РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017Справа №910/24231/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за первісним позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Інжагро"

про внесення змін до договору

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Зорич Г.А. - представник за довіреністю № б/н від 01.07.2017 р.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інжагро"

до публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

про стягнення заборгованості

Представники сторін:

від позивача: Зорич Г.А. - представник за довіреністю № б/н від 01.07.2017 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва № 910/24231/15 від 14.12.2015 р., яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 р, у задоволенні первісного позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" відмовлено повністю. Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Інжагро" задоволено. Стягнуто з публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інжагро" заборгованість за договором суборенди № ДС 662 від 19.04.2014 у розмірі 1340532,72 грн. (один мільйон триста сорок тисяч п'ятсот тридцять дві грн. 72 коп.), з яких: 20001 грн. 75 коп. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 р.; 156 грн. 18 коп. - 3 % річних за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 р.; 504139 грн. 58 коп. - орендна плата за вересень 2015 р.; 49336 грн. 62 коп. - пеня за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за вересень 2015 р.; 3232 грн. 02 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 р.; 93082 грн. 36 коп. - відшкодування вартості сервісного обслуговування за вересень 2015 р.; 18616 грн. 47 коп. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за вересень 2015 р.; 367 грн. 23 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за вересень 2015 р.; 512280 грн. 40 коп. - орендна плата за жовтень 2015 р.; 29642 грн. 09 коп. - пеня за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015 р.; 2021 грн. 05 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати орендної плати за жовтень 2015 р.; 89 609,81 грн. - відшкодування вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 р.; 17921 грн. 96 коп. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 р.; 125 грн. 20 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 р.; 20 107 грн. 99 коп. судових витрат. Повернуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інжагро" надмірно сплачений судовий збір у розмірі 12 119 (дванадцять тисяч сто дев'ятнадцять грн. 54 коп.).

Постановою Вищого господарського суду України від 07.06.2016 р. касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 р. та рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2015 р. та у справі № 910/24231/15 скасовано та передано справу на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду м. Києва №04-23/1220 від 01.07.2016 р., відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/24231/15.

В результаті зазначеного автоматичного розподілу справу №910/24231/15 передано на новий розгляд судді Мудрому С.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.07.2016 р. справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 19.07.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.07.2016 року розгляд справи відкладено на 06.09.2016 року.

06.09.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду позивач за первісним позовом подав заяву про зміну предмету позовних вимог.

В судовому засіданні 06.09.2016 року представник відповідача за первісним позовом подав пояснення по справі.

В судовому засіданні 06.09.2016 року оголошено перерву до 19.09.2016 року.

15.09.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач за первісним позовом подав заперечення по справі.

19.09.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач за первісним позовом подав клопотання про зупинення провадження по справі, пояснення по справі.

В судовому засіданні 19.09.2016 року представник позивача за первісним позовом підтримав заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої просив суд визнати зобов'язання за договором суборенди №ДС 662, укладеним 19.04.2014 року між публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Інжагро» припиненими з 27.08.2015 року. розірвати договір суборенди №ДС 662, укладеним 19.04.2014 року.

Представник відповідача за первісним позовом заперечував проти заяви про зміну предмета позову.

Представник позивача за первісним позовом підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача за первісним позовом подав заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 19.09.2016 року оголошено перерву до 26.09.2016 року.

В судовому засіданні 26.09.2016 року суд не прийняв до розгляду заяву про зміну предмету позову вих. №117/38557/2016 від 26.08.2016 року.

Суд відмовив у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом про зупинення провадження у справі у зв'язку із необґрунтованістю.

В судовому засіданні оголошено перерву до 18.10.2016 року.

Судове засідання призначене на 18.10.2016 року не відбулося.

У зв'язку із запитом Київського апеляційного господарського суду справу №910/24231/15 направлено до Київського апеляційного господарського суду.

23.11.2016 року матеріали справи №910/24231/15 надійшли до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2016 року розгляд справи призначено на 19.12.2016 року.

В судовому засіданні 19.12.2016 року представник позивача за зустрічним позовом подав додаткові пояснення по справі.

В судовому засіданні оголошено перерву до 23.01.2017 року.

В судове засідання 23.01.2017 року представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 19.12.2016 р., але 24.01.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) заперечував проти клопотання позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) заперечував проти клопотання позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про залучення третьої особи до участі у справу.

Суд відмовив у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом про відкладення розгляду справи та про залучення третьої особи до участі у справу.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) заперечував проти первісного позову та просив відмовити у задоволенні первісних позовних вимог та зустрічні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом не підлягають задоволенню, а вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню повністю.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

19.04.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Форум-Менеджмент Груп» (орендар) та публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (суборендар) укладено договір суборенди, відповідно до умов якого в користування АБ "Укргазбанк" передані нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Московський 9, а саме: приміщення площею, розрахованою за методикою БОМА: №1, яке розташовується в першому корпусі (будівля літ.Х), на другому поверсі, офіс 1-201 всього площею 188,95 кв.м; №2 на першому поверсі в першому корпусі (будівля літ.Х) офіс 1-103, всього площею 236,50 кв.м; №3 в шостому корпусі (будівля літ.Б) на першому поверсі офіс 6-102, всього площею 97,90 кв.м; №4 в третьому корпусі (будівля літ. Б) на шостому поверсі офіс 3-602, всього площею 109,56 кв.м; №5 в 3 корпусі (будівля літ.Ф) на шостому поверсі офіс 3-603, всього площею 129,80 кв.м; №6 в третьому корпусі (будівля літ. Ф) на шостому поверсі офіс 3-601, всього площею 174,90 кв.м; №7 в четвертому корпусі (будівля літ. Ф) на четвертому поверсі, офіс 4.405, всього площею 160,16 кв.м; №8 в шостому корпусі (будівля літ. Б) на четвертому поверсі, офіс 6-401, всього площею 104,08 кв.м. Передачу майна в суборенду підтверджено актами прийому-передачі приміщень від 01.05.2014 року.

01.05.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Форум-Менеджмент Груп" (первісний орендар), товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Менеджмент Груп" (новий орендар) та публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" (суборендар) укладений договір про внесення змін до договору суборенди № ДС 662, відповідно до якого сторони дійшли згоди про заміну первісного орендаря ТОВ "Форум-Менеджмент Груп" на нового ТОВ "Офіс Менеджмент Груп".

30.04.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Менеджмент Груп" (первісний орендар), товариством з обмеженою відповідальністю "Інжагро" (новий орендар) та публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" (суборендар) укладений договір про внесення змін до договору суборенди, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди про заміну первісного орендаря ТОВ "Офіс Менеджмент Груп" на нового орендаря ТОВ "Інжагро".

За приписами ч. 3 статті 774 ЦК України до правовідносин, що виникли з договору піднайму (суборенди) застосовуються положення про договір найму.

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до п.1.2.1 договору, строк суборенди з 01.05.2014 року (дата початку суборенди) до 28 червня 2016 року (дата закінчення строкусуборенди).

З дня підписання сторонами акту приймання-передачі приміщень суборендар має право користуватися приміщеннями у відповідності до мети суборенди. (п.1.2.2 договору).

Додатками до договору оренди є по поверхові плани будинку та приміщень, переданих в суборенду.

До договору вносились зміни, зокрема, договорами про внесення змін від 01.05.2014р., від 30.04.2015р., додатковими угодами № 1 від 30.09.2014р., № 2 від 16.02.2015р.

23.06.2015 року ПАТ АБ "Укргазбанк" направив ТОВ «Інжагро» лист вих. № 10162/5620/2015 в якому з посиланням на прийняття колегіальним органом банку рішення щодо переміщення структурних підрозділів із суборендованих нежитлових приміщень згідно договору суборенди до власних приміщень, через значне скорочення чисельності працівників банку та скорочення річних видатків банку, містилось прохання до ТОВ "Інжагро", відповідно до п. 9.2, 12.7 договору у термін до 30.06.2015р. надати письмову згоду на укладання додаткової угоди до договору, щодо його дострокового припинення за згодою сторін.

У відповіді листом вих. № 4521 від 25.06.2015 року ТОВ "Інжагро" не надано згоди на дострокове розірвання договору суборенди № ДС 662 від 19.04.2014р. за згодою сторін, натомість, зроблено посилання на п. 16.5 договору згідно з яким суборендар має право в односторонньому порядку припинити дію договору з обов'язковим наданням орендарю письмового повідомлення за два місяці до дня такого припинення, при виконанні умов п. 12.6 (сплата штрафних санкцій, повернення приміщення та розрахунок сторін).

Листом вих. № 1016/6763/2015 від 30.07.2015 року банк направив відповідачу додаткову угоду № 3 до договору суборенди від 19.04.2015р. № ДС 662, просив прийняти пропозицію щодо внесення змін у договір, а саме: викласти п. 1.2.1 договору в наступній редакції:

" 1.2.1. З 01 травня 2014 року (дата початку строку суборенди) до 31.08.2015р. (дата закінчення строку суборенди)".

Також, у зв'язку з отриманням від ТОВ "Інжагро" листа за вих. № 4685 від 09.07.2015р. щодо сплати гарантійного платежу на умовах визначених п. 1.5.6 договору суборенди, позивачем направлено відповідачу ще одну додаткову угоду № 3 до договору суборенди із змінами п. 1.5.4 договору, де позивач просив прийняти пропозицію щодо внесення змін у договір через відсутність можливості поповнити суму гарантійного платежу (лист вих. 1016/7312/2015 від 19.08.2015 року).

Предметом первісного позову є вимоги банку про внесення змін до договору, а саме підпункт 1.2.1 договору суборенди викласти в наступній редакції - «строк суборенди з 01 травня 2014 року (дата початку строку суборенди) до 31.08.2015 року (дата закінчення строку суборенди)», підпункт 1.5.4 договору суборенди викласти в наступній редакції - «орендар має право за власним рішенням в односторонньому порядку покрити прострочену заборгованість суборендаря по платежам чи штрафним санкціям, встановленим цим договором, а також витрати на ремонт предмету суборенди та інші витрати, спричинені невиконанням суборендарем вимог цього договору за рахунок гарантійного платежу, направивши суборендарю письмове повідомлення про проведення відрахування коштів з суми гарантійного платежу.», підпункти 1.5.5. та 1.5.6 договору суборенди виключити, інші умови договору суборенди залишити без змін, з підстав передбачених ч. 2 статті 652 ЦК України з огляду на відсутність згоди відповідача на прийняття запропонованих змін в частині строку суборенди та порядку використання суми гарантійного платежу. Окрім того, позивач просив суд вважати договір зміненим з 31.08.2015 року.

Відповідно до п. 16.11 договору суборенди, всі додатки, зміни та доповнення до цього договору здійснюються тільки у письмовій формі та визнаються невід'ємною частиною договору з моменту їх підписання уповноваженими представниками обох сторін.

Згідно зі статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому суд враховує, що жодним законом не встановлена обов'язковість внесення змін до договору суборенди в частині погодження строку суборенди та порядку сплати гарантійного платежу в судовому порядку, а тому спірні правовідносини сторін під час вирішення питання щодо внесення змін в договір можуть бути вирішені судом лише за домовленістю сторін, оскільки іншого договором не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При зверненні з вимогами про зміну договору, на підставі статті 652 ЦК України на позивача покладається, у відповідності до статті 33 ГПК України, обов'язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Зазначені положення передбачають право сторони передати спір на вирішення суду та жодним чином не звільняють позивача від доведення обставин, які є підставою для внесення відповідних змін до договору.

Наявності підстав для зміни договору в частині строку суборенди та порядку сплати гарантійного платежу позивачем не доведено; у договорі сторонами також не обумовлено, що договір вважається зміненим при надісланні про це пропозиції іншій стороні договору.

Частиною 2 статті 652 ЦК України передбачено, що в разі якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Наявності усіх чотирьох умов, необхідних для зміни укладеного договору у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору позивачем не доведено.

В обґрунтування підстав для внесення змін до договору, позивач стверджує, що укладаючи договір суборенди № ДС 662 від 19.04.2014р. АБ "Укргазбанк" не міг передбачити такої істотної зміни обставин, як прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 61 щодо участі АБ "Укргазбанк" у виведенні ПАТ "АКБ "Київ" з ринку, а виконання договору суборенди на існуючих умовах порушує майнові інтереси АБ "Укргазбанк", оскільки банк фактично вимушений сплачувати орендну плату та нести інші фінансові витрати за приміщення, якими не користується; тобто банк позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору суборенди; ні умовами договору суборенди, ні звичаями ділового обороту не передбачено, що ризик настання таких обставин покладається на орендаря за договором оренди, яким є АБ "Укргазбанк".

Наведені обставини судом взяті до уваги, однак такі не є підставами для вирішення в судовому порядку питання внесення змін до договору згідно з ч. 2 ст. 652 ЦК України, оскільки, беручи на себе визначені договором зобов'язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати наявність інших можливостей по розміщенню офісних приміщень банку, позивач зобов'язаний виконувати укладений ним договір суборенди у відповідності до його умов та законодавства при погоджених умовах по строку суборенди та порядку сплати гарантійного платежу; ризик набуття у власність іншої будівлі покладається на орендаря.

Істотною зміною обставин, що є підставою для зміни договору може бути лише певна подія чи обставина, яка не залежить від волі заінтересованої сторони, а існування вказаних обставин одночасно є необхідним для встановлення неможливості виконання договору на погоджених умовах з метою вирішення питання зміни договору в судовому порядку згідно положень ст. 652 ЦК України.

Прийняття постанови Кабінетом Міністрів України № 61 від 11.0.2015р. "Деякі питання участі держави у виведенні з ринку публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" взагалі не впливає на відносини користування АБ "Укргазбанк" нежитловими приміщеннями згідно договору суборенди № 662 від 19.04.2014р., оскільки, рішення щодо переміщення свого майна до іншої будівлі (набутої у власність після укладення договору суборенди) є волевиявленням самого позивача, таке рішення суборендаря не порушує співвідношення майнових інтересів сторін договору суборенди (майновий інтерес орендодавця - отримати плату за користування майном; майновий інтерес орендаря - отримати в користування приміщення за погоджену договором плату); і не позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору - отримати у користування нежитлові приміщення на погоджений договором строк (з 01 травня 2014 року до 28 червня 2016 року).

До матеріалів справи додано: витяг з протоколу № 43 засідання Правління АБ "Укргазбанк" від 23.04.2015, яким ухвалено рішення про відкриття відділень на базі приміщень ПАТ "АКБ "Київ" та зменшення капітальних інвестицій у розрізі кожного приміщення; витяг з протоколу № 43 засідання Правління АБ "Укргазбанк" від 25.06.2015, яким ухвалено рішення про переміщення структурних підрозділів банку та прийняття заходів щодо дострокового припинення договорів.

