ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

25 січня 2017 р. Справа № 902/45/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Приватного підприємства "Аквасервіс" (вул. Київська, буд. 184, м. Вінниця, 21000)

до:Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (вул. Київська, буд. 173, м. Вінниця, 21000)

про стягнення 747 833,91 грн.

за участю секретаря судового засідання Жиляк С.І.,

представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю б/н. від 30.10.2016 року;

відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю № 11/2331 від 22.11.2016 року.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_3 підприємство "Аквасервіс" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" про стягнення 747833,91 грн., з яких: 479471,08 грн. інфляційних втрат та 268362,83 грн. - 3% річних.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач умови мирової угоди, яка затверджена 11 березня 2009 року Господарським судом Вінницької області у справі №7/93-08, належним чином не виконав, а саме згідно графіку встановленого у п. 4 мирової угоди не оплатив заборгованість в розмірі 1169441,66 грн., у зв'язку з чим позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою від 13 січня 2017 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 25 січня 2017 року.

25 січня 2017 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позову, оскільки задоволення позовних вимог ускладнить подальшу діяльність підприємства.

В судове засідання, на визначену дату, зявились усі учасники процесу.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

З підстав викладених у відзиві, представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У грудні 2008 року приватне підприємство «Аквасервіс» звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до ВОКВП ВКГ «Вінницяводоканал» про стягнення заборгованості по договору підряду №431 від 15.10.2007 року щодо будівництва будівель для господарсько-транспортних потреб по вул. Київська,184 в м. Вінниця у розмірі 1169441,66 грн..

11 березня 2009 року сторони в судовому засіданні подали взаємно підписану заяву про затвердження мирової угоди. Одночасно сторонами подано мирову угоду від 10 березня 2009 року яку Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11 березня 2009 року по справі №7/93-08 було затверджено у редакції наданій сторонами, а провадження у справі припинено згідно п.7 ч.1 ст. 80 ГПК України.

У зв'язку із невиконанням взятих на себе зобов'язань ВОКВП ВКГ «Вінницяводоканал» по сплаті боргу, ПП «Аквасервіс» звернулось у червні 2012 року до Господарського суду Вінницької області з позовом до КП «Вінницяоблводоканал» про розірвання мирової угоди від 10.03.2009р., затвердженої ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.03.2009 р. по справі №7/93-08. де відповідач зобов'язався сплатити на користь позивача 1169441,66 грн. згідно наступного графіку оплати заборгованості: квітень 2009р. - 584720,83 грн., травень 2009р. - 584720.83 грн.

В процесі судового розгляду справи 11.07.2012 р. позивачем було подано заяву про зміну предмету позову, згідно якої позивач просив зобов'язати відповідача виконати умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.03.2009р. по справі №7/93-08, шляхом сплати на користь позивача суми у розмірі 1169441,66 грн.

За результатами розгляду зазначеної справи, 16 липня 2012 року Господарським судом Вінницької області ухвалено Рішення по справі № 2/37/2012/5003, яким позов задоволено та зобов'язано відповідача ОСОБА_4 підприємство «Вінницяоблводоканал» виконати укладену з позивачем ОСОБА_3 підприємством "Аквасервіс" мирову угоду від 10.03.2009 р., що затверджена ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.03.12р. по справі № 7/93-08 наступного змісту:

"В провадженні господарського суду Вінницької області знаходиться справа № 7/93-08 за позовом ПП "Аквасервіс" до ВОКВП ВКГ "Вінницяводоканал" про стягнення заборгованості.

ВОКВП ВКГ "Вінницяводоканал" в особі виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту та ПП "Аквасервіс", в особі директора ОСОБА_6, що діє на підставі Статуту, які є сторонами по справі № 7/93-08, домовились про укладення мирової угоди на зазначених умовах:

1. ВОКВП ВКГ "Вінницяводоканал" зобов'язується оплатити на користь ПП "Аквасервіс" заборгованість по договору підряду № 431 від 15.10.2007 року щодо будівництва будівель для господарсько-транспортних потреб по вул. Київська, 184 в м. Вінниці.

2. Мирова угода укладається на суму 1 169 441,66 (один мільйон сто шістдесят дев'ять тисяч чотириста сорок одна грн. 66 коп.) грн.

3. Виплата суми 1 169 441,66 (один мільйон сто шістдесят дев'ять тисяч чотириста сорок одна грн. 66 коп.) грн. буде здійснюватись протягом 2 (двох) місяців на рахунок ПП "Аквасервіс" р/р НОМЕР_1 в ВАТ Райффайзен банк "Аваль" м. Вінниці, МФО 302247, у безготівковій формі згідно умов даної угоди та графіку, розробленого та погодженого сторонами.

4. Графік оплати заборгованості: Квітень 2009 - 584 720,83 грн. Травень 2009 - 584 720,83 грн.".

