КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. Справа№ 910/15628/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Калатай Н.Ф.

Від позивача- Поклад А.О. ( довір. №61 від 27.12.16);

Від відповідача - Цурка Н.О. ( довір. №04 від 11.01.16);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2016р.

у справі № 910/15628/16 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Київська Русь" від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Київська Русь" Волков О.Ю.

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк"

про стягнення 62 998, 34 дол. США

ВСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2016р. у справі № 910/15628/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" грошові кошти у сумі 62998,34 доларів США та судові витрати у розмірі 23484,61 грн.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що вимоги відповідача до позивача після запровадження у ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" тимчасової адміністрації та подальшої ліквідації не можуть бути задоволені в іншому порядку, ніж це передбачено нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". А тому, наявність у позивача заборгованості за обставин запровадження у ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" тимчасової адміністрації та подальшої ліквідації не позбавляє позивача права на повернення всієї суми депозиту.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2016р. та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що відповідач в порушення виконання позивачем своїх зобов'язань за укладеними між сторонами договорами набув право вимоги на суму депозит, яка дорівнювала сумі існуючої заборгованості, та вже на той час мав всі законодавчі підстави для реалізації прав вимоги за договором міжбанківського депозиту.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

08.12.2003 між відповідачем, як повіреним, та позивачем, як довірителем, укладено договір доручення №01/МС/КР з подальшими змінами та доповненнями внесеними додатковими договорами, відповідно до п. 1.1. якого АБ "УКРГАЗБАНК" (відповідач) який є Принципіальним Учасником міжнародної платіжної системи Visa International (далі - Visa) та MasterCard Wordwide (далі - MasterCard) прийняв на себе зобов'язання виконувати від імені та за рахунок довірителя (позивача) всі необхідні дії по наданню довірителю послуг, спрямованих на вступ до MasterCard і подальшу участь довірителя у MasterCard в якості афілійованого учасника, виконувати від імені і за рахунок довірителя розрахунки в іноземній та національній валюті з MasterCard по операціям емісії та еквайрінгу довірителя, а також здійснювати всі інші розрахунки, пов'язані з виконанням всіх інших зобов'язань позивача як афілійованого учасника MasterCard.

Відповідно до п.2.7 договору доручення, факт виконання зобов'язань повіреного перед довірителем, а також наявності права вимагати відшкодування фактично понесених повіреним витрат, пов'язаних з виконанням зобов'язань за цим договором підтверджуються наступними документами: рахунками зобов'язань (інвойсами) MasterCard, розрахунково-кліринговими звітами MasterCard про проведені операції, розрахунково-кліринговими звітами процесінгової компанії ВАТ "УкрКарт".

Пунктом 3.1.4 договору доручення передбачено, що повірений зобов'язується виконувати розрахунки (зарахування і списання коштів) по USD-KP та UAN-RP довірителя по операціям емісії, виконаним з використанням БПК довірителя, по операціям еквайрингу довірителя, а також виконувати інші розрахунки на користь MasterCard. При цьому повірений приймає на себе солідарну з довірителем відповідальність за здійснення розрахунків перед третіми особами, враховуючи MasterCard, у відповідності з діючими нормативними документами MasterCard, що стосуються Афілійованого членства, а також відповідними ліцензійними угодами довірителя та довіреного з MasterCard.

08.12.2003 між сторонами укладено договір про встановлення кореспондентських відносин №03/МС/КР з додатковими угодами до нього (далі - договір про встановлення кореспондентських відносин), у відповідності до якого банк (відповідач) відкриває позивачу (кореспонденту) кореспондентські рахунки та надає комплекс послуг з розрахункового обслуговування за операціями з використанням банківських платіжних карток міжнародних платіжних систем MasterCard International згідно з умовами договору доручення.

08.12.2003 між сторонами укладено договір про міжбанківський депозит №02/МС/КР з додатковими угодами до нього (далі - договір про міжбанківський депозит), згідно із яким позивач (вкладник) розміщує суму депозиту у розмірі 20000,00 дол. США.

Відповідно до додаткового договору №26 від 28.02.2014 до договору про міжбанківський депозит, позивач (вкладник) розміщує додаткову суму депозиту у розмірі 12000,00 дол. США для забезпечення виконання своїх зобов'язань за договором доручення та договором про встановлення кореспондентських відносин.

Відповідно до п. 3 додаткового договору №26 від 28.02.2014, загальний розмір суми депозиту після розміщення додаткової суми депозиту складає 155000,00 дол. США.

Відповідно до п.1.5. договору про міжбанківський депозит у редакції додаткового договору №7 від 26.07.2010, банк приймає депозит на термін виконання сторонами зобов'язань, що передбачені договором доручення та договором про встановлення кореспондентських відносин, укладених між банком та вкладником, включаючи строк виконання зобов'язань, що мають бути виконані сторонами у випадку припинення вказаних договорів.

Згідно із п.1.8. договору про міжбанківський депозит у редакції додаткового договору №7 від 26.07.2010, сума депозиту повертається банком вкладнику протягом двох банківських днів після закінчення терміну залучення депозиту.

Відповідно до п.2.6. договору про міжбанківський депозит у редакції додаткового договору №7 від 26.07.2010, банк зобов'язується повернути вкладнику депозит в строк, який встановлений в п. 1.8. цього договору, лише за умови повного виконання вкладником зобов'язань перед банком за договором доручення та договором про встановлення кореспондентських відносин.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до закінчення терміну залучення суми депозиту, встановленого в п. 1.5. цього договору (п. 4.1. договору про міжбанківський депозит у редакції додаткового договору №7 від 26.07.2010).

08.12.2003 між позивачем, як заставодавцем, та відповідачем, як заставодержателем, укладено договір про заставу майнових прав №04/МС/КР з подальшими змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами, відповідно до п. 1.1. договору про заставу майнових прав у редакції додаткової угоди №2 від 10.11.2008 передбачено, що цей договір забезпечує вимоги АБ "УКРГАЗБАНК", що випливають з договору доручення та договору про встановлення кореспондентських відносин, за умовами яких заставодавець зобов'язаний перед заставодержателем належним чином виконувати зобов'язання щодо проведення розрахунків у відповідності з п.п. 2.7., 2.8., 3.2.2., 3.3.3.- 3.3.6., 3.3.8-3.3.9, 4.1.4., 7.7. договору доручення з врахуванням всіх змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті, та у відповідності з п. 5. договору про корвідносини з врахуванням всіх змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті.

Згідно із п. 1.2. договору про заставу майнових прав, заставодавець надає в заставу заставодержателю право вимоги грошових коштів в межах суми депозиту, розміщеного в АБ "УКРГАЗБАНК" згідно із договором про міжбанківський депозит.

Пунктом 2.2. договору про заставу майнових прав передбачено, що заставодержатель набуває право вимоги по депозитному договору згідно цього договору, в разі невиконання заставодавцем забезпечених дійсним договором зобов'язань по договору доручення та/або договору про корвідносини в повному обсязі та/або в частині у встановлені договором доручення та/або договором про корвідносини строки.

В разі невиконання позивачем зобов'язань щодо проведення розрахунків у відповідності з п.п. 2.7., 2.8., 3.2.2., 3.3.3.-3.3.6., 3.3.8-3.3.9, 4.1.4., 7.7. договору доручення та у відповідності з п. 5. договору про корвідносини, звернення стягнення на предмет застави проводиться на підставі та відповідно до умов договору відступлення заставодавцем заставодержателю права вимоги боргу по депозитному договору, який укладається сторонами одночасно з цим договором (п. 2.3. договору про заставу майнових прав).

Також між сторонами укладено договір відступлення права вимоги №6/МС/КР від 28.12.2007 з подальшими змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами (далі - договір відступлення права вимоги) відповідно до п. 1.1. якого АБ "УКРГАЗБАНК" набуває право вимоги за цим договором у випадку не виконання або неналежного виконання позивачем умов щодо проведення розрахунків згідно п.п. п.п. 2.7., 2.8., 3.2.2., 3.3.3.-3.3.6., 3.3.8-3.3.9, 4.1.4., 7.7. договору доручення та/або п.5 договору про корвідносини з урахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті, а також з інших підстав, передбачених договором про заставу.

Згідно з п.1.3. договору відступлення права вимоги, відповідач реалізує належне йому право вимоги по депозитному договору в сумі, що дорівнює сумі заборгованості позивача за умовами договору доручення та/або договору про корвідносини. У випадку, якщо валюта суми заборгованості за умовами договору доручення та/або договору про корвідносини відрізняється від валюти суми заборгованості за умовами депозитного договору, сторони застосовують курси зазначених валют згідно з п. 1.7. цього договору.

Згідно п. 1.7 договору відступлення права вимоги, у разі надходження коштів на користь заставодержателя у валюті, що відрізняється від валюти зобов'язань за умовами договору доручення та/або договору про корвідносини, заставодержатель з метою погашення заборгованості позивача здійснює продаж (купівлю) валюти на Міжбанківському валютному ринку України та/або міжнародних валютних ринках по комерційному (поточному) курсу продажу (купівлі) даної валюти на Міжбанківському валютному ринку України та/або міжнародних валютних ринках на день здійснення продажу (купівлі). Куплену валюту заставодержатель зараховує на свою користь з метою погашення заборгованості по договору доручення та/або договору про корвідносини.

