ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р.Справа № 924/1218/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Музика М.В. при секретарі судового засідання Ключці Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного підприємства "Ізяславське лісове господарство", м. Ізяслав Хмельницької області

до приватного підприємства "ГородокУнібуд", м. Городок Хмельницької області

про стягнення 56 932,11 грн.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 - згідно довіреності №164 від 10.02.2014 року

відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Хмельницької області від 09.12.2016 року порушено провадження у справі за позовом державного підприємства "Ізяславське лісове господарство", м. Ізяслав Хмельницької області до приватного підприємства "ГородокУнібуд", м. Городок Хмельницької області про стягнення 96 932,11 грн. Розгляд справи призначено на 26.12.2016 року. Ухвалою суду від 26.12.2016 року судове засідання відкладено на 16.01.2017 року. Під час судового розгляду справи 16.01.2017 року судом прийнято заявлене позивачем зменшення розміру позовних вимог до 76932,11 грн. та відкладено судове засідання на 30.01.2017 року.

Повноважний представник позивача під час судового розгляду спору 30.01.2017 року подав суду заяву про уточнення ціни позову, у якій просить суд стягнути з ПП "ГородокУнібуд", у зв'язку зі сплатою частини заборгованості, 56932,11 грн. боргу. Оскільки заявлене позивачем зменшення розміру позовних вимог відповідає положенням ст. 22 ГПК України, судом приймається.

Представник відповідача на судовий розгляд справи 30.01.2017 року не з'явився, надіслав на адресу суду 30.01.2017 року заяву з проханням проводити розгляд спору за відсутності представника ПП "ГородокУнібуд"; у наданому суду відзиві на позов від 26.12.2016 року проти позовних вимог не заперечує, наявність заборгованості пояснює існуючою заборгованістю перед підприємством з боку держави. 27.01.2017 року від ПП „ГородокУнібуд через канцелярію суду надійшла заява, у якій відповідач просить суд зменшити позовні вимоги до 56932,11 грн. у звязку із сплатою 40000,00 грн. боргу та розстрочити заборгованість згідно поданого графіка. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру позовних вимог, оскільки відповідне право не передбачено ст. 22 ГПК України для даного виду учасників судового процесу.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

28 квітня 2015 року між ДП „Ізяславський лісгосп (продавець) та ПП „ГородокУнібуд (покупець) укладено договір №32/2 купівлі-продажу лісопродукції, згідно п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах визначних цим договором, зобовязується прийняти та оплатити ліс продукцію та використати її виключно для будівництва оборонних споруд в м. Добропілля Донецької області.

Загальна кількість продукції, її часткове співвідношення (асортимент, сортимент, номенклатура), одиниці виміру продукції та ціна одиниці виміру продукції визначаються сторонами у специфікації, що є додатком №1 до цього договору (п. 1.2. договору).

У п. 2.1. договору сторони погодили, що загальна сума продукції за цим договором складає 438600,00 грн. З ПДВ.

Відповідно до п. 2.3. договору, ціна продукції визначена в специфікації до даного договору може змінюватися шляхом укладання додаткової угоди у разі змін централізованих цін на підприємстві.

Передання продукції від продавця до покупця (відвантаження продукції) за цим договором здійснюється протягом 15-ти днів з моменту отримання заявки на відпуск продукції. Продавець має право на дострокове передання продукції покупцеві за умови попереднього письмового погодження цього із покупцем. Датою передання продукції вважається дата відвантаження продукції представнику покупця, що підтверджується накладною відпуску (товарно-транспортною накладною) (п.п. 3.1, 3.2., 3.3. договору).

Приймання товару по кількості та якості покупцем здійснюється на складі продавця відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначання і товарів народного споживання по кількості, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_2 СРСР від 15.06.65 р., №П-6, споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_2 від 25.04.66р. №П-7 (п. 5.1. договору).

