового зобов'язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України.

Таким чином, матеріалами справи належним чином доведено перевищення Відповідачем договірних обємів скиду стічних вод у каналізацію за договором №616к у березні та вересні 2013р., при цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимоги по стягненню суми заборгованості, нарахованої за перевищення договірних обємів стоків за березень 2013р. в сумі 31355,04грн. не підлягають задоволенню у звязку зі спливом загального строку позовної давності, передбаченої положеннями ст.257 Цивільного кодексу України та застосованої судом за клопотанням Відповідача у відповідності до приписів ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України.

Відтак, висновок місцевого суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості, нарахованої за перевищення Відповідачем ліміту скидання стічних вод у каналізацію лише за вересень 2013р. в сумі 6663,95грн. є правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

В свою чергу, доводи Скаржника щодо помилковості визначення місцевим судом початку перебігу строку позовної давності з березня 2013р. (з місяця, коли були надані рахунки за водовідведення), не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки про наявність перевищення Відповідачем договірних обємів скиду стічних вод у каналізацію, як вірно було зазначено судом першої інстанції, Позивачу стало відомо саме у березні 2013р. при складанні та підписанні означених актів-рахунків (№616к/4 від 21.03.2013р., №616к від 22.03.2013р.), що містять дані про фактичний обсяг скинутих Відповідачем стічних вод, тому в світлі ст.261 Цивільного кодексу України, перебіг строку позовної давності за цими актами почався саме у березні 2013р.

Зауваження Відповідача, викладені у відзиві, щодо наявності підстав для скасування рішення і повною відмовою у позовних вимогах, апеляційним судом відхиляються, оскільки: несвоєчасність складання актів, передбачених п.11.2. додатку №1 договору, не впливає на факт завищення договірних обсягів скиду за відповідні місяці, який (факт) належним чином визначається шляхом співставлення обсягів за договором і підписаними сторонами актами-рахунками про фактичний скид у відповідному місяці; сплата таких актів-рахунків не може ототожнюватися із змінами договірного обсягу скиду адже доказів укладання сторонами в порядку ст.654 Цивільного кодексу України відповідних угод з цього приводу матеріали справи не містять; дотримання річних обсягів скиду не впливає не необхідність дотримання вимог щодо визначених місячних лімітів.

Таким чином, оскільки будьяких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Позивача залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2016р. (повний текст підписано 28.11.2016р.) у справі №908/2368/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.11.2016р. (повний текст підписано 28.11.2016р.) у справі №908/2368/16 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О.Попков

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1,2 - сторонам, 3-у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО