КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2017 р. Справа№ 910/14307/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Баранця О.М.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників

позивача не з'явився

відповідача Фадеев О.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2016

по справі № 910/14307/16 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця"

про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2016 по справі № 910/14307/16 позов задоволено повністю.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" ПАТ "Українська залізниця", усунути перешкоди в користуванні Державним підприємством „Адміністрація морських портів України", в особі Іллічівської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України", причалами №6,7 шляхом звільнення їх від судна „Герої Шипки" в строк 7 днів з моменту набрання рішенням чинності.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" ПАТ "Українська залізниця", здійснити перешвартування судна „Герої Шипки" від причалів №6, 7 до причалу №19 Іллічівського морського порту в строк 7 днів з моменту набрання рішенням чинності.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" 2 756, 00 грн витрати по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2016 скасувати та прийняти нове, яким у задоволення позову відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 колегією суддів у складі головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 31.01.2017.

Розпорядженням від 30.01.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 30.01.2076, в зв'язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф., яка не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 колегією суддів, в зазначеному складі, прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2016 по справі № 910/14307/16 до свого провадження.

30 січня 2017 року представником відповідача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано заперечення на апеляційну скаргу.

В судове засідання 31.01.2017 з'явився представник відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник позивача повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2016.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції, з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

30 листопада 2015 року між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (адміністрація) та Державним підприємством "Український державний центр транспортного сервісу "ЛІСКИ" (судновласник) укладено договір № 170/1-Пд-ІЛФ/15 від 30.11.2015 року про надання послуг судновласнику (далі - Договір).

Предметом Договору є надання Іллічівською філією державного підприємства "Адміністрація морський портів України" послуг з обслуговування суден під час перебування в акваторії Іллічівського морського порту і забезпечення оплати послуг Адміністрації судновласником.

Згідно з п.2.1.7. Договору адміністрація надає дозвіл на стоянку суден на причалах Іллічівського морського порту, відповідно до Зводу звичаїв Іллічівського морського порту.

Відповідно до п.2.2.12 Договору судновласник у випадку виробничої необхідності за власний рахунок власними силами та засобами здійснює перешвартування суден з одного причалу до іншого за вказівкою головної диспетчерської Адміністрації, відповідно до Зводу звичаїв Іллічівського морського порту.

В зв'язку з реорганізацією Державного підприємства "Український державний центр транспортного сервісу "Ліски" у Публічне акціонере товариство "Українська залізниця" права та обов'язки по договору перейшли до ПАТ "Українська залізниця", яка є правонаступником ДП "УДЦТС "Ліски".

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, позивач надавав відповідачу послуги, пов'язані з перебуванням судна "Герої Шипки" в порту Іллічівськ.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про морські порти України» Адміністрація морських портів України утворюється з метою, зокрема утримання та забезпечення ефективного використання державного майна, переданого їй в господарське відання, у тому числі модернізації, ремонту, реконструкції та будівництва гідротехнічних споруд, інших об'єктів портової інфраструктури, розташованих у межах території та акваторії морського порту, надання послуг суднам на підходах і безпосередньо в акваторії морського порту для їх безпечного судноплавства, маневрування та стоянки;

У процесі своєї діяльності адміністрація морських портів України укладає договори щодо модернізації, реконструкції та будівництва об'єктів портової інфраструктури, інші договори, що відповідають цілям її утворення, у тому числі господарські договори з питань забезпечення своєї діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи 21.04.2016, на виконання вищезазначених приписів Законодавства між позивачем та ТОВ "Панстрой" укладено договір №82-13-ІЛФ-16 від 21.04.2016 року за умовами якого, виконавець (ТОВ "Панстрой") зобов'язався надати в строк до 01.06.2016 року послуги з поточного ремонту причалу №6.

Згідно з листом ТОВ «Панстрой» останнє повідомило позивача про неможливість проведення ремонту причалу №6 саме через перебування судна відповідача.

В зв'язку з тим, що судно знаходиться біля причалу №6, на якому запланований ремонт, позивач листом №317/15-041-06 від 07.06.2016 повідомив відповідача про необхідність здійснити перешвартування т/х "Герої Шипки" до пр.№19 в зв'язку з тим, що згідно зі змінно-добовим планом робіт позивача на 07.06.2016 та відповідного плану швартових робіт на 06-07.06.2016 заплановано перешвартування т/х "Герої Шипки" від причалу №6/7.

Листом №Д-10/908 від 06.06.2016 відповідач повідомив позивача про те, що не заперечує проти перешвартування судна "Герої Шипки" силами порту та за його рахунок.

Також, листом №Д-10/918 від 07.06.2016 року відповідач повідомив позивача про відсутність виробничої необхідності у перешвартуванні судна "Герої Шипки". Крім того, фінансовим планом не передбачено витрат, пов'язаних з непередбачуваним переміщенням поромів, що робить неможливість таку оплату, в зв'язку з відсутністю коштів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в порушення умов Договору відповідач не перешвртував судно на вимогу позивача від причалу№6/7 Іллічівського морського порту, в зв'язку проведенням планових робіт.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про морські порти України" звід звичаїв морського порту встановлює правила надання послуг у морському порту, обслуговування суден і пасажирів, що склалися і тривалий час застосовуються на практиці у цьому морському порту. Звід звичаїв морського порту містить правила щодо: порядку вручення повідомлення про готовність судна до здійснення операцій з вантажем; порядку розрахунку сталійного часу, якщо він не встановлений угодою сторін; переліку послуг, що надаються в морському порту; інші правила здійснення господарських операцій у межах морського порту.

Згідно з п.2 ст. 9 Закону України "Про морські порти України" звід звичаїв морського порту застосовується за наявності в договорі морського перевезення умов щодо застосування звичаїв морського порту.

В п.2.2.12 Договору міститься посилання на застосування Зводу звичаїв Іллічівського морського порту.

Відповідно до п. 5.18 Зводу звичаїв морського порту Іллічівськ, у разі затримки судна в морському порту Іллічівськ після виконання вантажних операцій, а також, якщо невиконані в планові терміни операції можуть здійснюватися біля іншого причалу, головна диспетчерська Адміністрації порту має право вимагати перешвартування судна на вільний причал або місце якірної стоянки на рейді. Капітан судна зобов'язаний на вимогу головної диспетчерської Адміністрації порту звільнити причал. У цьому випадку адміністрація судна зобов'язується виконувати вимогу головної диспетчерської Адміністрації порту щодо звільнення причалу.

Щодо посилань апелянта на п. 8.2.7. Зводу звичаїв морського порту Іллічівськ, колегія суддів зазначає, що зазначений пункт стосується потреб портового оператора при виконанні вантажних операцій.

В той же час, в даному випадку судно "Герої Шипки" прибуло до порту Іллічівськ із вантажем та після закінчення вантажних операцій перебувало біля причалів в акваторії Іллічівського порту, що встановлено в процесі розгляду справи №916/4971/15, тобто не виконує вантажні операції.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що однією з підстав виникнення зобов'язань є договір.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 2.2.12 Договору на судновласника покладено обов'язок за власний рахунок власними силами та засобами здійснити перешвартування суден з одного причалу до іншого за вказівкою головної диспетчерської Адміністрації, відповідно до Зводу звичаїв Іллічівського морського порту.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначений пункт Договору визначає саме обов'язок відповідача по відношенню до позивача виконати власними силами та засобами перешвартування судна, в разі виробничої необхідності.

Також, колегія суддів враховує, що належне виконання грошового зобов'язання за Договором, в частині оплати рахунків по портовим зборам не впливає на обов'язок виконання інших зобов'язань за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, судно "Герої Шипки" є державною власністю та відповідно до Наказу Міністерства інфраструктури України №447 від 04.11.2015 передано на баланс ДП "Український державний центр транспортного сервісу "Ліски" (правонаступником якого є відповідач).

Доказів того, що здійснення відповідачем перешвартування т/х "Герої Шипки" з причалу №6/7 матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що в даному випадку має місце виробнича необхідність (роботи по ремонту причалу №6) колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2016 по справі № 910/14307/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2016 по справі №910/14307/16 залишити без змін.

2.Матеріали справи №910/14307/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Баранець