КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. справа№ 910/16860/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю

представників: позивача - ОСОБА_2

відповідача - Гончаров Ю.О.

третя особа - не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс"

на рішення Господарського суду м. Києва від 30.11.2016 р.

у справі № 910/16860/16 (суддя - Літвінова М.Є.)

за позовом ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс"

третя особа Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс" про:

- визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс", оформлених протоколом № 16-11/15 від 16.11.2015 р. з моменту їх прийняття;

- визнання недійсною нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс", затверджену рішенням загальних зборів учасників від 16.11.2015 р., оформлену протоколом № 16-11/15;

- скасування державної реєстрації змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс", здійснену державним реєстратором відділу державної реєстрації Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.11.2015 р. за номером 2033179.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.09.2016 р. було залучено до участі у справі Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні від відповідача.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.11.2016 р. у даній справі позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що позивач своїми незаконними діями завдав значну шкоду товариству, у зв'язку з чим було прийнято рішення про його виключення зі складу учасників товариства, оскільки у грудні 2014 року він, будучи директором ТОВ "Агротехносервіс", зареєстрував в державному реєстрі Російської Федерації на ім'я своєї дружини ОСОБА_5 підприємство з таким самим найменуванням, і по домовленості з нею продав все нерухоме майно, яке належало відповідачу, своїй дружині, залишивши підприємство без активів. Крім того, відповідач посилається на те, що про скликання загальних зборів позивач був повідомлений по телефону, а тому був обізнаний про місце та час проведення загальних зборів товариства.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2016 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.01.2017 р.

В засідання суду, призначене на 26.01.2017 р., представник третьої особи не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

16.11.2015 р. відбулись Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс", на яких були прийняті рішення про:

- обрання Головою Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс" ОСОБА_6, а секретарем - ОСОБА_3;

- виключення зі складу учасників Товариства ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що останній неналежно виконує свої обов'язки учасника Товариства та своїми діями перешкоджає досягненню цілей Товариства, виплату ОСОБА_4 вартості частки майна Товариства, пропорційну його частці у Статутному капіталі Товариства (а саме 38%), виплату провести після затвердження звіту за 2015 рік у строк до 15.11.2016 р., виплату ОСОБА_4 його частки в Статутному капіталі Товариства в сумі 507 866,00 грн до 15.11.2016 р. в грошовій формі;

- у зв'язку з виключенням ОСОБА_4 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс" з метою недопущення зменшення Статутного капіталу Товариства внести додаткові вклади до Статутного капіталу Товариства пропорційно частці кожного з решти учасників Товариства, а саме ОСОБА_6 - 278 518,00 грн і ОСОБА_3 - 229 368,00 грн та визначити наступний розмір часток учасників: частка у статутному капіталі ОСОБА_6 становить 735 616,00 грн, що відповідає 55% Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс"; частка у статутному капіталі ОСОБА_3 становить 600 926,00 грн, що відповідає 45% Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс";

- затвердження та підписання нової редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс";

- надання повноважень щодо проведення державної реєстрації змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс" директору товариства ОСОБА_3 з правом передоручення повноважень третім особам за довіреністю.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що, на думку позивача, він не був належним чином обізнаний про проведення загальних зборів учасників товариства, а тому не мав змоги приймати участь у цих зборах, у зв'язку з чим, рішення, прийняті на цих зборах, підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГПК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, серед іншого, брати участь в управлінні товариством.

Як передбачено ч. ч. 1 - 4 ст. 145 ЦК України, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства. Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить: а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; в) виключення учасника з товариства; г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів. З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Згідно зі ст. 60 вказаного Закону загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах (ст. 61 Закону України "Про господарські товариства").

Як передбачено п. 7.2.6 статуту, в редакції чинній на момент прийняття оспорюваних рішень, загальні збори учасників скликаються не рідше двох разів на рік. Позачергові збори учасників скликаються Головою Загальних зборів Товариства у разі неплатоспроможності Товариства, а також в будь-якому іншому випадку, якщо цього вимагають інтереси Товариства загалом, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення Статутного капіталу.

Відповідно до п. п. 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Згідно з п. 21 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Отже, одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України "Про господарські товариства".

Також, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02.09.2014 р. у справі № 3-39гс14, одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України "Про господарські товариства".

Також, як зазначено в Листі Верховного Суду України від 01.08.2007 р. "Практика розгляду судами корпоративних спорів" права учасника (акціонера) господарського товариства внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів необхідно вважати порушеними, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, внести пропозиції до порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Доводи скаржника про те, що про скликання загальних зборів позивач був повідомлений по телефону, проте не з'явився, колегія вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2.25 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" господарським судам потрібно брати до уваги, що телефонне повідомлення про дату, час та місце проведення загальних зборів учасників товариства є неналежним доказом такого повідомлення. Роздрукування телефонних переговорів, надані операторами зв'язку, лише підтверджують факт з'єднання двох абонентів телефонного зв'язку певної тривалості.

Таким чином, позивач, який є власником частки у статутному капіталі Товариства, не був належним чином повідомлений про проведення загальних зборів учасників Товариства, у зв'язку з чим був відсутній на вказаних зборах, а прийняті рішення суттєво порушують корпоративні права позивача на участь в товаристві, що є безумовною підставою для визнання спірних рішень недійсними.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Згідно з п. 29 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.10.2008 р. "Про практику розгляду судами корпоративних спрів" при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Отже, суттєвим для доведення підстав виключення учасника є:

- систематичне невиконання обов'язків, що за загальним правилом слід розуміти як невиконання два чи більше разів;

- неналежне виконання, тобто виконання не в повному об'ємі або неякісне, чи несвоєчасне;

- перешкоджання своїми діями досягненню цілей товариства, тобто вчинення таких дій, які перешкоджають досягненню цілей товариства.

Таким чином, невиконання будь-якого обов'язку учасника товариства може бути підставою для його виключення з товариства лише у разі наявності систематичності, яка повинна бути відображена у рішеннях товариства з цього приводу два чи більше разів.

Згідно з п. 4.24 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника. Під час вирішення питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні перевірити фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів.

Таким чином, суду мають бути надані прямі докази порушення чи систематичне невиконання учасником товариства обов'язків учасника товариства, що мають наслідком виключення такого учасника зі складу учасників; крім того, про такі порушення чи невиконання учасником своїх обов'язків має бути зазначено у протоколі, яким оформлено рішення про виключення цього учасника зі складу учасників товариства.

Як передбачено п. 5.3 статуту, в редакції чинній на момент прийняття оспорюваних рішень, учасник, який систематично не виконує або неналежним чином виконує свої обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, може бути виключений зі складу Товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють в сукупності більш ніж 50% від загальної кількості голосів. При цьому учасник (його представник) в голосуванні участь не бере.

Разом з тим, у рішенні загальних зборів учасників ТОВ "Агротехносервіс", оформлених протоколом № 16-11/15 від 16.11.2015 р., про виключення позивача з господарського товариства не міститься обґрунтованих причин такого виключення і не зазначено, які саме факти невиконання позивачем статутних обов'язків стали підставою для виключення його з товариства, в чому полягає систематичність невиконання позивачем товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) позивач перешкоджає досягненню цілей товариства.

Відповідно до ст. 117 ЦК України учасники господарського товариства зобов'язані: додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів; виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі ті, що пов'язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства. Учасники господарського товариства можуть також мати інші обов'язки, встановлені установчим документом товариства та законом.

Аналогічні обов'язки учасників товариства визначені також у статті 11 Закону України "Про господарські товариства".

Відповідно до п. 5.2 статуту, в редакції чинній на момент прийняття оспорюваних рішень, учасники товариства зобов'язані: дотримуватись положень засновницьких документів Товариства, виконувати рішення зборів учасників та інших органів управління Товариства; виконувати свої обов'язки перед Товариством, в тому числі з майновою участю, а також вносити внески в розмірі, порядку і засобами, передбаченими засновницькими документами; не розголошувати конфіденційну інформацію про діяльність Товариства, зберігати комерційну таємницю; сприяти Товариству в його діяльності; виконувати інші зобов'язання, якщо це передбачено законодавством України і засновницькими документами Товариства.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази в підтвердження систематичного невиконання позивачем, як учасником товариства, своїх обов'язків, або вчинення ним дій, які б перешкоджали досягненню цілей товариства.

