ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 року Справа № 904/6704/16 Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіна О.В. - (доповідача),

суддів: Джихур О.В., Іванов О.Г.

Секретар судового засідання Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №2047 від 25.10.2016 р.,

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №14-403юр від 12.10.2016 р.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року у справі № 904/6704/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі- Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 405513,96 грн., -

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року (суддя Васильєв О.Ю.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі - Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" задоволені у повному обсязі.

Суд стягнув з публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" 405513,96 грн. збору за зберігання вантажу, витрати по сплаті судового збору у розмірі 6082,70 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідачем наявними матеріалами справи не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Кривий Ріг Головний ОСОБА_3 залізниці. Таким чином, відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що мав можливість прийняти спірні вагони, а також не довів наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові. З урахуванням наведеного господарський суд прийшов висновку про правомірність нарахування позивачем відповідачу збору за зберігання вантажу.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач - публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернувся з апеляційною скаргою , в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця".

В обґрунтування своєї скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що зі сторони позивача не було належним чином доведено вини відповідача у затримці спірних вагонів на підходах до станції призначення, а відтак вбачається безпідставність майнових вимог перевізника до вантажоотримувача.

Господарський суд Дніпропетровської області при прийнятті оскаржуваного рішення не приділив уваги наявним доводам відповідача у їх сукупності, не було здійснено належного аналізу документального обґрунтування відсутності вини публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" у затримці спірних вагонів на підходах до ст. Кривий Ріг, що стало наслідком задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, за відсутності належних на то підстав.

Скаржник посилається на те, що суд дійшов хибного висновку про наявність вини скаржника у затримці спірних вагонів, відтак і збір за зберігання нараховано позивачем неправомірно, що вбачається, як з наявних у справі доказів, так і з фактичних обставин, що спричинили затримку спірних вагонів.

Всі ці обставини на думку відповідача, є підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03листопада 2016 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" була прийнята до розгляду та призначена на 20 грудня 2016року колегією суддів у складі: головуючий суддя Виноградник О.М. (доповідач), судді Джихур О.В., ДмитренкоГ.К.

Розпорядженням керівника апарату від 12 грудня 2016 року №1731/16 у зв'язку з звільненням судді Виноградник О.М., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/6704/16, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Джихур О.В., ДмитренкоГ.К.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 грудня 2016 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" була прийнята до провадження та призначена на 30 січня 2017 року колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Джихур О.В., Г.К.Дмитренко.

Розпорядженням керівника апарату від 30 січня 2017 року у зв'язку з звільненням судді Дмитренко Г.К., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/6704/16, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Джихур О.В., Іванов О.Г.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 січня 2008року між державним підприємством ОСОБА_3 залізниця, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (залізниця) та відкритим акціонерним товариством АрселорМіттал Кривий Ріг, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (вантажовласник), було укладено договір №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп,відповідно до умов якого залізниця надає вантажовласнику послуги, пов'язані з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до пункту 2.1. договору вантажовласник зобов'язується пред'являти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень в електронному вигляді, при цьому оригінали заявок, оформлені на бланках ГУ-12 (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно з Правилами перевезень вантажів. Здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Згідно пункту 2.2. договору залізниця зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантаж вантажовласника, подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно з затвердженими планами і заявками та надавати вантажовласнику додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, у тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору.

Пунктом 2.4. договору визначено, що вантажовласник зобов'язується здійснювати безготівкову попередню оплату залізниці за перевезення вантажів та надані додаткові послуги згідно діючих тарифів з урахуванням корегуючих коефіцієнтів, оголошених Укрзалізницею, за послуги за вільними тарифами шляхом перерахування грошових коштів на рахунок залізниці або готівкою на станції.

За змістом пункту 8.4. договору строк його дії складає один рік з моменту підписання, а у разі відсутності за один місяць до закінчення дії договору пропозиції однієї зі сторін про припинення договору, останній продовжує діяти із здійсненням усіх розрахунків за виконані залізничні перевезення та надані додаткові послуги.

Звертаючись до ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг із позовом про стягнення 405 513,96 грн. плати за зберігання вантажу, позивач - ПАТ Українська залізниця в особі Регіональної філії ОСОБА_3 залізниця посилався на затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що на адресу відповідача прибув збірний поїзд у складі 52 вагонів з вантажем кокс доменний, який був затриманий у зв'язку з тим, що у цей час колії станції призначення Кривий Ріг-Головний були зайняті іншими поїздами, що прибули на адресу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг і простоювали в очікуванні прийняття їх відповідачем на свою під'їзну колію, а тому позивачем була нарахована плата за зберігання вантажів у сумі 405 513,96 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 Господарського кодексу України, перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (ч.5 ст. 300 Господарського кодексу України).

Умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються зокрема Законом України Про залізничний транспорт. Статутом залізниць України (далі Статут, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативними актами.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку. перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (ст. 5 Статуту).

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею нба користь третьої сторони -одержувача. Накладна є одночасно договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення ( ст. 6 Статуту.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати Його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату (ст. 22 Статуту).

Порядок і умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністарства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113 (далі - Правила користування).

Так, усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин. які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (п.6 Правил користування).

Як вбачається з матеріалів справи, 05 лютого 2016 року на адресу відповідача прибув поїзд у складі 51 вагонів з вантажем вапняк для флюсування та доломіт вогкий металургійний. В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Кривий Ріг-Головний ОСОБА_3 залізниці.

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п.9 Правил користування).

У зв'язку з тим, що у цей час колії станції призначення Кривий Ріг-Головний були зайняті іншими поїздами, що прибули на адресу публічного акціонерного товариства АрселорМіттал Кривий Ріг і простоювали в очікуванні прийняття їх відповідачем на свою під'їзну колію, 05 лютого 2016 року о 11:40 год було видано наказ № 178 про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Красний Шахтар ОСОБА_3 залізниці.

Згідно Правил, облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.

Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (п. 10 Правил користування).

На виконання наказу на станції Красний Шахтар було складено акт про затримку вагонів № 9 від 05 лютого 2016 року і об 11 год 50 хв того ж дня було передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Кривий Ріг-Головний проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 05 лютого 2016 року о 12 год 00 хв по телефону № 93-418 зміст зазначеного повідомлення. Повідомлення по телефону прийняв диспетчер по вагонам магістрального транспорту ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг ОСОБА_4

Затримка спірних вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача тривала з 11 год 40 хв 05 лютого 2016 р. по 0 год 10 хв 08 лютого 2016 р., про що станцією затримки Красний Шахтар було складено акт загальної форми № 9 від 05 вересня 2016 р. Весь цей час спірні вагони з вантажем перебували у користуванні відповідача, і за цей час залізницею було нараховано відповідні збори, у т.ч. і збір за зберігання вантажів в сумі 55 655.60 гри (без ПДВ).

Суму плати за зберігання вантажів було включено до накопичувальної картки № 09029046 від 08лютого2016 р. Однак, відповідач нараховану суму не визнав, про що зазначив у зауваженні до накопичувальної картки.

12 лютого 2016 р. на адресу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг прибув поїзд у складі 54 порожніх вагонів, що перевозяться, як вантаж на своїх осях. В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Кривий Ріг-Головний ОСОБА_3 залізниці.

У зв'язку з тим, що у цей час колії станції призначення Кривий Ріг-Головний були зайняті іншими поїздами, що прибули на адресу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг і простоювали в очікуванні прийняття їх відповідачем на свою під'їзну колію, 01 лютого 2016 р. о 0:32 год було видано наказ № 152 про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Кривий Ріг-Західний ОСОБА_3 залізниці.

На виконання цього наказу на станції Кривий Ріг-Західний було складено акт про затримку вагонів № 14 від 01 лютого 2016 р. і о 0 год 40 хв того ж дня було передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Кривий Ріг-Головний проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 01 лютого 2016 р. о 0 год 45 хв по телефону № 93-418 зміст зазначеного повідомлення. Повідомлення по телефону прийняв диспетчер по вагонам магістрального транспорту ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг ОСОБА_5.

Затримка спірних вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача тривала з 0 год 32 хв 01.02.2016 р. по 19 год 15 хв 10.02.2016 р., про що станцією затримки Кривий Ріг-Західний було складено акт загальної форми № 14 від 01.02.2016 р. Весь цей час спірні вагони з вантажем перебували у користуванні відповідача, і за цей час залізницею було нараховано відповідні збори, у т.ч. і збір за зберігання вантажів в сумі 5 740,50 грн (без ПДВ).

Суму плати за зберігання вантажів було включено до накопичувальної картки № 12029059 від 11.02.2016 р. Однак, відповідач нараховану суму не визнав повністю, про що зазначив у зауваженні до накопичувальної картки.

03.02.2016 р. на адресу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг прибув поїзд у складі 57 вагонів з вантажем кокс доменний. В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Кривий Ріг-Головний ОСОБА_3 залізниці.

У зв'язку з тим, що у цей час колії станції призначення Кривий Ріг-Головний були зайняті іншими поїздами, що прибули на адресу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг і простоювали в очікуванні прийняття їх відповідачем на свою під'їзну колію. 03.02.2016 р. о 4год. 23 хв. було видано наказ № 165 про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Чортомлик ОСОБА_3 залізниці.

На виконання цього наказу на станції Чортомлик було складено акт про затримку вагонів № 9 від 03.02.2016 р. і о 4 год. 38 хв. того ж дня було передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Кривий Ріг-Головний проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 03.02.2016 р. о 4 год. 50 хв. по телефону № 93-418 зміст зазначеного повідомлення. Повідомлення по телефону прийняв диспетчер по вагонам магістрального транспорту ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг ОСОБА_4

Затримка спірних вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача тривала з 4 год. 23 хв. 03.02.2016 р. по 22 год. 55 хв. 04.02.2016 р., про що станцією затримки Чортомлик було складено акт загальної форми № 57 від 03.02.2016 р. Весь цей час спірні вагони з вантажем перебували у користуванні відповідача, і за цей час залізницею було нараховано відповідні збори, у т.ч. і збір за зберігання вантажів в сумі 18 506,50 грн (без ПДВ).

Суму плати за зберігання вантажів було включено до накопичувальної картки № 12029063 від 12.02.2016 р. Однак, відповідач повністю не визнав нараховану суму, про що зазначив у зауваженні до накопичувальної картки.

01 лютого 2016 року на адресу відповідача прибув збірний поїзд у складі 52 вагонів з вантажем кокс доменний. В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Кривий Ріг-Головний ОСОБА_3 залізниці.

У зв'язку з тим, що у цей час колії станції призначення Кривий Ріг-Головний були зайняті іншими поїздами, що прибули на адресу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг і простоювали в очікуванні прийняття їх відповідачем на свою під'їзну колію, 01.02.2016 р. о 1 год. 20 хв. було видано наказ № 153 про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Марганець ОСОБА_3 залізниці.

На виконання цього наказу на станції Марганець було складено акт про затримку вагонів № 4 від 01.02.2016 р. і о 1 год. 35 хв. того ж дня було передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Кривий Ріг-Головний проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 01.02.2016 р. о 2 год. 00 хв. по телефону № 93-418 зміст зазначеного повідомлення. Повідомлення по телефону прийняв диспетчер по нагонам магістрального транспорту ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг ОСОБА_6.

Затримка спірних вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача тривала з 1 год. 20 хв. 01.02.2016 р. по 2 год 00 хв 08.02.2016 р., про що станцією затримки Марганець було складено акт загальної форми № 65 від 01.02.2016 р. Весь цей час спірні вагони з вантажем перебували у користуванні відповідача, і за цей час залізницею було нараховано відповідні збори, у т.ч. і збір за зберігання вантажів в сумі 116 764,60 грн. (без ПДВ).

Суму плати за зберігання вантажів було включено до накопичувальної картки № 12029060 від 11.02.2016 р. Однак, відповідач повністю не визнав нараховану суму, про що зазначив у зауваженні до накопичувальної картки.

05 лютого 2016 р. на адресу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг маршрут у складі 63 вагонів з вантажем вугілля. В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Кривий Ріг-Головний ОСОБА_3 залізниці.

У зв'язку з тим, що у цей час колії станції призначення Кривий Ріг-Головний були зайняті іншими поїздами, що прибули на адресу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг і простоювали в очікуванні прийняття їх відповідачем на свою під'їзну колію, 05.02.2016 р. о 14 год. 55 хв. було видано наказ № 181 про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції ОСОБА_3 залізниці.

На виконання цього наказу на станції ОСОБА_3 було складено акт про затримку вагонів № 40 від 05.02.2016 р. і о 15 год. 15 хв. того ж дня було передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Кривий Ріг-Головний проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 05.02.2016 р. о 15 год. 25 хв. по телефону № 93-418 зміст зазначеного повідомлення. Повідомлення по телефону прийняв диспетчер по вагонам магістрального транспорту ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг ОСОБА_4

Затримка спірних вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача тривала з 14 год 55 хв 05.02.2016 р. по 23 год. 40 хв. 09.02.2016 р., про що станцією затримки ОСОБА_3 було складено акт загальної форми № 40 від 05.02.2016 р. Весь цей час спірні вагони з вантажем перебували у користуванні відповідача, і за цей час залізницею було нараховано відповідні збори, у т.ч. і збір за зберігання вантажів в сумі 141 261 10 грн. (без ПДВ).

Суму плати за зберігання вантажів було включено до накопичувальної картки № 16020969 від 05.02.2016 р. Однак, відповідач повністю не визнав нараховану суму, про що зазначив у зауваженні до накопичувальної картки.