Сума, що залишилась після погашення заборгованості позивача перед банком підлягає зарахуванню на відповідний кореспондентський рахунок, відкритий відповідачем позивачу згідно договору про корвідносини, не пізніше 2-х банківських днів з дня погашення заборгованості позивача перед відповідачем в повному обсязі

Позивач уповноважує відповідача списувати з його депозитного рахунку № у відповідача грошові кошти для відшкодування понесених відповідачем витрат під час виконання нього договору (умова про договірне списання).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.03.2015 № 61 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ", згідно із яким з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ".

Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" запроваджено строком на три місяці з 20.03.2015 по 19.06.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 16 липня 2015 року № 460 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 липня 2015 року № 138, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича строком на 1 рік з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно.

19.08.2015 позивач отримав заяву відповідача (вих. № 11710/7128/2015 від 14.08.2015) про визнання кредиторських вимог в сумі 1926,02 дол. США та 1 346 719,34 грн., що виникли за договором доручення.

Позивачем зазначено, що заявлені кредиторські вимоги АБ "УКРГАЗБАНК" були визнані в сумі 1 389 299,56 грн. (з врахуванням курсу долару США станом на 17.07.2015) та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ", який затверджено виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 22.10.2015 та включено до 7 черги в порядку. Включення вказаних кредиторських вимог АБ "УКРГАЗБАНК" підтверджується випискою із реєстру вимог кредиторів ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ".

Враховуючи те, що грошові вимоги АБ "УКРГАЗБАНК" визнано в повному обсязі та включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів, ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ", звернулося з листами (вих. № 8608/29 від 24.09.2015, вих. №9872/43 від 02.11.2015) до АБ "УКРГАЗБАНК" про повернення суми страхового депозиту.

15.01.2016 відповідач повернув на накопичувальний рахунок ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" в Національному банку України частину грошових коштів в сумі 92001,66 доларів США, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача. Кошти в сумі 62998,34 доларів США відповідач позивачу не повернув та списав в рахунок погашення заборгованості ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" перед АБ "УКРГАЗБАНК". Про вказані списання та повернення сум депозиту відповідач повідомив позивача у листі вих. №158/1003/2016 від 02.02.2016.

Згідно із ч.1 ст.1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Нормами ч. 1, ч. 2 ст.1066 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Згідно статі 1068 ЦК України, банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Положеннями статті 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.03.2015 № 61 у ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ".

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2015 № 138 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ".

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI від 23.02.2012, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у порядку, передбаченому статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" звернувся до позивача із заявою (вих. № 11710/7128/2015 від 14.08.2015) про визнання кредиторських вимог в сумі 1926,02 дол. США та 1 346 719,34 грн., що виникли за договором доручення.

Як підтверджено матеріалами справи, заявлені ПАБ "УКРГАЗБАНК" кредиторські вимоги були визнані в сумі 1 389 299,56 грн. (з врахуванням курсу долару США станом на 17.07.2015) та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ", який затверджено виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 22.10.2015 та включено до 7 черги в порядку.

Господарським судом міста Києва встановлено, що доказів оскарження відповідачем в судовому порядку рішення Фонду про віднесення його вимог до 7-ї черги задоволення, що передбачено статтею 54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суду не надано.

Згідно із умовами договору доручення, договору про встановлення кореспондентських відносин сторони передбачили право відповідача самостійно списувати з рахунків вартість послуг, які надаються, а також суми комісії.

Листом вих. №158/1003/2016 від 02.02.2016 відповідач повідомив позивача, що ПАБ "УКРГАЗБАНК" було списано дебіторську заборгованість за рахунок гарантійного депозиту, розміщеного відповідно до договору про міжбанківський депозит від 08.12.2003, у порядку визначеному договором про заставу майнових прав та договором про відступлення права вимоги. Залишок коштів у сумі 92001,66 доларів США відповідач повернув 15.01.2016 на накопичувальний рахунок ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" в Національному банку України, що підтверджується банківською випискою.

Разом з тим, відповідно до статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Отже, до правовідносин, що виникають під час здійснення тимчасової адміністрації чи ліквідації банку від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку.

Частиною 4 статті 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонду заборонено продавати майно банку до затвердження виконавчою дирекцією Фонду способів, порядку та умов продажу майна такого банку, крім випадків надання виконавчою дирекцією Фонду дозволу на реалізацію окремого майна з метою запобігання збиткам або ризикам його втрати чи пошкодження, а також у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 4.20, п. 4.21 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 (у редакції на час спірних відносин), Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку протягом семи днів із дня розміщення інформації про початок процедури ліквідації в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" відповідно до вимог частини другої статті 45 Закону має повернути кредиторам розрахункові документи, що не сплачені в строк з вини неплатоспроможного банку. Одночасно уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку повідомляє кредиторів про початок процедури ліквідації та про строк, протягом якого вони мають право заявити про свої вимоги до неплатоспроможного банку, а також зазначає адресу для їх надсилання. Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до цього Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній частиною 1 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч.4 ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Фонд не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

