ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року Справа № 904/9932/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Чус О.В., Білецької Л.М.,

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю сторін:

від скаржника: ОСОБА_1, представник, довіреність №252 від 06.06.2016 р.,

від боржника: ОСОБА_2, представник, довіреність №10-01/1544 від 28.12.2016 р., ОСОБА_3, представник, довіреність №10-01/1543 від 28.12.2016 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 р. у справі

за заявою публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", м.Київ

до приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив", м.Кам'янське, Дніпропетровської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 р. у даній справі (суддя Полєв Д.М.) відмовлено публічному акціонерному товариству "ВТБ БАНК" у порушенні провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив".

Згадана ухвала обґрунтована посиланням на те, що кредитором не подано достатніх доказів, що вимоги кредитора не забезпечені заставою майна та на вимогу суду не подано розрахунку заборгованості з урахування розміру оцінки заставного майна станом на день розгляду справи.

Не погодившись з даною ухвалою, публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу господарського суду скасувати та передати справу для розгляду до господарського суду Дніпропетровської області.

Скаржник вважає, що у суду не має жодних визначених статтями 14 та 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підстав для відмови у порушенні провадження у справі про банкрутство, оскільки відсутні докази банку повністю забезпечені заставою майна боржника.

У відзиві на апеляційну скаргу боржник просить залишити ухвалу господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив".

Згадана заява обґрунтована посиланням на те, що заборгованість приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" перед публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" має грошовий характер, перевищує розмір трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати та не була задоволена боржником в строк більше трьох місяців з дати відкриття виконавчого провадження та не забезпечена в повній мірі заставою боржника.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2016 р. заява публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про порушення провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" прийнята до розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 6 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Перелік підстав для відмови в порушенні провадження у справі, зазначений у частині сьомій статті 16 Закону, є вичерпним (п.13 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, від 28.03.2013 р., № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 р. N 4212-VI), а саме: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Підстави для порушення провадження у справі - це сукупність таких обставин, з якими законодавець пов'язує можливість судового розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, зокрема, і ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в порядку, визначеному законодавцем.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 16 Закону у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи.

Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Отже, згідно ч. 7 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

За ч.2 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити, зокрема, докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили, докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Матеріали справи свідчать про те, що 24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та приватним акціонерним товариством "Дніпровський завод мінеральних добрив" (позичальник) укладений кредитний договір № 13ВД.

Протягом дії зазначеного кредитного договору, його умови змінювалися сторонами шляхом укладення договорів про внесення змін до кредитного договору № 13ВД від 24.05.20011р., а саме: договір №1 від 25.06.2011р.; договір №2 від 22.07.2011р.; договір №3 від 28.09.2011р.; договір №4 від 31.10.2011р.; договір №5 від 18.11.2011р.; договір №6 від 30.12.2011р.; договір №7 від 01.02.2012р.; договір №8 від 23.08.2012р.; договір №9 від 14.05.2012р.; договір №10 від 25.05.2012р.; договір №11 від 14.11.2012р.; договір №12 від 28.12.2012р.; договір №13 від 25.03.2013р.; договір №14 від 29.03.2013р.; договір №15 від 24.05.2013р.; договір №16 від 15.08.2013р.; договір №17 від 11.06.2014р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 р. у справі №904/1204/15 стягнуто з приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" на користь публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" прострочену заборгованість по кредиту в сумі 24 955 292, 24 долари США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 08.04.2015р., становить 586 599 922 грн. 92 коп.; поточну заборгованість по сплаті процентів за період з 25.03.2015р. по 07.04.2015р. в сумі 140 720, 12 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 08.04.2015р., становить 3 307 771 грн. 78 коп.; прострочену заборгованість по сплаті процентів за період з 25.09.2013р. по 24.03.2015р. в сумі 5 263 190, 07 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 08.04.2015р., становить 123 716 719 грн. 47 коп.; 3% річних по кредиту за період з 01.10.2013р. по 07.04.2015р. в сумі 893 612,80 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 08.04.2015р., становить 21 005 291 грн. 97 коп.; 3% річних по процентам за період з 01.10.2013р. по 07.04.2015р. в сумі 112 244, 46 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 08.04.2015р., становить 2 638 422 грн. 00 коп.; пеню за несвоєчасне повернення кредиту за період з 12.02.2014р. по 15.08.2014р. в сумі 19 076 388 грн. 97 коп.; пеню за несвоєчасне повернення процентів за період з 12.02.2014р. по 12.02.2015р. в сумі 4 928 574 грн. 85 коп.; витрат по сплаті судового збору в розмірі 73 080 грн. 00 коп.

Згадане рішення обґрунтовано посиланням на порушення відповідачем умов кредитного договору від 24.05.2011 р. № 13ВД.

31.03.2016 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 904/1204/15 виданого 15.02.2016 р. господарським судом Дніпропетровської області.

Отже, в силу вимог ч.3 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрів" у розмірі 737 341 208,14 грн. є безспірними.

З метою забезпечення виконання зобов'язань приватним акціонерним товариством "Дніпровський завод мінеральних добрив" перед публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" за кредитним договором від 24.05.2011 р. № 13ВД були укладені наступні договори.

Так, 24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та приватним акціонерним товариством "Дніпровський завод мінеральних добрив" укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №555, за умовами п.2.2. якого за домовленістю сторін на момент укладання договору предмет іпотеки оцінено у сумі 101 060 451,16 грн.

24.05.2011 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Фосфат" та публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №577, за умовами якого за домовленістю сторін на момент його укладання предмет іпотеки оцінено у сумі 3 190 127,00 грн.

22.07.2011 р. між публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та приватним акціонерним товариством "Дніпровський завод мінеральних добрив" укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №850, яким сторони домовилися, що на момент укладання договору предмет іпотеки оцінено у сумі 2156469,00 грн.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ БАНК та приватним акціонерним товариством Дніпровський завод мінеральних добрив укладено договір застави обладнання № 13ВД/3-1, відповідно до умов якого за домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі 132 852 111,73 грн.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ БАНК та товариством з обмеженою відповідальністю Фосфат укладено договір застави обладнання № 13В Д/3-2, за умовами якого за домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі 12 072 782,89 грн.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ БАНК та товариством з обмеженою відповідальністю Фосфат укладено договір застави обладнання № 13ВД/3-3. За домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі 663807,51 грн.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ БАНК та приватним акціонерним товариством Дніпровський завод мінеральних добрив укладено договір застави обладнання № 13ВД/3-5, з подальшими змінами та доповненнями. За домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі 2 268 683,00 грн.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ БАНК та товариством з обмеженою відповідальністю Фосфат укладено договір застави транспортного засобу №13ВД/3-6, з подальшими змінами та доповненнями. За домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі 1 607 128,00 грн.

14.11.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ БАНК та приватним акціонерним товариством Дніпровський завод мінеральних добрив укладено договір застави товарів в обороті № 13ВД/3-12, за умовами якого за домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі 33 471 620,09 грн.

25.08.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ БАНК та товариством з обмеженою відповідальністю УКРАГРОХІМХОЛДІНГ укладено договір застави акцій №13ВД/3-10. За домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі 9 662 000,00 грн.

28.09.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ БАНК та приватним акціонерним товариством Дніпровський завод мінеральних добрив укладено договір застави майнових прав № 13ВД/3-11, з подальшими змінами та доповненнями. За домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі 60 000 000,00 грн.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ БАНК та товариством з обмеженою відповідальністю УКРАГРОХІМХОЛДІНГ укладено договір застави акцій №13ВД/3-8, відповідно до умов якого за домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі 10 870 000,00 грн.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ БАНК та фізичною особою ОСОБА_5 укладено договір застави акцій № 13ВД/3-9, яким сторони узгодили, що за домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі З 623 000,00 грн.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ Банк та товариством з обмеженою відповідальністю Інвєстхім укладено договір застави майнових прав № 13ВД/3-7. За домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено у сумі 659054435,00 грн.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ Банк та товариством з обмеженою відповідальністю Інвестхім укладено договір поруки № 13ВД/П-1, за умовами якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ Банк та товариством з обмеженою відповідальністю Украгрохімхолдинг укладено договір поруки №1ЗВД/П-2. Відповідно до вказаного договору поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

24.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством ВТБ Банк та фізичною особою ОСОБА_5 укладено договір поруки № 13ВД7П-3, відповідно до умов якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобов'язань, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

З урахуванням наведеного, загальний розмір заборгованості приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод бурового обладнання" перед публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" (з урахуванням заставної вартості майна - 331 809 334,98 грн.) становить 405 531 873,16 грн., яка перевищує розмір трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати та не була задоволена боржником протягом трьох місяців.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до приписів ч.7 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечення вимог кредитора заставою майна майнового поручителя, який не є боржником, не визначено як підставу для відмови у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, у місцевого господарського суду були відсутні підстави, передбачені ч.7 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом" для відмови у порушенні провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод бурового обладнання".

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви про порушення справи про банкрутство відмовляє у її прийнятті, якщо вимоги кредитора повністю забезпечені заставою майна боржника.

Отже, кредитор, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, може ініціювати справу про банкрутство лише у випадку, якщо сума його вимог до боржника перевищує вартість переданого в заставу майна, за умови відповідності цих вимог (і в частині їх розміру) приписам ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Для визначення ж, чи повністю забезпечені заставою майна боржника вимоги кредитора, судам слід виходити із співвідношення заявлених ініціюючим кредитором та підтверджених належними доказами безспірних вимог ініціюючого кредитора із визначеною і погодженою сторонами договору (договорів застави) вартістю переданого у заставу майна боржника.

Саме цією вартістю майна, тобто визначеною за згодою кредитора та боржника, слід керуватися при встановленні розміру грошових вимог ініціюючого кредитора - заставодержателя, які не забезпечені заставою, оскільки вартість заставного майна у подальшому може змінюватись, у тому числі і під час його реалізації у порядку, передбаченому нормами ст.ст. 589-591 Цивільного кодексу України та нормами розділу V Закону України "Про іпотеку".

При цьому, слід враховувати, що вартість заставного майна може змінюватись і при здійсненні оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження по виконанню рішення суду про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості, вимоги щодо якої забезпечені заставою майна боржника. У цьому випадку вартість заставного майна визначається за умови його реалізації, виходячи із суми, за яку буде реалізоване передане кредитору у заставу майно боржника та за наявності відповідних підтверджуючих документів (договір купівлі-продажу тощо).

У зв'язку з чим проведена будь-якою із сторін договору в односторонньому порядку або проведена органами виконавчої служби оцінка заставного майна під час здійснення виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення з боржника на користь ініціюючого кредитора (кредиторів) заборгованості за відсутністю доказів реалізації (продажу) заставного майна у виконавчому провадженні не може слугувати підставою для визначення розміру вказаних грошових вимог ініціюючого кредитора.

Аналогічна правова позиція викладена у постанову Вищого господарського суду України від 19.11.2014 р. у справі № 917/1098/14.

Враховуючи викладене, при прийняті оскаржуваної ухвали господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, а тому ухвала господарського суду підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст.99, 101-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 р. у справі №904/9932/16 скасувати.

Справу № 904/9932/16 направити до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду на стадію підготовчого засідання.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Чус

ОСОБА_6