УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.01.2017Справа № 910/985/17

Суддя Ярмак О.М., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "КЛАСИКБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЄРС-АСІСТАНС"

про застосування наслідків нікчемності правочину

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Класикбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Класикбанк" Северина Ю.П. звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таєрс-Асістанс" про застосування наслідків нікчемності правочину.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд не приймає її до розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 грн.

Позивач звернувся до суду з двома вимогами: 1) визнати кредитний договір недійсним в силу його нікчемності; 2) застосувати наслідки нікчемності правочину, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 6 324 900,66 грн.

Як видно, позивач звернувся до суду з вимогами немайнового та майнового характеру, тому повинен був сплатити судовий збір в загальному розмірі 96 473,51 грн (1 600,00 грн + 94 873,51 грн).

Проте, всупереч указаним нормам законодавства позивачем не подано до суду жодних доказів на підтвердження сплати судового збору за звернення до суду із зазначеним позовом, а натомість подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Будь-яких доказів на підтвердження тяжкого фінансового стану та неможливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі позивачем суду не надано (зокрема, банківських виписок про залишок грошових коштів на рахунку позивача тощо).

Суд зазначає, що загальновідомий факт про перебування банка у процедурі ліквідації не звільняє його від обов'язку доведення відсутності у нього коштів (майна) для оплати судового збору.

Крім того, положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме, з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, позивач матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Однак, позивачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження можливості позивача у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, у зв'язку з чим у його задоволенні суд відмовляє.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За вказаних обставин несплати судового збору позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Класикбанк" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву та додані до неї документи повернути Публічному акціонерному товариству "Класикбанк" без розгляду.

Суддя О.М. Ярмак