З урахуванням вищенаведеного, місцевий господарський суд, з яким погоджується судова колегія, дійшов обгрунтованого висновку про те, що самостійне списання відповідачем грошових коштів з рахунку позивача на оплату вартості послуг, наданих за договором доручення було неправомірним та суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань (ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Оскільки, між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини, які носять майново-грошовий характер, то у даному випадку відповідач у справі виступає кредитором перед позивачем, на якого поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Отже, самостійне списання відповідачем з рахунку позивача вартості послуг, наданих за договором доручення, є неправомірним.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

При заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права (ч. 1 ст. 23 Закону України "Про заставу").

Статтею 32 Закону України від 18.11.2003 № 1255-IV "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, звернення стягнення на нього здійснюється шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права.

Однак, пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить йому.

Так, частиною 2 статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що до ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем (здійсненням правочинів за участі банку) предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом.

У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

У разі якщо обсяг коштів від продажу Фондом заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої цим Законом.

Враховуючи те, що вимоги ПАТ "Укргазбанк" до позивача після запровадження в ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" тимчасової адміністрації та подальшої його ліквідації не можуть бути задоволені в іншому порядку (шляхом реалізації права вимоги на предмет застави - на суму депозиту), ніж це передбачено нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Суд зазначає, що задоволення вимог відповідача у іншому порядку, ніж визнано реєстром акцептованих вимог, порушить черговість задоволення вимог та призведе до неправомірного виведення із ліквідаційної маси коштів, котрі підлягають включенню до неї та як наслідок порушення прав усіх кредиторів банку.

Крім того, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зобов'язано уповноважену особу Фонду включити різницю коштів від реалізації заставного майна та погашення заборгованості перед заставодержателем до ліквідаційної маси банку.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо правомірності задоволення своїх прав вимоги за рахунок предмета застави не приймаються до уваги судовою колегією, оскільки суперечать приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, згідно із приписами ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Натомість, як вбачається із наявного в матеріалах справи витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна, реєстрація звернення стягнення була здійснена відповідачем 15.01.2016, тобто після списання з рахунку позивача депозитних коштів.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

У відповідності до умов договору про міжбанківський депозит (у редакції додаткового договору №7 від 26.07.2010) депозит приймається відповідачем на термін виконання сторонами зобов'язань, що передбачені договором доручення та договором про встановлення кореспондентських відносин; сума депозиту повертається банком вкладнику протягом двох банківських днів після закінчення терміну залучення депозиту.

Пунктом 9.4. договору доручення визначено, що даний договір втрачає силу у випадку припинення членства у MasterCard однієї із сторін.

У відповідності до електронного листуванням між сторонами (джолучене позивачем до письмових пояснень від 16.11.16р.) вбачається що станом на 04.11.2015 членство ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" у MasterCard було припинено.

Про припинення членства ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" у MasterCard було також зазначено листі відповідача від 02.02.2016 вих. №158/1003/2016.

Оскільки, членство позивача у MasterCard було припинено, то договір доручення вважається таким, що припинив свою дію. В той же, час договір про встановлення кореспондентських відносин було укладено для відкриття рахунків для обслуговування операцій по договору доручення.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач звертався до відповідача з листами (вих. № 8608/29 від 24.09.2015, вих. №9872/43 від 02.11.2015) про повернення суми страхового депозиту, судова колегія вважає наявність обов'язку у відповідача здійснити повернення позивачу всієї суми депозиту.

В пункті 2.6. договору про міжбанківський депозит у редакції додаткового договору №7 від 26.07.2010 визначено, що банк зобов'язується повернути вкладнику депозит в строк, який встановлений в п. 1.8. цього договору, лише за умови повного виконання вкладником зобов'язань перед банком за договором доручення та договором про встановлення кореспондентських відносин.

Як зазначалось раніше, вимоги відповідача до позивача після запровадження у ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" тимчасової адміністрації та подальшої ліквідації не можуть бути задоволені в іншому порядку, ніж це передбачено нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". А тому, наявність у позивача заборгованості за обставин запровадження у ПАТ "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" тимчасової адміністрації та подальшої ліквідації не позбавляє позивача права на повернення всієї суми депозиту.

Оскільки, як встановлено, відповідач частково повернув позивачу суму депозиту у розмірі 92001,66 доларів США, то сума депозиту, яка підлягає поверненню Публічному акціонерному товариству "Банк "КИЇВСЬКА РУСЬ" становить 62998,34 доларів США, у зв'язку із чим судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 62998,34 дол. США. підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2016р не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2016р . у справі №910/15628/16 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15628/16.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

Н.Ф. Калатай