ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2017 р.Справа № 922/399/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1, м. Київ (вх. № 399/17 від 30.01.2017 р.) про забезпечення позову по справі № 922/399/17

за позовом ОСОБА_1, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сурят", с. Веселе, Золочівський р.-н, Харківська обл.
про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, м. Київ (далі за текстом - позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Сурят", с. Веселе, Золочівський р.-н, Харківська обл. (далі за текстом - відповідач) вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.02.2017 р. по справі № 922/399/17 зазначений позов прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.02.2017 р.

Одночасно з позовною заявою позивач надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

1) накласти арешт на майно товариства з обмеженою відповідальність «Сурят» (), заборонивши здійснювати відчуження майна товариства та дозволивши користуватися та володіти майном, а саме:

-розрахунковий рахунок № 5978 в Лозівському відділенні ХГРУ «Приватбанк», МФО 351533;

- насіння пшениці 1148,74 т, насіння соняшника 1318,22 т, яке зберігається за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Веселе, вул. Колгоспна, 4, 8, 3, залишивши їх на зберіганні за даними адресами;

- корпоративні права товариства з обмеженою відповідальність «Сурят» () шляхом заборони здійснення всім державним реєстраторам державної реєстрації будь-яких змін до установчих документів вказаного підприємства, а також проведення будь-яких інших реєстраційних дій;

2) виконання заходів забезпечення позову доручити державному реєстратору Реєстраційна служба Лозівського міскрайонного управління юстиції Харківської області для внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та до відповідних реєстрів обтяжень нерухомого та рухомого мана.

Зазначене заява обґрунтована позивачем з посиланням на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 16.01.2017 р. він придбав у гр. ОСОБА_2 частку у статутному капіталі ТОВ "Сурят" розміром 100%, тобто фактично став одноосібним власником зазначеного товариства. Проте, товариство не провело відповідних реєстраційних дій, в зв'язку з чим, на дату подання позову у реєстрі відображені відомості про учасника ОСОБА_3, який в свою чергу числиться також керівником Товариства. При цьму, на думку позивача, з боку останнього можливі певні зловживання, зокрема відчуження активів Товариства та вчинення інших неправомірних дій. В такому разі забезпечення позову у вигляді накладання арешту на майно Товариства, на думку позивача, спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, адже усе майно буде збережене.

Розглянувши дану заяву позивача суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Про забезпечення позову виноситься ухвала.

В пунктах 1-3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання вжиття заходів до забезпечення позову», зокрема зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК) (п.3 Постанови від 26.12.2011р. N16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Як свідчить заявлений позивачем позов, підставою для його подання позивачем визначено невчинення відповідачем дій щодо державної реєстарції змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства, зокрема набуття позивачем права власності на часту у статутному капіталі товариства розміром 100%.

Проте, вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальність «Сурят», заборона здійснювати відчуження майна товариства, які просить вжити позивач, жодним чином не стосується предмета спору по даній справі, а тому відповідні заходи, в разі їх вчинення, не спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Крім того, заходи до забезпечення позову, які просить вжити позивач, фактично є втручанням в господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Сурят", а внаслідок їх вжиття можливе порушення прав та інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

За таких обставин заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 65, 66, 67, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1, м. Київ. в задоволенні заяви (вх. № 399/17 від 30.01.2017 р.) про забезпечення позову.

Суддя О.І. Байбак