Таким чином, судом першої інстанції було встановлено, що залізницею було прийнято до перевезення власні вагони на адресу одержувача ПАТ АМКР, які на шляху прямування, відповідно до вимог Правил користування вагонами, було затримано через зайнятість колій на станції призначення Кривий Ріг Голвний, з вини одержувача ПАТ АМКР.

Станціями затримки у порядку, передбаченому вимогами Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а та представнику вантажоодержувача своєчасно вручені повідомлення про затримку вагонів на підходах до станції призначення з вини ПАТ АМКР.

Відповідальність відповідача в затримці даних вагонів настала з моменту виникнення на станції призначення Кривий Ріг-Головний наявності затриманих вагонів з його вини, яка доводиться саме актами загальної форми ГУ-23, та які ним підписані без заперечення.

Пунктом 9 Правил користування вагонами і контейнерами чітко зазначено, що наказ на затримку вагонів на підході до станції призначення видається з вини вантажовласника.

Вина вантажовласника підтверджується актами загальної форми ГУ-23, актами про затримку вагонів ф.ГУ-23а, витягами із Книг повідомлення про прибуття вантажу ф.ГУ-2, повідомленнями про затримку вагонів, наказами на затримку вагонів , відомостями плати за користування вагонами ф.ГУ-46, накопичувальними картками ф.ФДУ-92, накладними, оформленими у відповідності з вимогами діючих нормативно-правових документів: п.п.3,4,6,8,9,10,12 Правил користування вагонами, ст.ст.46,47,119,125 Статуту залізниць України.

Доводи відповідача про те, що що затримка спірних вагонів сталася не з його вини, оскільки він повідомив телефонограмою оператора при черговому по Криворізьій дирекції залізничних перевезень про готовність прийняти спірні вагони, є неспроможними з огляду на те, що колії станції призначення Кривий Ріг-Головний були зайняті потягами, що прибули на адресу відповідача раніше, і з його вини простоювали в очікуванні подавання їх на під'їзну колію ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не були витребувані від Залізниці графіки виконаного руху поїздів, положення зайнятості колій, не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки визначення наявності або відсутності технічної можливості у залізниці доставити спірні вагони, затримані на підходах, відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (Лист ВГСУ від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14).

Доводи апелянта про неправильне обрахування судом першої інстанції строку позовної давності є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 315 Господарського кодексу України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. Винятки з правила, встановленого частиною першою цієї статті можуть бути встановлені законом.

Однак, Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінета Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, не є законом, тому встановлювати порядок обчислення порядку перебігу позовної давності, відмінний від того, що встановлений Цивільним кодексом України, не може.

Крім того, день складання актів загальної форми не може вважатись днем, коли особа довідалась про порушення свого права, у розумінні ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, оскільки сам по собі акт загальної форми та акт про затримку вагонів, складені позивачем, жодним чином його право не порушує.

Актами загальної (форми ГУ-23) лише зафіксовані певні обставини справи, а саме - початок і кінець затримки спірних вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача.

В той же час, право позивача на отримання плати за надані послуги зі зберігання вантажу було порушено тільки після того, як представник відповідача підписала із зауваженням накопичувальні картки № 09029046 від 08.02.2016 р., № 12029059 від 11.02.2016 р., № 12029063 від 12.02.2016 р., №12029060 від 11.02.2016 р., 16029069 від 15.02.2016 р., до яких було включено спірні суми і на підставі яких було визначено ціну позову, оскільки акти загальної форми жодних розрахунків не містять.

Саме у зв'язку з наявністю у накопичувальних картках зауважень відповідача позивач був позбавлений права на безспірне списання нарахованої суми з особового рахунку комбінату, тобто було порушено його право на одержання ним належних йому платежів. Відповідно, саме 08.02.2016 р. і є днем, з яким пов'язано перебіг позовної давності у даному спорі.

У частині 1 ст. 253 Цивільного кодексу України зазначено, що, перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ч. З ст. 254 Цивільного кодексу України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Накопичувальні картки були складені і підписані відповідачем із зауваженням у період з 08.02.2016 р. по 15.02.2016 р. Отже перебіг позовної давності у справі починається з 09.02.2016 р. і закінчується 08.08.2016 р.

Як вбачається зі штампу на поштовому конверті, доданому до матеріалів справі, позов було відправлено до господарського суду поштою 08.08.2016 р., тобто, в межах строку позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно встановив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року у справі № 904/6704/16- залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02 лютого 2017 року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.В.Джихур

Суддя О.Г.Іванов