Стосовно доводів скаржника про те, що позивач своїми незаконними діями завдав значну шкоду товариству, у зв'язку з чим було прийнято рішення про його виключення зі складу учасників товариства, оскільки у грудні 2014 року він, будучи директором ТОВ "Агротехносервіс", зареєстрував в державному реєстрі Російської Федерації на ім'я своєї дружини ОСОБА_5 підприємство з таким самим найменуванням, і по домовленості з нею продав все нерухоме майно, яке належало відповідачу, своїй дружині, залишивши підприємство без активів, колегія зазначає наступне.

Так, на підтвердження своїх доводів відповідач надав суду договори купівлі-продажу нерухомого майна від 01.12.2014 р. та 10.12.2014 р., зі змісту яких вбачається, що вони укладені ОСОБА_4, як директором товариства, а не його учасником.

Однак, вказані договори не можуть вважатись належним доказом на підтвердження того, що позивач, як учасник товариства своїми діями завдав збитків та перешкодив досягненню цілей товариства.

Отже, відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами того факту, що позивач, саме як учасник товариства, вчиняв дії або проявляв бездіяльність, які б свідчили про те, що він систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що прийняті Загальними зборами ТОВ "Агротехносервіс" рішення про виключення позивача зі складу учасників товариства, оформлені протоколом №16-11/15 від 16.11.2015 р., підлягають визнанню недійсними.

Крім того, встановлено, що загальними зборами учасників ТОВ "Агротехносервіс", які відбулись 16.11.2015 р., було прийнято рішення, в тому числі, про зміну статутного капіталу Товариства, перерозподіл часток у статутному капіталі, внесення змін до статуту Товариства, шляхом викладення його у новій редакції та надання повноважень на проведення державної реєстрації змін до установчих документів.

Враховуючи те, що вказані рішення фактично є похідними від рішення про виключення позивача зі складу учасників ТОВ "Агротехносервіс", судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про наявність правових підстав для визнання їх також недійсними.

Відповідно до п. п. 13, 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов:

- на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства;

- порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені;

- відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно з п. 5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" № 4 від 25.02.2016 р., під час вирішення корпоративних спорів про визнання недійсними установчих документів господарські суди повинні виходити з того, що затвердження установчого документа є необхідною дією у процесі створення юридичної особи. Тому під час визначення підстав для визнання установчих документів недійсними господарським судам слід керуватися пунктом 2 частини першої статті 110 ЦК України. З урахуванням положень цієї норми підставами для прийняття рішення про визнання недійсними установчих документів є порушення закону, які не можуть бути усунуті. Такою підставою може бути відсутність в установчих документах тих відомостей, які згідно із законом повинні обов'язково в них міститися, зокрема, визначені статтями 88, 120, 134, 143, 151, 154 ЦК України, статтями 57, 82 ГК України, статтями 4, 51, 65, 67, 76 Закону України "Про господарські товариства", статтею 13 Закону України "Про акціонерні товариства".

Як передбачено п. 5.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" № 4 від 25.02.2016 р., відповідачем у справі про визнання недійсним статуту, його частини або змін до нього є господарське товариство, а не його учасники.

Таким чином, враховуючи встановлення факту неправомірності прийнятих рішень загальних зборів учасників товариства, що відбулися 16.11.2015 р., які призвели до порушення корпоративних прав позивача, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про визнання недійсною нової редакції статуту ТОВ "Агротехносервіс", яка затверджена оспорюваними рішеннями загальних зборів, та скасування державної реєстрації змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс", здійсненої державним реєстратором відділу державної реєстрації Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.11.2015 р. за номером 2033179, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 30.11.2016 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 30.11.2016 р. у справі № 910/16860/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/16860/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран