ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Справа № 915/1209/16

м. Миколаїв

за позовом: Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго,

54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5а

відповідач: Антимонопольний комітет України Миколаївське обласне

територіальне відділення,

54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1

про: визнання недійсним (частково) рішення адміністративної колегії від 26.08.16р.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

ОСОБА_3 за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду з позовом визнати частково недійсним Рішення № 23-ріш Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26 серпня 2016 року у справі № 1-26.213/6-2016 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, а саме пункти 2-6 вказаного рішення.

Позовні вимоги грунтуються на підставі норм ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції»; ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; положень: «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (№ 630), «Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» (№ 71), «Правил користування тепловою енергією» (№ 1198) та мотивовані тим, що висновки викладені в рішенні Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не відповідають обставинам справи та вимогам діючого законодавства.

Відповідач у відзиві на позов повністю заперечує, просить суд відмовити позивачу у його задоволенні, посилаючись на ст.ст. 3, 4 Закону України «Про антимонопольний комітет України», ст.ст. 6, 7 Закону України «Про теплопостачання», положення «Порядку розроблення, погодження та затвердження інвестиційних програм суб'єктів господарювання у сфері теплопостачання» (№ 60), «Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» (№ 71) та мотивуючи тим, що позовні вимоги позивача грунтуються на невірній оцінці обставин справи, неправильному застосуванні законодавства, у тому числі про захист економічної конкуренції.

06.01.2017 року від відповідача до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі одинадцять фізичних осіб в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

За змістом ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Дослідивши дане клопотання суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з причин, по-перше, недоведеності заявником юридичного інтересу перелічених фізичних осіб у даній справі; по-друге, суд під час розгляду справи, враховуючи те, що права та інтереси цих осіб вже були захищені адміністративною колегією при розгляді оспорюваного рішення у справі № 1-26.213//6-2016, не вбачає необхідності здійснення відповідних процесуальних дій по даній судовій справі.

В судових засіданнях судом неодноразово оголошувались перерви до: 10.01.2017 року, 17.01.2017 року, 19.01.2017 року.

19.01.2017 року за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, суд

встановив:

24 серпня 2016 року Адміністративна колегія Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення № 23-ріш у справі №1-26.213/6-2016 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким вирішила:

1. Визнати обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго", (юридична адреса: 54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5А) таким, що у 2015 році та у поточному періоді 2016 року у територіальних межах міста Миколаєва Миколаївської області, де розташовані мережі, що належать або використовуються (експлуатуються) ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" для надання послуг з централізованого опалення своїм абонентам (споживачам), займає монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого опалення населенню, як таке, що не має на цьому ринку жодного конкурента.

2. Визнати бездіяльність обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго», яка полягає у невжитті належних заходів, спрямованих на заощадливе та раціональне використання теплового носія, оптимізацію технологічних втрат теплової енергії, забезпечення належної якості послуг з централізованого опалення мешканцям багатоквартирних будинків, внаслідок чого уповноважені особи позбавленні можливості здійснювати регулювання подачі теплового носія, що призводить до вимушеного (надмірного), без фактичної потреби, споживання мешканцями багатоквартирних будинків послуг з централізованого опалення та зростання витрат таких споживачів на оплату послуг, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді бездіяльності, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

3. За вчинення порушення, вказаного в пункті 2 цього рішення, накласти на обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" штраф відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в розмір 68000 гривень.

4. Зобов'язати обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладеного в пункті 2 цього рішення, шляхом забезпечення розпломбування теплових засувок у системах централізованого опалення багатоквартирних будинків міста Миколаєва, в яких ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" здійснюється постачання теплової енергії, у двомісячний термін з дня одержання цього рішення, про що повідомити територіальне відділення.

5. Зобов'язати обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладеного в пункті 2 цього рішення, шляхом внесення у відповідності до положень чинного законодавства відповідних коригувань, розяснень, рекомендацій, пропозицій до раніше виданих та реалізованих на дату прийняття цього рішення технічних умов на встановлення засобів обліку теплової енергії, спрямованих на забезпечення технічної можливості уповноважених осіб здійснювати регулювання роботи системи опалення багатоквартирних будинків з метою ефективного та раціонального використання теплової енергії та для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення належної якості. Про внесення зазначених змін повідомити замовників раніше виданих технічних умов та територіальне відділення у двомісячний термін з дня отримання цього рішення.

6. Зобов'язати обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладене в пункті 2 цього рішення, шляхом дотримання у майбутньому вимог чинного законодавства, зокрема з урахуванням положень, які стосуються врахування вимог щодо забезпечення систем централізованого опалення у багатоквартирних будинках засобами регулювання параметрів теплового носія, при видачі технічних умов.

Не погоджуючись із наведеними висновками відділення, ОКП «МОТЕ», посилаючись на порушення відповідачем вимог ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскаржило рішення органу АМК до господарського суду.

Дослідивши обставини, що мають значення для справи, оцінивши надані сторонами докази відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши висновки адміністративної колегії у відповідності з обставинами справи та вимогам чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов наступних висновків:

Стаття 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає наступні підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України:

неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Встановлення зазначених вище обставин вказує на порушення принципів обєктивності, всебічності та повноти проведеного дослідження чи розслідування і прийнятого рішення.

Так, обєктивність полягає у дотриманні неупередженості при встановленні всіх фактів та обставин, що мають значення для рішення у відповідній справі.

Всебічність полягає у залученні різних джерел інформації, необхідних для оцінки дій суб'єктів господарювання та встановлення обставин у справі.

Повнота полягає у забезпеченні доказами кожної із обставин, якою обґрунтовується наявність порушення законодавства та встановлення всіх суб'єктів такого порушення.

Неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права передбачає невірне застосування відповідної норми, та/або тлумачення змісту цієї норми, порушення порядку провадження у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

У своїх виступах та поясненнях відділення вважає, що позивач у позовній заяві лише посилається на статтю 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", при цьому не зазначає, які саме обставини, що мають значення для справи, відділення неповно зясувало; не вказує, які обставини, що мають значення для справи і які визнано встановленими, не доведено відділенням в ході розгляду даної справи; не вказує, які саме висновки відділення, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи; не наводить жодної норми матеріального чи процесуального права, що були порушені територіальним відділенням при прийнятті оскаржуваного рішення.

З оспорюваного рішення вбачається, що підставою для початку розгляду відділенням справи №1-26.213/6-2016 стали заяви (в т.ч. колективні звернення) громадян-мешканців багатоквартирних будинків міста Миколаєва.

Також, відділенням до матеріалів справи були долучені звернення та заяви, які надходили на адресу територіального відділення у ході розгляду справи.

В своїх заявах та зверненнях мешканці багатоквартирних будинків міста Миколаєва повідомляли про підвищення температури повітря у їх житлових приміщеннях (квартирах), що призводить до надмірних витрат теплового носія в умовах підвищеної температури зовнішнього повітря. Крім того, в окремих будинках спостерігається невідповідність якісних та кількісних параметрів теплової енергії, яка постачається ОКП «МОТЕ», проектним значенням та параметрам, визначеним в технічних умовах на встановлення приладів обліку. Окремі заявники повідомляли відділення, що після здійснення опломбування теплових вентилів (запірної арматури) якість послуг з централізованого опалення залишалась незмінною.

Отже у заявах до відділення було повідомлено про порушення прав та законних інтересів громадян при наданні їм послуг з централізованого опалення з боку ОКП «Миколаївоблтеплоенерго».

З дослідження висновків адміністративної колегії вбачається, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» здійснює діяльність по транспортуванню теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг(надалі НКРКП) №041940 від 07.12.2012; виробництво теплової енергії на підставі ліцензії НКРКП №041939 від 07.12.2012 та постачання теплової енергії на підставі ліцензії НКРКП №041941 від 07.12.2012.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно статті 13 цього ж Закону, за функціональним призначенням централізоване опалення віднесено до комунальних послуг.

Частина четверта статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

З оспорюваного рішення вбачається, що відповідно до Методики визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05 березня 2002 року №49-р, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2002 року за №317/6605, відділенням було проведено дослідження становища ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» на ринку надання житлово-комунальних послуг, а саме - комунальних послуг з централізованого опалення населенню міста Миколаєва Миколаївської області у 2015 році та протягом поточного періоду 2016 року.

Отже, товарними межами ринку, який підлягав дослідженню, є комунальні послуги з централізованого опалення.

Споживачами послуг ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» виступили, зокрема, фізичні особи, які отримують послуги з централізованого опалення від даного підприємства внаслідок того, що системи теплозабезпечення їх приміщень (житлових та нежитлових) приєднані (підключені) саме до теплових мереж підприємства.