Належних доказів досягнення згоди обох сторін договору щодо змін в частині викладення підпунктів 1.2.1, 1.5.4 договору суборенди, як те визначено у запропонованій позивачем додатковій угоді, суду представлено не було.

Бажання позивача викласти по іншому зазначені положення договору (врегулювати відносини сторін на інших умовах), невигідність для позивача умов договору в частині продовження орендного користування за обставин набуття орендарем у власність інших приміщень тощо, може бути підставою для вирішення у встановленому порядку питання щодо припинення дії договору або ж щодо зміни договору за взаємною згодою, і не зобов'язує іншу сторону договору в обов'язковому порядку прийняти такі зміни договору.

Отже, при укладенні спірного договору, та беручи на себе певні зобов'язання, сторони погодили відповідні умови, а в даному випадку, заява позивача (в частині зміни підпунктів 1.2.1, 1.5.4 договору) свідчить лише про небажання подальшого виконання договору згідно досягнутих умов, що не може бути підставою зміни договору, а у відповідності зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 3 статті 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Частиною 5 статті 188 ГК України передбачено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Вказані норми передбачають можливість встановлення за рішенням суду іншого строку набрання чинності, а не надання зворотної сили змінам до договору.

Вимоги позивача вважати договір зміненим з 31.08.2015 року прямо суперечать положенням ч. 3 статті 653 ЦК України та ч. 5 статті 188 ГК України, за приписами яких не передбачено можливості надання зворотної сили змінам до договору, оскільки при вирішенні спору про внесення змін до договору у господарського суду немає підстав визнавати його зміненим або припиненим з певного моменту до дня набрання чинності судовим рішенням у справі, оскільки це суперечить вимогам закону, які визначають наслідки зміни договору.

Внесення змін до договору в частині встановлення строку суборенди до 31.08.2015 року є вимогами спрямованими на встановлення факту що має юридичне значення - припинення суборендного користування (відносин врегульованих договором сторін) у відповідну дату. Юридичні факти можуть встановлюватись господарськими судами лише у разі вирішення спору про право цивільне; вимога про визнання договору припиненим з конкретної дати не може виступати самостійним предметом спору.

Частиною 2 статті 67 Господарського кодексу України визначено, що підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно положень статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При вирішенні спору судом взято до уваги посилання АБ "Укргазбанк" на те, що останній є суб'єктом державного сектору економіки, оскільки частка Держави у статутному капіталі банку складає 94, 94%, а відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 83 від 04.03.2015 року АБ "Укргазбанк" було віднесено до переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, однак:

- статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а у відповідності до статті 6 Господарського кодексу України одним із загальних принципів господарювання в Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Наявність у банку статусу суб'єкта державного сектору економіки не є обставиною що зумовлює вирішення на користь банку спору про внесення змін до договору без врахування вимог закону (ст. 652, 653 ЦК України, ст. 188 ГК України) та умов договору, оскільки договірні відносини передбачають вільне волевиявлення їх учасників, а в силу положень ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї; виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Обставини, які заявлені в якості підстав для зміни договору, не відповідають статтям 651, 652 ЦК України, статті 188 ГК України, вимоги позивача вважати договір зміненим з 31.08.2015 року прямо суперечать положенням ч. 3 статті 653 ЦК України та ч. 5 статті 188 ГК України, тому права позивача на захист яких подано позов про зміну договору суборенди № ДС 662 від 19.04.2014р. не порушені, а тому вимоги позивача за первісним позовом не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з АБ "Укргазбанк" на користь ТОВ "Інжагро" заборгованості за договором суборенди № ДС 662 від 19.04.2014р. у розмірі 1 340 532,72 грн., з яких 20 001, 75 грн. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 року, 156, 18 грн. - 3% річних, нарахованих (у період з 11.09.2015р. по 29.09.2015р.) за прострочення сплати сервісного обслуговування за серпень 2015 року; 504 139, 58 грн. - орендна плата за вересень 2015 року, 49336,62 грн. - пеня за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за вересень 2015 року, 3232,02 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 року, 93 082, 36 грн. відшкодування вартості сервісного обслуговування за вересень 2015р.; 18 616, 47 грн. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за вересень 2015 року; 367,23 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення сплати сервісного обслуговування за вересень 2015 року; 512 280, 40 грн. - орендна плата за жовтень 2015р.; 29642,09 грн. - пеня за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015р.; 2 021,05 грн. - 3% річних нарахованих за прострочення сплати сервісного обслуговування за жовтень 2015 року; 89 609,81 грн. - відшкодування вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 року; 17 921,96 грн. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 року; 125,20 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.16.1 договору суборенди цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє протягом строку суборенди, визначеного цим договором, а в частині розрахунків - до повної оплати суборендарем заборгованості по орендній платі та іншим платежам за цим договором; в будь-якому випадку строк дії договору становить до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору; строк суборенди починається з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення; дострокове припинення дії цього договору в односторонньому порядку не допускається, за виключенням випадків, вказаних в п. 16.3 та 16.5 цього договору.