Згідно п. 6.1. договору відвантаження продукції продавцем здійснюється на умовах франко склад продавця автотранспортом покупця.

В силу положень п. 7.1. договору покупець зобовязується 100% оплатити продавцеві всі відвантажені лісоматеріали згідно даного договору, шляхом переказу відповідних грошових коштів на банківський рахунок продавця, який визначений у цьому договорі.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 11.1. договору).

Строк дії договору до 30.06.2015 року (п. 11.2. договору).

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 11.3. договору).

У додатках №№ 1 та до договору №32/2 від 28.04.2015 року сторонами погоджено специфікацію переліку продукції та узгодження ціни, у якій узгоджено купівлю лісоматеріалів на суму 531000,00 грн., та доповнено п. 7. договору підпунктом 7.2. наступного змісту: "покупець зобовязується 100% оплатити продавцеві всі витрати по пакуванню лісоматеріалів згідно даного договору (а саме вагон стійка, дріт, пиломатеріали, цвяхи), шляхом переказу відповідних коштів на банківський рахунок продавця, який визначений у цьому договорі".

Договір №32/2 купівлі-продажу лісопродукції від 28.04.2015 року із додатками підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

На виконання умов договору позивачем відвантажено для ПП „ГородокУнібуд вантаж згідно видаткових накладних: №124 від 06.05.2015 року на суму 35720,24 грн. (специфікація-накладна від 06.05.2015 року, залізнична накладна №34500629); №125 від 06.05.2015 року на суму 38445,72 грн. (специфікація-накладна від 06.05.2015 року, залізнична накладна №34500595); №126 від 07.05.2015 року на суму 35163,50 грн. (специфікація-накладна від 07.05.2015 року, залізнична накладна №34515700); №127 від 07.05.2015 року на суму 34087,92 грн. (специфікація-накладна від 07.05.2015 року, залізнична накладна №34515726); №128 від 07.05.2015 року на суму 37054,78 грн. (специфікація-накладна від 07.05.2015 року, залізнична накладна №34515775); №132 від 08.05.2015 року на суму 36857,09 грн. (специфікація-накладна від 08.05.2015 року, залізнична накладна від 34539627); №133 від 08.05.2015 року на суму 36973,03 грн. (специфікація-накладна від 08.05.2015 року, залізнична накладна №34539650); №134 від 08.05.2015 року на суму 34816,68 грн. (специфікація-накладна від 08.05.2015 року, залізнична накладна №34539668); №135 від 08.05.2015 року на суму 34772,50 грн. (специфікація-накладна від 08.05.2015 року, залізнична накладна №34539684); №146 від 23.05.2015 року на суму 20231,65 грн. (специфікація-накладна від 23.05.2015 року, залізнична накладна №34725416). На загальну суму 344123,11 грн.

Відповідачем, в свою чергу, згідно виписок з банківського рахунку та платіжних доручень, здійснено оплату переданої продукції 30.10.2015 року на суму 12000,00 грн., 01.10.2015 року на суму 40000,00 грн., 20.05.2015 року в сумі 85191,00 грн., 10.09.2015 року в розмірі 55000,00 грн. та 30000,00 грн., 11.01.2016 року на суму 25000,00 грн.; 29.12.2016 року на суму 20000,00 грн. та 13.01.2017 року на суму 20000,00 грн.; на загальну суму 287191,00 грн.

Державним підприємством „Ізяславське лісове господарство надіслано приватному підприємству „ГородокУнібуд вимогу №1035 від 11.10.2016 року та претензію про оплату заборгованості №1209 від 08.11.2016 року із проханням погасити заборгованість за поставлену лісопродукцію в сумі 96932,11 грн. Вимога та претензія отримані відповідачем 17.10.2016 року та 24.11.2016 року відповідно.

