РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017Справа №910/22452/16

За позовом: ОСОБА_1, м.Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», м.Київ

про стягнення 4 107,79 грн.

Суддя Капцова Т.П.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Мануілова Я.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» про стягнення заборгованості зі сплати дивідендів за 2011-2014 рр. у сумі 3 175 грн., 3% річних у сумі 145,79 грн. та інфляційних втрат в розмірі 787 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на порушення відповідачем її права як акціонера Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів за 2011-2014 рр. у сумі 3 175 грн., що стало підставою для нарахування 3% річних в розмірі 145,79 грн. та 787 грн. інфляційних втрат відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 08.12.2016р. Господарським судом міста Києва порушено провадження у справі №910/22452/16, судове засідання призначено на 26.12.2016р.

У судове засідання 26.12.2016р. позивач не з'явилась. Представник відповідача до суду з'явився, надав відзив на позовну заяву №10/2753 від 26.12.2016р., у якому проти задоволення позову заперечив, вказавши, що станом на дати складення переліків осіб, які мають право на отримання дивідендів за 2011-2013 рр. та за 2014р., позивач була власником цінних паперів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» в кількості 34 шт., які були знерухомлені в депозитарній установі - Приватному акціонерному товаристві «Фінансова компанія «УКРНАФТОГАЗ». Однак, у період, встановлений загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» для реалізації акціонерами права на отримання дивідендів за 2011-2014 роки, позивач з вимогою про виплату дивідендів не зверталась, докази реалізації позивачем права на отримання дивідендів за 2011-2014 роки у строки, встановлені рішеннями загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» від 10.10.2014р. та від 22.07.2015р., відсутні. Відповідач також зазначив, що сума дивідендів, яка підлягала б виплаті позивачу, є меншою та складає 2 968,55 грн., приймаючи до уваги виконання Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА» зобов'язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Проти позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат відповідач заперечив, посилаючись на відсутність порушеного грошового зобов'язання з боку Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА».

Ухвалою від 26.12.2016р. розгляд справи відкладено на 12.01.2017р.

12.01.2017р. у судове засідання позивач не з'явилась. Разом з цим, 20.12.2016р. на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява б/н від 15.12.2016р. позивача про розгляд справи без її участі.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони, а тому оскільки неявка позивача не перешкоджає вирішенню спору, враховуючи наявність в матеріалах справи доказів належного повідомлення позивача про дату та час судового засідання, та приймаючи до уваги заяву ОСОБА_1 від 15.12.2016р. про розгляд справи без її участі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Представник відповідача у судове засідання з'явилась, подала клопотання про залучення документів до матеріалів справи, проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 12.01.2017р. відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Судом відповідно до вимог ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Свідоцтва ВМА№442050 про право на спадщину за законом, яке було видано 09.12.2008р. державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Кобзар Н.П., ОСОБА_1 успадкувала 34 простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «УКРНАФТА», номінальною вартістю 0 грн. 25 коп., які належали ОСОБА_5 на підставі сертифікату простих іменних акцій серії НОМЕР_2 від 22.11.2005р.

25.02.2009р. ОСОБА_1 був виданий Сертифікат акцій серії НОМЕР_3 про право власності на 34 прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «УКРНАФТА», номінальною вартістю 0 грн. 25 коп.

Як вбачається з п.1.3 Статуту Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «УКРНАФТА» (протокол №21 від 22.03.2011р.), Відкритим акціонерним товариством «УКРНАФТА» було змінено тип та назву на Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА».

10.10.2014р. були проведені позачергові загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», результати яких оформлені протоколом №22 від 10.10.2014р. З дев'ятого питання порядку денного «Розподіл прибутку товариства за 2011-2013 роки, затвердження порядку та строків виплати дивідендів» було вирішено:

1. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2011 рік у сумі 2 181 892 000 грн.: 2 181 612 957,30 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20.10.2014р. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р.

2. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2012 рік у сумі 1 428 110 724,00 грн.: 1 427 836 668,30 грн., що складає 99,98% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20.10.2014р. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р.

3. Затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2013 рік у сумі 189 886 355,00 грн.: 189 799 785,00 грн., що складає 99,95% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20.10.2014р. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р.

22.07.2015р. проведені загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», результати яких оформлені протоколом №23 від 22.07.2015р. З дев'ятого питання порядку денного «Розподіл прибутку товариства (порядок покриття збитків) за підсумками 2014 року. Затвердження розміру, порядку та строків виплати дивідендів» було вирішено направити на виплату дивідендів акціонерам 100% або максимально наближений до 100%, але не менший 99,9%, розмір чистого прибутку товариства за 2014 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, встановити у сумі 23,32 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 03.08.2015р. Виплату дивідендів здійснити у строк з 03.08.2015р. по 03.10.2015р.

Листом б/н від 11.05.2016р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача з вимогою виплатити заборгованість з дивідендів за 2011-2015рр. з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, а також надати для ознайомлення копії документів.

У відповідь на звернення позивача Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» листом №13.2-33/140 від 15.06.2016р. повідомило, що станом на 20.10.2014р. та на 03.08.2015р. ОСОБА_1 як власнику 34 простих іменних акцій товариства нараховувались дивіденди за 2011-2014рр., з яких згідно з податковим законодавством утримувалися необхідні податки та збори. Проте, рішення загальних зборів від 10.10.2014р. та від 22.07.2015р. не були виконані належним чином, зокрема, з огляду на гострий дефіцит обігових коштів.

Постановою №1337-ЦД-1-Е від 10.09.2015р. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про акціонерні товариства» в частині невиплати акціонерам Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» дивідендів за 2011-2013 рр., згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 10.10.2014р., на відповідача накладено санкцію у вигляді попередження.

Постановою №1940-ЦД-1-Е від 01.12.2015р. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про акціонерні товариства» в частині невиплати акціонерам Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» дивідендів за 2014 рік, згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 22.07.2015р., на відповідача накладено санкцію у вигляді попередження.

Оскільки відповідачем, всупереч рішенням загальних зборів акціонерів від 10.10.2014р. та від 22.07.2015р., дивіденди за 2011-2013 роки та 2014 рік позивачу як акціонеру Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» виплачені не були, остання звернулась з позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.2 Закону України «Про акціонерні товариства» корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» встановлено, що акцією є іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, зокрема, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів.

Згідно зі ст.25 Закону України «Про акціонерні товариства» кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: участь в управлінні акціонерним товариством; отримання дивідендів; отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування. Акціонери-власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

З огляду на викладені положення законодавства вбачається, що правовою підставою набуття майнових прав акціонера акціонерного товариства (у тому числі, права на отримання дивідендів) є набуття права на акції товариства.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства» для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, не може передувати даті прийняття рішення загальними зборами про виплату дивідендів. Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів за привілейованими акціями, має бути складений протягом одного місяця після закінчення звітного року.

Згідно з п.3.3 Постанови №4 від 25.02.2016р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» право на виплату дивідендів виникає у акціонера тільки у разі перебування його у переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів.

Відповідно до п.11 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Статями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно зі ст.ст.33-34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 4 статті 5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні», яка була чинна на момент видачі позивачу Сертифіката акцій серії НОМЕР_3 від 25.02.2009р., було передбачено, що підтвердженням права власності на цінні папери є сертифікат, а в разі знерухомлення цінних паперів чи їх емісії в бездокументарній формі - виписка з рахунку у цінних паперах, яку зберігач зобов'язаний надавати власнику цінних паперів.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі.

Матеріали справи містять копію Сертифікату акцій серії НОМЕР_3 від 25.02.2009р., та виписку вих.№759 АТЕ-010 від 25.02.2009р. з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку ОСОБА_1. У заяві б/н від 15.12.2016р. позивач зазначила, що належні їй акції перебувають у документарній формі.

Однак, відповідно до ч.2 ст.20 Закону України «Про акціонерні товариства» акції товариств існують виключно в бездокументарній формі.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про акціонерні товариства» у чинній редакції встановлено обов'язок акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, привести свою діяльність у відповідність і з цим Законом. Так, у пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства» зазначено, що приведенням діяльності акціонерних товариств у відповідність із вимогами цього Закону в частині забезпечення існування акцій виключно у бездокументарній формі є здійснення таких дій: наглядова рада акціонерного товариства в порядку, встановленому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, зобов'язана прийняти рішення про переведення випуску цінних паперів з документарної форми у бездокументарну та забезпечити вчинення передбачених законом дій, зокрема, укласти в порядку, встановленому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, договір про обслуговування емісії цінних паперів з обраним наглядовою радою депозитарієм, який буде обслуговувати випуск акцій, що дематеріалізується, з наступним відкриттям рахунку в цінних паперах емітента в цьому депозитарії та укласти договір про відкриття рахунків у цінних паперах власникам з обраним наглядовою радою зберігачем; забезпечити передачу реєстру власників іменних цінних паперів та переведення обліку прав власності на акції у бездокументарній формі до зберігача. Зберігач цінних паперів зобов'язаний відкрити рахунки в цінних паперах акціонерам та зарахувати на них акції на підставі договору з емітентом та переданого йому (зберігачу) реєстру власників іменних цінних паперів протягом двох місяців з дати передачі реєстру.

У відзиві на позовну заяву №10/2753 від 26.12.2016р. відповідачем повідомлено, що цінні папери ОСОБА_1 були знерухомлені в депозитарній установі - Приватному акціонерному товаристві «Фінансова компанія «УКРНАФТОГАЗ». Відповідач вказав, що станом на 20.10.2014р. та 03.08.2015р. позивач, ОСОБА_1, була власником 34 простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА». Вказані обставини також були підтверджені представником відповідача у судовому засіданні 26.12.2016р.

Як вказано у п.2.5-1 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», частиною 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість звільнення від доказування перед судом обставин, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Визнання обставин може здійснюватися учасниками судового процесу: в письмовій формі шляхом зазначення про таке визнання у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, поданих суду заяві, клопотанні, листі тощо; в усній формі під час надання суду усних заяв, клопотань і пояснень; у такому разі про визнання обставин зазначається у протоколі судового засідання. Про визнання обставин може свідчити й зміст поданих суду письмових документів: претензій та відповідей на них, листів та інших письмових звернень учасників судового процесу один до одного (наприклад, лист, надісланий у відповідь на претензію, в якому зазначається про повне або часткове визнання заявленої до стягнення заборгованості). Обставини, визнані учасниками судового процесу і відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними в розумінні ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, враховуючи викладені вище норми Закону України «Про акціонерні товариства», з огляду на наявні матеріали справи, зокрема, Сертифікат акцій серії НОМЕР_3 від 25.02.2009р., виписку вих.№759 АТЕ-010 від 25.02.2009р. з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем у відзиві №10/2753 від 26.12.2016р. факту наявності корпоративних прав у позивача, господарський суд дійшов висновку про те, що станом на 20.10.2014р. та 03.08.2015р. позивач, ОСОБА_1, була власником 34 простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА».

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про акціонерні товариства» дивідендом є частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства. Для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. (ч.ч.2-4 ст.30 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про акціонерні товариства» загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства (ч.1 ст.33 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Пунктами 12, 15, 27 частини 2 статті 33 зазначеного Закону України встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом; затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законом; вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів згідно із статутом товариства.

Відповідно до п.п.6.20, 6.21 Статуту Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «УКРНАФТА» (протокол №21 від 22.03.2011р.), дивіденди виплачуються за підсумками календарного року виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Рішення про виплату дивідендів приймається загальними зборами, якщо інше не встановлено законом. Дивіденди сплачуються акціонерам за рахунок чистого прибутку товариства пропорційно до загальної кількості належних їм акцій. Виплата дивідендів здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку в розмірі, встановленому рішенням загальних зборів. Виплата дивідендів акціонерам-юридичним особам здійснюється шляхом перерахування коштів на їх банківські рахунки, а акціонерам-фізичним особам - готівкою, поштовим переказом, банківським переказом. Спосіб виплати дивідендів визначається органом, що прийняв рішення про виплату дивідендів.