Строк суборенди погоджений у п. 1.2.1 договору - з 01 травня 2014 року (дата початку строку суборенди) до 28 червня 2016 року (дата закінчення строку суборенди), і такий на час звернення ТОВ "Інжагро" із зустрічним позовом до суду не закінчився.

Листування сторін, в тому числі, лист позивача вих. № 10162/5620/2015 від 23.06.2015 року, заявлення на розгляд суду первісного позову щодо зміни договору в частині строку суборенди свідчать про намагання позивача вирішити питання по зміні строку суборенди за згодою сторін, а також і у примусовому порядку - при зверненні до суду з вимогами про внесення змін до договору з підстав визначених ст. 652 ЦК України, однак не є підтвердженням припинення договору, не звільняють сторін від виконання зобов'язань по договору.

Відповідно до 5.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" від 29.05.2013 року зазначено, що у розгляді справ зі спорів, що виникають з договорів оренди будівель або інших капітальних споруд, господарські суди мають враховувати умови договору та спеціальні норми статті 795 ЦК України, в силу яких договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), що підтверджують повернення наймачем предмета договору найму.

Предметом регулювання зазначеної статті закону є передання будівлі або іншої капітальної споруди у найм (назва статті), аналіз вказаної норми свідчить, що особа на підтвердження виконання зобов'язання за договором найму (оренди) вправі в судовому порядку вимагати прийняття від неї майна, яке було предметом договору, та отримання документа (акта) про таке прийняття як підтвердження виконання нею зобов'язання (висновки по застосуванню ч. 2 ст. 795 ЦК України згідно постанови Верховного Суду України від 20.03.2012р. у справі № 3-19гс12).

Натомість питання щодо припинення договору у встановленому порядку, в тому числі про дострокове розірвання договору, його сторонами не вирішено, акту прийому-передачі про повернення приміщення із суборенди згідно договору № ДС 662 не складалось, ПАТ АБ "Укргазбанк" не звертався за вирішення питання щодо прийняття орендарем від банку приміщень з суборенди та отримання документа (акта) про таке прийняття як підтвердження виконання зобов'язання.

Направлення банком листа вих. № 10131/6956/2015 від 06.08.2015 року в якому повідомлено ТОВ "Інжагро" про переміщення в період з 07.08.2015 року по 18.08.2015 року співробітників та майна (меблі, комп'ютерна техніка, документи) банку із суборендованих приміщень за договором, не є доказом повернення приміщень, не свідчить про припинення договору у встановленому порядку.

Листом ТОВ "Інжагро" вих. №4833 від 25.08.2015 року з посиланням на п. 5.4, 5.4.1 договору суборенди, якими передбачено право орендаря застосувати до суборендаря оперативно-господарські санкції, в тому числі обмежити доступ суборендаря до приміщення, повідомляв АБ "Укргазбанк" про необхідність з'явитися уповноваженим представникам 27 серпня 2015 року за адресою: м. Київ, проспект Московський 9, для участі в опечатуванні приміщень, які суборендуються банком згідно п. 1.1 договору.

В матеріалах справи наявні акти заборони доступу та опечатування нежитлових приміщень від 27.08.2015, підписані представниками ТОВ "Інжагро", ПАТ "Кияни", НТП ГРБП, служби охорони. На підставі п. 5.4.1 договору суборенди № ДС662 від 19.04.2014 здійснено закриття та опечатування нежитлових приміщень офісів 6-401, 4-405, 3-602, 3-601, 3-603, 1-201, 1-103, розташованих у м. Києві, проспект Московський, 9. Згідно акту від 27.08.2015 офіс 6-102 закритий АБ "Укргазбанк", доступ заблоковано.

Зазначений лист, позивач за зустрічним позовом просив вважати повідомленням про застосування оперативно-господарських санкцій, встановлених п. 5.4 договору.

Право орендаря застосувати до суборендаря оперативно-господарські санкції згідно п. 5.4 договору суборенди виникає у випадку прострочення сплати орендної плати, плати за сервісне обслуговування, та/або порушення строків виконання зобов'язань, передбачених п. 1.5 розділу 1 договору.

Сплата оренди за серпень 2015р. проведена банком без порушення встановлених договором строків (підтверджено платіжним дорученням № 4417-5877 від 05.08.2015р. на суму 514284,78 грн.), а застосування оперативно-господарських санкцій орендар обґрунтовував невиконанням зобов'язань по сплаті гарантійного платежу згідно п. 1.5.6 договору за направленим повідомленням за вих. № 4685 від 29.07.2015р..

Відповідно до ч. 1, 2 статті 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що сторонами в договорі закріплено право на застосування до порушника оперативно-господарські санкції, тому дії позивача відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до ч.2 статті 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Відповідно до п. 1.5.1 договору, в термін до 10.06.2014 р. суборендар зобов'язувався перерахувати орендарю гарантійний платіж в розмірі двохмісячної орендної плати за користування приміщеннями, зазначеної у пп. 1.4.1.2 договору.

Сплата гарантійного платежу у розмірі 521 362, 54 грн. (434 468, 78 грн. + ПДВ 20% 86 893, 76 грн.) підтверджена при укладенні договору про внесення змін від 30.04.2015р. до договору суборенди № ДС 662 від 19.04.2014р. (про заміну сторони у зобов'язанні) у п. 2.2.

Згідно з п. 1.5.6 договору, суборендар зобов'язаний по закінченні першого, а потім другого року суборенди протягом 10 календарних днів з моменту направлення повідомлення-розрахунку від орендаря поповнити суму гарантійного платежу до розміру, який дорівнює двом місячним орендним платам виходячи з суми місячної орендної плати на початок другого, а потім третього року суборенди та обчисленої з урахуванням вимог п. 2.3 та/або п. 2.5 договору.

Згідно вимог визначених п. 2.3 договору суборенди сторони погодились, що у випадку зростання офіційно встановленого Національним Банком України курсу гривні до долару США, який зафіксовано в п. 1.4.1 договору, орендар має право здійснити індексацію-перерахунок платежів по орендній платі за цим договором; індексація-перерахунок проводиться не частіше, ніж один раз в місяць та здійснюється на дату виставлення рахунку.

За офіційно встановленим Національним Банком України курсом гривні до долару США станом на початок другого року суборенди - 01.05.2015р. - 21, 046832 грн., розмір місячної орендної плати за договором суборенди у відповідності до п. 1.4.1.2 договору становив 500843, 25 грн. (23 796, 61 доларів США х 21, 046832 грн.), відповідно сума гарантійного платежу згідно вимог п. 1.5 договору суборенди мала складати 1 001 686, 51 грн. та з огляду на сплату гарантійного платежу у розмірі 521 362, 54 грн., вимоги позивача щодо необхідності його поповнення на суму 480 323, 97 грн. (1 001 686, 51 грн. - 521 362, 54 грн.) відповідають умовам договору сторін, доказів виконання банком умов договору по строку встановленому у п. 1.5.6 суду не представлено.

Згідно з п. 7.3 договору у випадку припинення дії цього договору, суборендар зобов'язаний протягом 3 календарних днів повернути орендарю приміщення в первинному стані (відповідно до базового ремонту приміщення), для чого, у випадку необхідності, суборендар зобов'язаний здійснити ремонтні роботи для приведення приміщення в первинний стан, а орендар, в свою чергу, повинен прийняти вказане приміщення по акту прийому-передачі приміщення. Приміщення вважається поверненим з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення. Орендна плата та плата за сервісне обслуговування приміщення нараховуються до дати повернення приміщення (включаючи день підписання акту прийому-передачі).

У відповідності до ч. 1 статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Договором сторін у п. 7.3 договору сторони обумовили, що підставою для припинення відповідного зобов'язання орендаря (зі сплати орендних платежів та плати за сервісне обслуговування приміщення) є повернення приміщення по акту прийому-передачі.

У спірному періоді (вересень - жовтень 2015р.) між сторонами не складався акт прийому-передачі, який би підтверджував повернення суборендарем (АБ "Укргазбанк" орендарю (ТОВ "Інжагро") орендованого майна за адресою: м. Київ, проспект Московський 9, доказів зворотнього матеріали справи не містять, таких суду не надано.

Пунктом 7.3.2 договору передбачено, що до моменту належного повернення приміщення орендарю суборендар повинен здійснити оплату усіх грошових зобов'язань, встановлених цим договором.

За умовами договору суборенди (п. 2.1) суборендар сплачує орендарю: - орендну плату, згідно з умовами цього договору (п. 2.1.2); - плату за сервісне обслуговування, згідно з умовами цього договору (п. 2.1.3).

Відповідно до п. 3.1 договору, суборендар сплачує орендарю вартість спожитих послуг щомісячно з 1 (першого) по 10 (десяте) число наступного за поточним (розрахунковим) місяцем.

Згідно з п.3.2 договору, орендар щомісячно (до першого числа місяця, наступного за тим, в якому надавались послуги) надає суборендарю два примірники акту прийому-передачі сервісних послуг за поточний місяць з розрахунком їх місячної вартості, а також виставляє рахунок на їх оплату. Суборендар не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за поточним (розрахунковим) повертає один підписаний примірник акту орендарю. Якщо протягом зазначеного строку суборендар не поверне підписаний акт, або не направить мотивованої претензії щодо якості послуг, послуги вважаються наданими належним чином. Наявність мотивованої претензії не звільняє суборендаря від оплати сервісних послуг, в строк встановлений договором. У випадку задоволення претензії суборендаря щодо якості послуг, орендар здійснює зарахування здійсненої суборендарем передплати в рахунок майбутніх платежів за сервісні послуги.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що орендар зобов'язується здійснювати сервісне обслуговування згідно умов договору. Сторони домовились, що за попереднім розрахунком вартість зазначених в п.3.4 цього договору експлуатаційних послуг (крім пунктів: 3.4.1, 3.4.7, 3.4.8, 3.4.10, 3.4.13, 3.4.14 договору) становить 50 гривень, ПДВ 10 гривень, всього 60 гривень за 1 кв.м. приміщень за місяць. Зазначена сума коригується, в порядку вказаному в п.3.3. цього договору.

Пунктами 3.4.1 - 3.4.22 договору передбачено склад сервісних послуг, вартість яких відшкодовується орендарем в межах договору №ДС662 від 19.04.2014 р.

Тобто, сервісні послуги, нараховані відповідачу не згідно лічильників, а по метражу, тобто він зобов'язаний їх оплачувати, незалежно від перебування у приміщенні, оскільки позивач несе витрати на утримання та забезпечення приміщень всього бізнес центру.

В матеріалах справи наявні рахунки-фактури: № ІН000001576 від 31.08.2015 на суму 504139,58 грн., № ІН000001451 від 31.08.2015 на суму 100008,77 грн., № ІН000001702 від 30.09.2015 на суму 512280,40 грн., № ІН000001855 від 30.09.2015 на суму 93082,36 грн., № ІН000002040 від 31.10.2015 на суму 545035,00 грн., № ІН000002120 від 31.10.2015 на суму 89609,81 грн.

Також, в матеріалах справи наявні акти надання послуг: № 1012 від 31.08.2015 на суму 100008,77 грн., № 1048 від 30.09.2015 на суму 504139,58 грн., № 1252 від 30.09.2015 на суму 93082,36 грн., № 1411 від 31.10.2015 на суму 512280,40 грн., № 1523 від 31.10.2015 на суму 89609,81 грн. Акти підписані та скріплені печаткою ТОВ "Інжагро".

На підтвердження факту часткового виконання своїх зобов'язань за договором оренди до матеріалів справи надано копії платіжних доручень: № 4417-4 від 17.06.2014 на суму 521362,54 грн., № 4417-5877 від 05.08.2015 на суму 514284,78 грн., № 2974-2701 від 29.089.2015 на суму 100008,77 грн.

На підтвердження факту надсилання орендарю рахунків фактури та актів надання послуг до матеріалів справи надано копії описів вкладення та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Строк виконання зобов'язання щодо сплати орендних платежів визначений п. 1.4.3 договору - в термін з 1 по 10 число поточного (розрахункового місяця); строк сплати вартості спожитих послуг (сервісного обслуговування) встановлений п. 3.1 договору - щомісячно з 1 по 10 число наступного за поточним (розрахунковим місяцем).

З урахуванням положень п. 1.4.1.2 додаткової угоди № 2 від 16.02.2015р. до договору, виходячи із проведених нарахувань, сумою основною боргу, що заявлена до стягнення в межах зустрічних позовних вимог у справі є орендна плата за вересень 2015р. - в розмірі 504 139, 58 грн. (23 796, 51 дол. США х 21, 185441 грн. (курс гривні до долара США встановлений НБУ станом на 31.08.2015р.) та 512 280, 40 грн. (23 796, 51 дол. США х 21, 527544 грн. (курс гривні до долара США встановлений НБУ станом на 30.09.2015р.).

Відповідно до ч. 6 статті 762 Цивільного кодексу України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Як зазначено позивачем за зустрічним позовом та не спростовано відповідачем за зустріним позовом, публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" свої грошові зобов'язання за договором №ДС662 від 19.04.2014 р. в повному обсязі виконано не було.

Таким чином, враховуючи наведене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що твердження суборендаря про невикористання об'єкту суборенди починаючи з серпня 2015 р. ніяким чином не спростовують його обов'язку з внесення суборендних платежів та оплати послуг з сервісного обслуговування приміщень.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості за договором щодо орендних платежів за вересень (504 139,58 грн.) та жовтень 2015р. (512 280, 40 грн.), а також по сплаті вартості сервісного обслуговування за вересень в сумі 93 082,36 грн. та за жовтень у розмірі 89 609,81 грн. у відповідача за зустрічним позовом перед позивачем за зустрічним позовом належним чином доведений, документально підтверджений та не спростовані відповідачем, тому позовні вимоги в цій частині визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з простроченням оплати позивач просить стягнути з відповідача 20 001, 75 грн. - штрафу за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 року, 49 336,62 грн. - пені за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за вересень 2015 року, 18 616, 47 грн. - штрафу за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за вересень 2015 року; 29 642,09 грн. - пені за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015р.; 17 921,96 грн. - штрафу за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 року.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.12.2 договору у випадку неналежної або несвоєчасної сплати орендної плати, встановленої цим договором (порушення умов п.1.4 цього договору), суборендар зобов'язується сплатити орендарю неустойку в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен такий день прострочення, включаючи день фактичної оплати.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п.12.3 договору, що у випадку несвоєчасної сплати суборендарем плати за сервісне обслуговування приміщень, суборендар, в залежності від строку прострочення, сплачує орендарю штраф в розмірі:

- за прострочення від двох до п'яти календарних днів від встановленого строку - 5% від суми заборгованості по оплаті сервісних послуг;

- за прострочення від шести до десяти календарних днів від встановленого строку - 15% від суми заборгованості по оплаті сервісних послуг;

- за прострочення більше десяти календарних днів від встановленого строку - 20% від суми заборгованості по оплаті сервісних послуг.

До стягнення з відповідача в межах зустрічного позову заявлено суму пені згідно розрахунку, що проведений за період прострочення з 11.09.2015 по 27.11.2015 (у відношенні прострочення сплати орендної плати за вересень 2015р.) у розмірі 49 336,62 грн. та за період з 11.10.2015р. по 27.11.2015р. (у відношенні прострочення орендної плати за жовтень 2015р.) у розмірі 29 642,09 грн. за подвійними обліковими ставками встановленими постановою НБУ від 27.08.2015р. № 557 (27%), постановою НБУ від 24.09.2015р. № 627 (22%), з яким суд погоджується та вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За прострочення сплати сервісного обслуговування за серпень 2015р. в розмірі 100 008,77 грн. на 19 календарних днів (в періоді з 11.09.2015р. по 29.09.2015р.) та за відсутності доказів проведення оплати сервісного обслуговування за вересень 2015р. в розмірі 93 082, 36 грн. (в періоді з 11.10.2015р. по 27.11.2015р. прострочення 48 календарних днів), за відсутності доказів проведення оплати сервісного обслуговування за жовтень 2015р. в розмірі 89 609,81 грн. (в періоді з 11.11.2015р. по 27.11.2015р. прострочення 17 календарних днів) по строку встановленому договором, при наявності прострочення більше 10 календарних днів, обґрунтованими є вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення штрафів за прострочення сплати сервісного обслуговування за серпень 2015р. в сумі 20 001, 75 грн., прострочення сплати сервісного обслуговування за вересень 2015р. в сумі 18 616, 47 грн. та прострочення сплати сервісного обслуговування за жовтень 2015р. в сумі 17 921,96 грн. та вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 156, 18 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення сплати сервісного обслуговування за серпень 2015 року; 3 232,02 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 року, 367,23 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення сплати сервісного обслуговування за вересень 2015 року; 2 021,05 грн. - 3% річних нарахованих за прострочення сплати сервісного обслуговування за жовтень 2015 року; 125,20 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на прострочення виконання зобов'язання по сплаті орендних платежів за вересень, жовтень 2015р. станом на 27.11.2015р., по сплаті сервісного обслуговування за серпень 2015р. (прострочення в періоді з 11.09.2015р. по 29.09.2015р.), за вересень 2015р. (прострочення в періоді з 11.10.2015р. по 27.11.2015р.)., за жовтень 2015 (прострочення в періоді з 11.11.2015р. по 27.11.2015р.) суд погоджується з розрахунком сум 3% річних у розмірах 156,18 грн. за прострочення сплати сервісного обслуговування за серпень 2015 року; 3232,02 грн. за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 року, 367,23 грн. за прострочення сплати сервісного обслуговування за вересень 2015 року; 2021,05 грн. за прострочення сплати орендної плати за жовтень 2015 року; 125,20 грн. за прострочення сплати сервісного обслуговування за жовтень 2015 року, наданими позивачем і вважає такі обгрунтованими.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічні позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська 1, ідентифікаційний код 23697280) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інжагро" (03680, м. Київ, пров. Охтирський 7, ідентифікаційний код 39350398) 20 001 (двадцять тисяч одна) грн. 75 коп. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 року; 156 (сто п'ятдесят шість) грн. 18 коп. - 3 % річних за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 року; 504 139 (п'ятсот чотири тисячі сто тридцять дев'ять) грн. 58 коп. - орендної плата за вересень 2015 року; 49 336 (сорок дев'ять тисяч триста тридцять шість) грн.62 коп. - пені за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за вересень 2015 року; 3 232 (три тисячі двісті тридцять дві) грн. 02 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 року; 93 082 (дев'яносто три тисячі вісімдесят дві) грн. 36 коп. - відшкодування вартості сервісного обслуговування за вересень 2015 року; 18 616 (вісімнадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 47 коп. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за вересень 2015 року; 367 (триста шістдесят сім) грн. 23 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за вересень 2015 року; 512 280 (п'ятсот дванадцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 40 коп. - орендної плати за жовтень 2015 року; 29 642 грн. (двадцять дев'ять тисяч шістсот сорок дві) грн.09 коп. - пені за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015 року; 2 021 (дві тисячі двадцять одна) грн. 05 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати орендної плати за жовтень 2015 року; 89 609,81 (вісімдесят дев'ять тисяч шістсот дев'ять) грн. 81 коп. - відшкодування вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 року; 17 921 (сімнадцять тисяч дев'ятсот двадцять одну) грн. 96 коп. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 року; 125 (сто двадцять п'ять) грн. 20 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 року; 20 107 (двадцять тисяч сто сім) грн. 99 коп. судових витрат.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 31.01.2017 року.

Суддя С.М. Мудрий