Часовими межами даного ринку визначено: 2015 рік та поточний період 2016 року.

Відповідачем було встановлено, що згідно з абзацем другим частини першої статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» є таким, що у 2015 році та поточному періоді 2016 року у територіальних межах міста Миколаєва Миколаївської області, де розташовані мережі, що належать або використовуються (експлуатуються) ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» для надання послуг з централізованого опалення своїм абонентам (споживачам), займає монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого опалення населенню, як таке, що не має на цьому ринку жодного конкурента.

Правові відносини між субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною або юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 №71 (надалі Правила експлуатації теплових мереж, Правила №71), Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 (надалі Правила користування теплової енергії, Правила №1198).

Пунктом 20 Правил №1198 визначено, що облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія, ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці.

Згідно з положеннями пункту 41 Правил №1198 споживач несе відповідальність за технічний стан, обслуговування та експлуатацію системи теплоспоживання, що перебуває у межах його балансової належності (експлуатаційної відповідальності).

Відповідно до пункту 23 Правил №1198, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) -власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до обовязків балансоутримувача, зокрема, належить забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Положеннями статті 13 цього Закону визначено, що до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, належить обслуговування внутрішньобудинкових мереж.

Відділенням було зясовано, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» протягом опалювального періоду 2015-2016 років вчиняв дії, спрямовані на втручання у роботу внутрішньобудинкових мереж теплопостачання, а саме - здійснював відкриття запірних вентилів (кранів) на повну, які знаходяться на вводах у внутрішньобудинкові мережі теплопостачання з подальшим їх опломбуванням, за інформацією, повідомленою заявниками, це призводить до зростання фінансових витрат на оплату послуг з централізованого опалення, у звязку з оплатою вимушено спожитих обсягів теплової енергії.

Підприємство ж обґрунтовує вжиття таких заходів вимогами до безпечної, надійної та економічної експлуатації теплових мереж, систем опалення, які встановлено Правилами експлуатації теплових мереж.

ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» зазначає, що згідно пункту 6.4.1 Правил №71, експлуатацію теплових пунктів, трубопроводів, систем теплоспоживання та їх регулювання, повинна здійснювати житлово-експлуатаційна організація, як балансоутримувач будинкової системи. Відповідно до положень пункту 5.2.3. Правил, без спеціально підготовленого персоналу заборонено експлуатацію теплових установок і мереж. Також, підприємство наголошує на тому, що згідно пункту 11 Правил користування тепловою енергією, забороняється самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання, а згідно з пунктом 12.11. ДБН В.2.5.-39.2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі і споруди. Теплові мережі» забороняється регулювання подачі теплоносія запірною арматурою.

Відповідно до пункту 36 Правил № 1198 теплопостачальна організація, зокрема, зобов'язується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором.

Згідно пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (№ 630) виконавець послуг з централізованого опалення зобовязаний, у тому числі своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Таким чином, виходячи із вимог законодавчих актів у сфері теплопостачання, ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» зобовязано контролювати параметри теплового носія, який постачається по теплових мережах, з метою забезпечення кінцевих споживачів послугами належної якості. Однак ОКП «МОТЕ» має право вчиняти дії щодо забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення належної якості та дотримання ними положень нормативно-правових актів виключно в межах встановлених прав та обовязків, не вдаючись при цьому до ущемлення інтересів споживачів таких послуг.

Разом з тим, в ході розгляду справи №1-26.213/6-2016 відділенням встановлено, що позивач вчиняє дії, що не передбачені законодавством (відкриває на повну теплові вентилі/запірну арматуру/засувки на теплових вводах та приладах обліку та опломбовує їх).

Відділенням в оспорюваному рішенні ретельно були досліджені обставини, які повязані з опломбуванням теплових вентилів (засувок), а також правомірність вчинення ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» таких дій.

Відповідно до вимог Правил №71 балансоутримуюча організація несе відповідальність за технічний стан внутрішньобудинкових мереж, до яких належить арматура, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання. В той же час, теплопостачальна організація може здійснювати втручання в роботу внутрішньобудинкових мереж лише згідно положень законодавства та на підставі укладених договорів з балансоутримувачами таких мереж. Отже, ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» не мало належних правових підстав висувати вимоги щодо надання доступу до теплових пунктів саме з метою опломбування запірних вентилів (кранів).