Проте, оскільки ПП „ГородокУнібуд не виконано вимоги позивача в добровільному порядку, ДП „Ізяславське лісове господарство звернувся з даним позовом до суду, у якому просить суд, з врахуванням заяв про зменшення позовних вимог, стягнути з ПП "ГородокУнібуд" 56932,11 грн.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з договору купівлі-продажу лісопродукції №32/2 від 28.04.2015 року, згідно умов якого сторони взяли на себе зобов'язання з передання та оплати продукції.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 663, 664 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, наявність у відповідача зобов'язання щодо проведення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту частини першої статті 692 ЦК України, а не ставиться в залежність від звернення до нього з окремою вимогою в порядку частини другої статті 530 ЦК України (п. 1 оглядового листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 29.04.2013 №01-06/767/2013).

Сторонами у п.7.1. договору передбачено оплату товару на умовах 100% оплати всіх відвантажених згідно даного договору лісоматеріалів.

Матеріалами справи стверджується, що позивачем передано відповідачу продукцію на загальну суму 344123,11 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, залізничними накладними та специфікаціями-накладними. Проте, ПП „Городок Унібуд здійснено лише часткову оплату переданої продукції на суму 287191,00 грн., чим створено заборгованість перед позивачем в розмірі 56932,11 грн.

Оскільки строк оплати товару в силу положень ст. 692 ЦК України настав, проте доказів оплати заборгованості в розмірі 56932,11 грн. учасниками судового розгляду не подано та матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення 56932,11 грн. заборгованості за договором №32/2 купівлі-продажу лісопродукції від 28.04.2015 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Окрім того, вказаний борг також не заперечується відповідачем.

Відповідач у поданій заяві від 27.01.2017 року просить суд розстрочити заборгованість в сумі 56932,11 грн. згідно поданого графіка, зокрема, шляхом сплати у лютому 2017 року - 6932 грн. 11 коп.; у березні 2017 року - 10000,00 грн., у квітні 2017 року - 10000,00 грн.; у травні 2017 року - 15000,00 грн.; у червні 2017 року - 15000,00 грн.

Пункт 6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України надає право господарському суду, приймаючи рішення, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За змістом п.7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-яким конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних осіб та к і юридичних стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розглянувши клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення, беручи до уваги часткове погашення заборгованості та визнання ним позову, господарський суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач, заслуговують на увагу та є обґрунтованими, тому суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення від 30.01.2017 року у справі №924/1218/16 згідно наступного графіка: лютий 2017 року - 6932 грн. 11 коп.; березень 2017 року - 10 тис. грн.; квітень 2017 року - 10 тис. грн.; травень 2017 року - 15 тис. грн.; червень 2017 року - 15 тис. грн.

Судом також враховується, що відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду. При цьому господарські суди повинні зазначати у рішеннях, якими надано відстрочку або розстрочку виконання, - конкретні терміни їх виконання.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та розстрочення сплати заборгованості згідно наведеного графіка.

Судовий збір в силу положень ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 83, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства „ГородокУнібуд (32002, Хмельницька область, м. Городок, вул. Войкова, 14, код 33177590) на користь державного підприємства „Ізяславське лісове господарство (30300, Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Михельська, 32, код 00993308) 56 932,11 грн. (пятдесят шість тисяч девятсот тридцять дві грн. 11 коп.) заборгованості, 853,99 грн. (вісімсот пятдесят три грн. 99 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Відстрочити виконання судового рішення від 30.01.2017 року у справі №924/1218/16 згідно наступного графіка:

лютий 2017 року - 6932 грн. 11 коп.;

березень 2017 року - 10 тис. грн.;

квітень 2017 року - 10 тис. грн.;

травень 2017 року - 15 тис. грн.;

червень 2017 року - 15 тис. грн.

Повне рішення складено 31.01.2017 року

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 2 прим. : 1 - до справи, 2 - відповідачу (32002, Хмельницька область, м. Городок, вул. Войкова, 14) - рекомендованим листом з повідомленням про вручення