За змістом п.35 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» №13 від 24.10.2008р., господарські суди вправі приймати рішення щодо виплати акціонеру (учаснику) частки прибутку (дивідендів) лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням.

Як встановлено судом вище, відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» №22 від 10.10.2014р. вирішено здійснити виплату дивідендів за 2011-2013 роки в строк з 20.10.2014р. по 10.04.2015р. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, за 2011 рік встановлено у сумі 40,23 грн., за 2012 рік - у сумі 26,33 грн., за 2013 рік - у сумі 3,50 грн.

Відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» №23 від 22.07.2015р. вирішено здійснити виплату дивідендів за 2014 рік в строк з 03.08.2015р. по 03.10.2015р. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, встановлено у сумі 23,32 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є власником 34 простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», загальна сума дивідендів за 2011-2013рр. та 2014 рік, право на які має позивач, складає 3 174,92 грн. (34 шт. х 40,23грн. + 34 шт. х 26,33 грн. + 34 шт. х 3,50 грн. + 34 шт. х 23,32 грн.).

Твердження відповідача про порушення позивачем строків звернення до товариства з заявою про виплату дивідендів господарським судом не приймається до уваги, оскільки строки, які встановлені відповідними рішеннями загальних зборів, на які посилається відповідач, визначають період виплати емітентом дивідендів, а не період звернення акціонера з вимогою про таку виплату.

Крім того, господарський суд зазначає, що ані Законом України «Про акціонерні товариства», ані рішеннями загальних зборів акціонерів від 10.10.2014р. та від 22.07.2015р. не передбачено необхідності звернення акціонера до товариства з вимогою про виплату дивідендів, а також не встановлено умов такого звернення (форми, строку тощо).

За таких підстав суд приходить до висновку про те, що відповідач у строки, встановлені рішеннями загальних зборів від 10.10.2014р. та від 22.07.2015р., виплату нарахованих дивідендів не здійснив, чим порушив право позивача як акціонера Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» на отримання прибутку акціонерного товариства.

Одночасно з цим, суд приймає до уваги, що підпунктом 167.5.2 пункту 167.5 ст.167 Податкового кодексу України встановлено ставку податку у розмірі 5 відсотків для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування).

Відповідно до п.п.170.5.1 п.170.5 ст.170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь дивідендів, крім випадків, зазначених у п.п.165.1.18 п.165.1 ст.165 цього Кодексу, є емітент корпоративних прав або за його дорученням інша особа, яка здійснює таке нарахування.

Згідно з п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

На підтвердження виконання Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА» зобов'язань зі сплати податку з доходів у вигляді дивідендів по акціях та військового збору за 2011-2014 роки відповідачем були надані суду копії платіжних доручень №4920-ПБ15 від 14.04.2015р., №4921-ПБ15 від 14.04.2015р., №4922-ПБ15 від 14.04.2015р., №4923-ПБ15 від 14.04.2015р., №4924-ПБ15 від 14.04.2015р., №4925-ПБ15 від 14.04.2015р., №15823-ПБ15 від 02.10.2015р., №15824-ПБ15 від 02.10.2015р. та витягів з Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2-й та 4-й квартали 2015 року.

З огляду на викладене вище, господарський суд вважає обґрунтованими та законними доводи відповідача про зменшення суми заборгованості з виплати дивідендів перед ОСОБА_1 на суму податку з доходів у вигляді дивідендів по акціях в розмірі 158,74 грн., з яких: 68,39 грн. за 2011 рік (34 шт. х 40,23 грн. х 5%), 44,76 грн. за 2012 рік (34 шт. х 26,33 грн. х 5%), 5,95 грн. за 2013 рік (34 шт. х 3,50 грн. х 5%), 39,64 грн. за 2014 рік (34 шт. х 23,32 грн. х 5%), а також на суму військового збору в розмірі 47,63 грн., з яких: 20,52 грн. за 2011 рік (34 шт. х 40,23 грн. х 1,5%), 13,43 грн. за 2012 рік (34 шт. х 26,33 грн. х 1,5%), 1,79 грн. за 2013 рік (34 шт. х 3,50 грн. х 1,5%), 11,89 грн. за 2014 рік (34 шт. х 23,32 грн. х 1,5%).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з дивідендів підлягають частковому задоволенню на суму 2 227,20 грн. за 2011-2013 роки та 741,35 грн. за 2014 рік, а всього на суму 2 968,55 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 524 та 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 11 вказаного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, і з рішення загальних зборів акціонерного товариства про виплату дивідендів.

Як вказав Пленум Вищого господарського суду України у п.3.4 Постанови №4 від 25.02.2016р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов'язання, у зв'язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що господарським судом на підставі поданих доказів були встановлені обставини невиконання відповідачем зобов'язань з виплати дивідендів позивачу, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, нарахованих на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, ґрунтуються на нормах закону, а посилання відповідача на відсутність порушеного грошового зобов'язання з боку Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» є безпідставними та необґрунтованими.

Здійснюючи перерахунок заявленої до стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат суд враховує, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з дивідендів підлягають задоволенню частково, а також приймає до уваги, що позивачем невірно визначено період прострочення виконання зобов'язання з виплати дивідендів, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р., якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 Цивільного кодексу України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас, коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено «по 1 серпня 2014 року» або «включно до 1 серпня 2014 року», то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року.

У даному випадку господарським судом враховано, що рішеннями загальних зборів акціонерів від 10.10.2014р. та від 22.07.2015р. строк виконання зобов'язання зі сплати дивідендів за 2011-2013 роки встановлено по 10.04.2015р. (відповідно період прострочення починається з 11.04.2015р.), а за 2014 рік - по 03.10.2015р. (період прострочення починається з 04.10.2015р.). Також, судом прийнято до уваги, що у 2016 році було 366 днів.

За перерахунком суду, сума трьох відсотків річних від суми простроченого відповідачем зобов'язання складає 98,46 грн., з яких:

- 81,92 грн. сума 3% річних, нарахованих за період з 11.04.2015р. по 01.07.2016р. за прострочення виплати дивідендів у сумі 2 227,20 грн. за 2011-2013 роки;

- 16,54 грн. сума 3% річних, нарахованих за період з 04.10.2015р. по 01.07.2016р. за прострочення виплати дивідендів у сумі 741,35 грн. за 2014 рік.

Сума інфляційних втрат від прострочення відповідачем грошового зобов'язання складає 605,02 грн., з яких:

- 557,61 грн. сума інфляційних втрат, нарахованих за період з 11.04.2015р. по 01.07.2016р. за прострочення виплати дивідендів у сумі 2 227,20 грн. за 2011-2013 роки;

- 47,41 грн. сума інфляційних втрат, нарахованих за період з 04.10.2015р. по 01.07.2016р. за прострочення виплати дивідендів у сумі 741,35 грн. за 2014 рік.

За таких обставин, приймаючи до уваги викладене вище, стягненню з відповідача підлягають 3% річних у сумі 98,46 грн. та 605,02 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи, що позивач згідно з довідкою серії 10ААВ №922065 до акту огляду МСЕК №64 від 16.01.2015р. є інвалідом ІІ групи та при зверненні до суду з позовною заявою була звільнена від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню в доход Державного бюджету України з відповідача у розмірі, пропорційному розміру задоволених вимог, а саме у сумі 1231,82 грн, згідно зі ч.3 ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (04053, м.Київ, пров.Несторівський, буд.3-5; ) на користь ОСОБА_1 (42700, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) 3 672 (три тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 03 коп., з яких: 2 968 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят вісім) грн. 55 коп. - заборгованість з виплати дивідендів, 98 (дев'яносто вісім) грн. 46 коп. - 3% річних, 605 (шістсот п'ять) грн. 02 коп. - інфляційні втрати.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (04053, м.Київ, пров.Несторівський, буд.3-5; ) в доход Державного бюджету України судовий збір у сумі 1231 (одна тисяча двісті тридцять одна) грн. 82 коп.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.01.2017р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Т.П. Капцова