Положення нормативно-правових актів у сфері теплопостачання передбачають надання доступу виконавця послуг з централізованого опалення до мереж, арматури, засобів обліку, розподільчих систем лише з метою їх профілактичного огляду, зняття контрольних показів приладу обліку, встановлення чи заміни санітарно-технічного обладнання. Здійснення заходів з опломбування запірних вентилів, арматури, засувок не передбачено положеннями нормативно-правових актів.

Така ж позиція викладена і в листі від 23.03.2016р. № 28/13-06-201 Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Миколаївські області одержаного відділенням у ході розгляду справи, зміст якого містить наступну інформацію: «В нормативних документах не передбачено надання теплопостачальними організаціями приписів балансоутримувачу про надання доступу до вентилів/запірної арматури/засувок внутрішньобудинкової системи теплопостачання з метою їх повного відкриття та подальшого опломбування» (мовою оригіналу).

Положення вищенаведених норм законодавства передбачають надання доступу виконавця послуг з централізованого опалення до мереж, арматури, засобів обліку, розподільчих систем лише з метою їх профілактичного огляду, зняття контрольних показів приладу обліку, встановлення чи заміни санітарно-технічного обладнання. Здійснення заходів з опломбування запірних вентилів, арматури, засувок не передбачено положеннями нормативно-правових актів.

Відповідно до Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.96 № 929, державний енергетичний нагляд за технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовувальних установок і мереж, режимами споживання електричної та теплової енергії суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії.

Відповідно до пункту 4 Положення про енергетичний нагляд до завдань та функцій Держенергонагляду, зокрема, належить: здійснення допоміжних заходів із забезпечення надійного і сталого функціонування об'єднаної енергетичної системи України відповідно до законодавства, контроль за дотриманням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії вимог нормативно-правових і нормативно-технічних актів у сфері виробництва, постачання та споживання енергії.

Виходячи з наведених положень законодавства, вищенаведена позиція Держенергонагляду у Миколаївській області, як органу, до повноважень якого входить здійснення контролю за дотриманням законодавства у сфері теплопостачання, має бути врахована субєктами господарювання у своїй діяльності з постачання теплової енергії.

Відділення дійшло висновку, що існуючі системи централізованого опалення встановлені у вказаних будинках не забезпечують раціональне споживання мешканцями будинків послуг з централізованого опалення. ОКП «МОТЕ» при видачі технічних умов на встановлення засобів обліку теплової енергії не враховуються положення щодо необхідності встановлення засобів регулювання, які б дозволили налагодити коректну роботи системи опалення.

Крім того відділенням були проаналізовані обставини, повязані з регулюванням ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» параметрів якості теплової енергії, що постачається споживачам мешканцям зазначеного будинку.

Зясовані та зазначені відділенням відомості засвідчують, що якісні та кількісні параметри теплового носія, який подається до внутрішньобудинкових мереж будинку, залежать від параметрів відпуску теплової енергії на котельнях ОКП «МОТЕ». Балансоутримувачі внутрішньобудинкових мереж теплопостачання не мають можливості коригувати роботу системи опалення з метою забезпечення економного використання теплової енергії.

Також відділення дійшло висновку, що відповідальні за експлуатацію теплових мереж у вищенаведеному будинку особи не мають можливість регулювати подачу теплового носія. Як зясовано відділенням, за наведеними адресами у рішенні мешканці будинку, до моменту опломбування, мали можливість самостійно здійснювати регулювання споживання теплової енергії шляхом прикручування запірних вентилів. При цьому у своїй заяві мешканці наголошують на тому, що лічильник встановлювався ними саме з метою економії та контролю за споживанням теплової енергії.

Отже, некоректна роботи системи централізованого опалення будинків обумовлена, зокрема, відсутністю засобів регулювання системи, що не дозволяє виконаними її налаштування, яке б забезпечувало раціональне використання теплової енергії та корегування параметрів теплового носія, у разі їх відхилень від проектних чи нормативних значень.

Виходячи з зібраної інформації, відділенням було зясовано, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» протягом опалювального періоду 2015-2016 років надсилало на адресу балансоутримувачів багатоквартирних житлових будинків міста Миколаєва листи, відповідно до змісту яких вимагало надавати доступ до запірної арматури з метою здійснення її опломбування.

Згідно пункту 6.4.1 Правил експлуатації теплових мереж, тепловий пункт є вузлом керування системами теплоспоживання, приєднаними до теплової мережі, призначений для обліку, регулювання і розподілу тепла по окремих дільницях; трансформації параметрів теплоносія; контролю за роботою місцевих систем теплоспоживання і теплової мережі.

Експлуатацію теплових пунктів, трубопроводів і систем теплоспоживання, що відходять від нього, виконує персонал їх власника або виконавець послуг, визначений відповідно до статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", чи теплопостачальна організація відповідно до договору, укладеного з власником (споживачем).

Згідно пункту 6.4.2 Правил №71 основним завданням персоналу теплових пунктів є: нагляд за технічним станом устаткування, його роботою, регулюванням; спостереження та підтримання параметрів теплоносія з метою забезпечення надійного і якісного теплопостачання, раціонального використання теплової енергії.

Враховуючи наведене, нагляд та експлуатацію теплових пунктів, у тому числі засобів обліку та мереж, які розташовані у багатоквартирних будинках та забезпечують теплоносієм квартири мешканців відповідного будинку, здійснюють саме балансоутримувачі внутрішньобудинкових систем опалення, тобто виконавці послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того, виходячи з положень чинного законодавства, на балансоутримувача покладені обовязки щодо вчинення заходів з раціонального використання теплової енергії.

Пунктом 5.2.7 Правил № 71 визначено, що керівники суб'єктів господарювання, особи, відповідальні за загальний стан теплового господарства та технічний стан і безпечну експлуатацію теплових установок і мереж, повинні забезпечити: технічно справний стан теплових установок і мереж, іншого устаткування, яке належить до теплового господарства суб'єкта господарювання; експлуатацію та обслуговування теплових установок і мереж відповідно до вимог цих Правил, вимог нормативно-правових актів з охорони праці, промислової безпеки, користування тепловою енергією та пожежної та техногенної безпеки, інших нормативних документів; недопущення неефективного використання та необґрунтованих втрат теплової енергії; використання вторинних теплових енергетичних ресурсів.

Враховуючи наведене, балансоутримуюча організація, як субєкт, що несе відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію теплових установок та внутрішньобудинкових мереж, та теплопостачальна організація, як субєкт господарювання, що несе відповідальність за стан теплових мереж та кінцеву якість послуг з централізованого опалення, повинні забезпечити надійну експлуатацію систем теплопостачання та не допускати неефективного використання теплової енергії.

Суд погоджується з відділенням яке зазначає, що посилання підприємства на обовязок балансоутримувача забезпечити виконання вимог теплопостачальної організації, не відповідає дійсності.

Згідно положень пункту 5.2.7 Правил № 71 особи, відповідальні за загальний стан теплового господарства та технічний стан і безпечну експлуатацію теплових установок і мереж, повинні забезпечити виконання у встановлені терміни приписів представників Держенергонагляду згідно з постановою КМУ № 929 та своєчасного інформування щодо ходу виконання приписів, а також виконання вимог теплопостачальної організації згідно з договором.

Відповідач вірно зазначив, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» не має належних правових підстав висувати вимоги до балансоутримуючої організації щодо надання доступу та опломбування теплових (запірних) вентилів (кранів).

Отже, дії ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», які полягають у відкритті та опломбуванні запірних вентилів (кранів) у багатоквартирних житлових будинках, суперечать положенням законодавства у сфері теплоенергетики щодо економного та заощадливого використання енергоресурсів та призводять до вимушеного надмірного споживання теплоносія мешканцями багатоквартирних будинків. Такі дії підприємства призводять до порушення положень законодавства, якими визначено межі експлуатаційної відповідальності виконавців послуг з централізованого опалення та виконавців послуг з утримання будинків і прибудинкових територій.

Втручання у роботу внутрішньобудинкових систем опалення, без належних на те правових підстав, призводить до можливості підприємства отримувати додаткові фінансові кошти, які оплачуються споживачами послуг з централізованого опалення за обсяги теплового носія, який споживається нераціонально.

Невжиття заходів з боку теплопостачальної організації, які б спрямовувались на заощадливе використання теплового носія, призводить (може призвести) до ущемлення інтересів споживачів, шляхом понесення ними додаткових витрат на оплату теплового носія спожитого без належної потреби.

Бездіяльність ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», яка полягає у невжитті заходів, спрямованих на раціональне використання теплової енергії мешканцями багатоквартирних будинків, призводить до надмірного, без фактичної потреби вимушеного споживання послуг з централізованого опалення, що у свою чергу призводить до ущемлення інтересів споживачів, що є однією із кваліфікуючих ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції ту вигляді зловживання монопольним становищем на ринку.

Крім того як, слушно зазначає в оспорюваному рішенні відповідач, невжиття ОКП «МОТЕ» заходів, спрямованих на забезпечення встановлення у багатоквартирних будинках засобів регулювання, може призвести до неналежного функціонування системи опалення, а саме одні мешканці будуть вимушені оплачувати непотрібний їм обсяг теплової енергії, а інші будуть позбавлені можливості отримати послуги з централізованого опалення, що відповідали б нормативному температурному режиму.

Намагання споживачів самостійно здійснити регулювання подачі теплового носія лише підтверджує невжиття з боку підприємства всіх належних заходів, які б забезпечили раціональне використання теплової енергії. Існуюча схема забезпечення споживачів теплової енергії не дозволяє здійснити ефективне налагодження роботи системи централізованого опалення та раціональне використання теплової енергії.

Враховуючи, що послуги з централізованого опалення надаються ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» кінцевим споживачам з використанням внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, підприємство при наданні таких послуг має дотримуватися вимог не лише законодавства у сфері теплопостачання, але й нормативно-правових актів, у яких закріплено вимоги щодо експлуатації внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення.

Таким чином, обовязок щодо забезпечення виконання вимог теплопостачальної організації витікає з відповідних договірних відносин між балансоутримувачем та теплопостачальною організацією.

Пунктом 6.3.5 Правил експлуатації теплових мереж визначено, що організація, що експлуатує теплові мережі, здійснює контроль за дотриманням режимів споживання теплової енергії згідно з договором.

Отже, відповідно до положень вищенаведених нормативно-правових актів, втручання теплопостачальної організації в роботу внутрішньобудинкових мереж може здійснюватися лише на підставі положень законодавства та укладених договорів з балансоутримувачами таких мереж.

Відділенням також було зясовано, що ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» було здійснено опломбування теплових вентилів не лише у багатоквартирних будинках, в яких мешкають заявники, але й в інших житлових будинках міста Миколаєва. При цьому, як встановлено відділенням, ОКП «МОТЕ» не вживалось жодних заходів, зокрема, не зазначались вимоги, рекомендації чи пропозиції врахувати при розробленні проектів на встановлення засобів обліку необхідність влаштування засобів регулювання споживання теплової енергії.

Не будучи обізнаними з положеннями законодавства у сфері теплопостачання, споживачі не звертали увагу на необхідності встановлення додаткових приладів регулювання, які передбачені положеннями чинного законодавства. У звязку з сприятливими погодними умовами, споживачі-мешканці багатоквартирних будинків м.Миколаєва, з метою раціонального та економного використання теплового носія, не маючи при цьому іншої можливості, зменшували обєми його споживання за допомогою теплових вентилів (запірної арматури).

Суд погоджується з висновками відповідача стосовно того оскільки видачу технічних умов на встановлення приладів обліку здійснює теплопостачальна організація, нею мають бути враховані технічні параметри існуючої системи теплопостачання кожного окремого житлового будинку та передбачені положення щодо обладнання вузла обліку пристроями, які б забезпечували можливість регулювання подачі теплового носія.

Однак, як слушно зауважує відділення ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» має здійснювати свою діяльність, виходячи з принципів економічної доцільності, зменшення втрат, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів та забезпечення впровадження, зокрема, приладів регулювання споживання теплової енергії.

Як зясовано відділенням у ході розгляду справи, технічні умови, які видавались підприємством, не передбачали обовязкових вимог щодо встановлення засобів автоматичного регулювання, а лише містили положення, які вказували про передбачення місця для встановлення таких засобів в майбутньому. При цьому, підприємством не було надано жодних рекомендацій або ж розяснень щодо необхідності встановлення таких засобів, з метою повного забезпечення цільового призначення вузлів обліку теплової енергії, а саме можливості налагодження роботи системи централізованого опалення.

ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», вчиняючи дії з опломбування теплових вентилів (запірної арматури) у багатоквартирних будинках, обладнаних загальнобудинковими тепловими лічильниками, фактично позбавляє можливості споживачів послуг з централізованого опалення раціонально використовувати тепловий носій залежно від погодних умов. При цьому, виходячи з обставин, повідомлених споживачами у зверненнях та заявах, повязаних з надмірним постачанням теплового носія за сприятливих погодних умов, ОКП «МОТЕ» зі свого боку не вживає належних заходів, які були б спрямовані саме на економне використання теплового носія, про що свідчать зростання обсягів споживання теплової енергії мешканцями багатоквартирних будинків, який, в деяких випадках, не відповідав фактичним умовам зовнішнього середовища та використовувався нераціонально.

Таким чином, суд вважає, що адміністративна колегія дійшла правомірного висновку щодо бездіяльності ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», яка полягає у невжитті належних заходів, спрямованих на заощадливе та раціональне використання теплового носія, оптимізацію технологічних втрат теплової енергії, забезпечення належної якості послуг з централізованого опалення мешканцям багатоквартирних будинків, внаслідок чого уповноважені особи позбавленні можливості здійснювати регулювання подачі теплового носія, що призводить до вимушеного (надмірного), без фактичної потреби споживання мешканцями багатоквартирних будинків послуг з централізованого опалення та зростання витрат таких споживачів на оплату послуг, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді бездіяльності, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Стаття 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України відносить до основних завдань Комітету, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності субєктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України Про Антимонопольний комітет України державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів субєктів господарювання та споживачів від його порушень, здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з частинами 6 і 7 статті 12-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» рішення адміністративної колегії названого Комітету його територіального відділення приймаються відповідно від імені Антимонопольного комітету України або від імені його територіального відділення.

Відповідно до частини першої статті 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом.

Згідно частини п'ятої статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Пунктом 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 10.08.2012 №278 визначено, що ліцензіат не має права зловживати монопольним становищем у будь-якій формі.

Відповідно до статті 42 Конституції України держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція.

Статтею 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» до повноважень органів Антимонопольного комітету віднесено, зокрема, прийняття рішень про припинення порушення вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Кваліфікуючи в даній справі дії (бездіяльність) ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» - субєкта господарювання, як зловживання монопольним (домінуючим) становищем, АМК встановив факти, які вказують на зловживання позивачем монопольним становищем на ринку надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до частини третьої статті 13 цього Закону, зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Згідно пункту 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Як вище було зазначено, за змістом ч. 1 ст. 59 цього Закону підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Проаналізувавши вищенаведені норми та обставини, суд дійшов висновку, що матеріали справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції №1-26.213/6-2016 містять достатньо доказів стосовно кваліфікації бездіяльності ОКП «МОТЕ», як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Тобто відділенням встановлені всі необхідні кваліфікуючі ознаки порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку.

За правилами ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог.

Фактично позивач, в умовах відсутності значної конкуренції на ринку, визначає правові відносини із споживачем на основі забезпеченості досягнення власних економічних та правових вигод.

З огляду на викладене суд встановив, що визначені статтею 59 Закону України „Про захист економічної конкуренції правові підстави для визнання частково недійсним рішення адміністративної колегії територіального відділення відсутні.

Питання наявності чи відсутності в діях (бездіяльності) позивача ознак зловживання монопольним (домінуючим) становищем суд зясував шляхом дослідження встановлених в оспорюваному рішенні органу АМК дій субєкта господарювання в системному звязку з вимогами статей 12, 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Дослідивши оспорюване рішення АМК на предмет його відповідності обставинам справи та вимогам чинного законодавства суд дійшов висновків щодо законності і обґрунтованості прийняття рішення органом АМК. Розгляд справи №1-26.213/6-2016 відділенням було здійснення з дотриманням процесуальних засад, визначених розділом 7 Закону України „Про захист економічної конкуренції та Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 29.06.1998р. №169 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22.07.1998р. за № 471/2911.

Таким чином, обставини справи на які в обґрунтування позовних вимог посилається позивач, всупереч правилам ст.ст. 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, не доведені суду та не підтверджені належними письмовими доказами, у звязку із чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено та підписано 24.01.2017 р.

Суддя О.Г.Смородінова