Також, вищевказаним рішенням стягнуто з Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" на користь ОСОБА_3 підприємства "Аквасервіс" 1073,00 грн. судового збору.

30 липня 2012 року на виконання даного рішення видано накази.

Заступником начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції 26.11.2012 року винесено постанову ВП № 35415710 про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду Вінницької області № 2/37/2012/5003 від 30.07.2012 р.

04 жовтня 2016 року Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак начальником Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції постановою про скасування процесуального документа від 01.12.2016 року скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 04.10.2016 року та зобовязано державного виконавця вирішити питання щодо відновлення виконавчого провадження за наказом Господарського суду Вінницької області № 2/37/2012/5003 від 30.07.2012 р.

У зв'язку з тим, що відповідач заборгованість в сумі 1169441,66 грн. не погасив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 479471,08 грн. інфляційних втрат та 268362,83 грн. - 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахованих за період з 10.03.2009р. по 31.10.2016 р.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 15 жовтня 2007 року між ВОКВП ВКГ «Вінницяводоканал» та ПП «Аквасервіс» було укладено договір підряду № 431 по будівництву будівель для господарсько-транспортних потреб.

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11 березня 2009 року по справі №7/93-08 було затверджено мирову угоду від 10 березня 2009 року у редакції наданій сторонами, а провадження у справі припинено згідно п.7 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами.

Таким чином, з моменту затвердження мирової угоди судом, а саме з 11.03.2009 р., зобов'язання відповідача за договором підряду № 431 по будівництву будівель для господарсько-транспортних потреб від 15.10.2007 р. припинилось й у відповідача перед позивачем виникло нове, передбачене мировою угодою, зобов'язання.

Відповідний висновок узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постанові від 31.07.2012 року у справі №5023/088/12.

Положеннями ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як стверджує позивач, відповідач не виконав свої зобов'язання передбачені вищезазначеною мировою угодою, а саме не сплатив заборгованість в сумі 1169441,66 грн. згідно графіку оплати заборгованості: квітень 2009 - 584720,83 грн.; травень 2009 - 584720,83 грн., в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача 479471,08 грн. інфляційних втрат та 268362,83 грн. - 3% річних за період з 10.03.2009р. по 31.10.2016 р.

Положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Суд звертає увагу, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до розрахунку позивача, який міститься в позовній заяві, інфляційні втрати за період з березня 2009 року по жовтень 2009 року (включно) складають 1648912,74 грн., однак просить стягнути з відповідача 479471,08 грн., а 3 % річних за період з 10.03.2009 року по 31.10.2016 року складають 268362,83 грн. (а.с.5).

Як встановлено судом, позивач при розрахунку інфляційних втрат та 3% річних невірно визначив період зобовязань та суму, початок періоду визначений позивачем є дата підписання між сторонами мирової угоди а сума 1169441,66 грн., однак як зазначалось вище у відповідача перед позивачем виникло нове зобов'язання передбачене мировою угодою, якою встановлено графік погашення заборгованості квітень 2009 в сумі 584720,83 грн. та травень 2009 - 584720,83 грн..

З огляду на це, початок періоду прострочення виконання зобовязання відповідачем з суми 584720,83 грн. починається з 01.05.2009 р. і лише з 01.06.2009 р. на загальну суму зобовязання в розмірі 1169441,66 грн.

Суд, здійснивши розрахунок інфляційних втрат за період з 01.05.2009 р. по 01.06.2009р. з суми 584720,83 грн. та за період з 01.06.2009 р. по 31.10.2016 р. з суми 1169441,66 грн. дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача 479471,08 грн. - інфляційних втрат підлягає задоволенню в повній мірі, оскільки заявлена в меншому розмірі.

Позовна вимога про стягнення з відповідача 268362,83 грн. - 3% річних підлягає задоволенню частково в сумі 262019,01 грн. відповідно до розрахунку здійсненого судом в системі «Ліга Закон».

Посилання відповідача, викладене у відзиві на позовну заяву, щодо скрутного матеріального становища підприємства не звільняє його від: виконання зобовязання за мировою угодою, відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації за користування ним утримуваними коштами.

З огляду на викладене, заявлені позивачем до стягнення позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (вул. Київська, буд. 173, м. Вінниця, 21000, ) на користь ОСОБА_3 підприємства "Аквасервіс" (вул. Київська, буд. 184, м. Вінниця, 21000, ) 479471,08 (чотириста сімдесят девять тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 08 коп. - інфляційних втрат, 262019,01 (двісті шістдесят дві тисячі девятнадцять) грн. 01 коп. та 11122,36 (одинадцять тисяч сто двадцять дві) грн. 36 коп. - витрат зі сплати судового збору.

3. В позові в частині стягнення 6343,82 грн. 3% річних відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 27 січня 2017 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи