ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" січня 2017 р.Справа № 916/3149/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 27.12.2016р. №01/11-1008

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (юридична адреса: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, ; поштова адреса: 65101, м. Одеса, вул. Варненська, буд. 27)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ-ЮНІКА» (65029, м. Одеса, вул. Садова, буд. 5, )

про: стягнення 5828,17 грн., -

Суть спору: Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ-ЮНІКА» про стягнення 5828,17 грн. боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором на постачання теплової енергії №6142 від 01.01.2010р. в частині повної та своєчасної оплати теплової енергії.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.11.2016р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 14.12.2016р. об 11:00; витребувано додаткові документи.

14.12.2016р. за вх.№30235/16 до суду від позивача надійшли письмові пояснення.

14.12.2016р. за вх.№30237/16 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.12.2016р. розгляд справи відкладено на 18.01.2017р. об 11:00; витребувано додаткові документи.

18.01.2017р. за вх.№1153/17 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень від 23.11.2016р. та від 19.12.2016р., які повернулись до суду з довідками пошти «за закінченням терміну зберігання».

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (з наступними змінами та доповненнями).

За таких обставин відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому господарський суд визнав за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами справи за відсутністю належним чином повідомленого представника відповідача.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

01.01.2010р. між Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» (Теплопостачальна організація, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ-ЮНІКА» (Споживач, відповідач) укладений договір на постачання теплової енергії №6142, відповідно до якого Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобовязується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п.2.1 договору теплова енергія постачається Споживачу на опалення нежилих приміщень по вул. Троїцька, 43А в обсягах згідно

додатку 1 до цього договору.

У відповідності до п.3.2.2 договору Споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим договором.

Згідно з п.4.2.1 договору Теплопостачальна організація зобовязується забезпечувати постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з додатком 1.

За п.5.3 договору кількість спожитої теплової енергії визначається розрахунковим способом: на опалення - згідно теплового навантаження будівлі з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел Теплопостачальної організації та кількості діб роботи теплоспоживчого обладнання Споживача в розрахунковий період. Теплове навантаження - це норма витрат на опалення будівель, яка визначається згідно будівельного обсягу та опалювальних характеристик будівель.

Відповідно до п.6.1 договору розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації по тарифу для інших споживачів встановленого з 01.07.2009р. рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.12.2008р. за №1612 у розмірі 660,64 грн. за 1 Гкал. Нові тарифи встановлює орган місцевого самоврядування, вони не є предметом узгодження між Теплопостачальною організацією та Споживачем, нарахування з застосуванням нових тарифів проводяться з дати встановлення, зазначеної у відповідному рішенні про встановлення тарифу.

Згідно з п.6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

У відповідності до п.6.3 договору Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість заявленої та зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим.

За п.6.5 договору для підвищення дисципліни взаєморозрахунків та своєчасного проведення оплати, Споживач та Теплопостачальна організація щомісячно до 15 числа місяця після розрахункового складають акт звіряння взаєморозрахунків. Підписання акту звіряння взаєморозрахунків є обовязковим для Споживача та Теплопостачальної організації.

Відповідно до п.6.6 договору перераховані Споживачем платежі зараховуються згідно призначення платежу зазначеного в банківських документах, а в разі відсутності такого зазначення в наступному порядку: в першу чергу в рахунок погашення пені, далі заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію, потім поточні платежі.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з 01.10.2017р. та діє до 31.12.2010р.

Відповідно до п.10.4 договору договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлене однією із сторін.

На виконання умов договору позивач за період з листопада 2015 року по грудень 2015 року (включно) поставив, а відповідач фактично одержав теплову енергію на загальну суму 5828,17 грн., на оплату якої позивачем виставлено відповідачу відповідні рахунки-фактури: в листопаді місяці 2015р. на суму 2751,12 грн., в грудні місяці 2015р. на суму 3077,05 грн.

Облік поставленої теплової енергії визначався у відповідності до умов укладеного між сторонами договору розрахунковим способом (п.5.3 договору).

Між тим, вартість теплової енергії за період з листопада 2015 року по грудень 2015 року (включно) відповідачем не оплачена.

Іншого відповідачем не доведено.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором на постачання теплової енергії №6142 від 01.01.2010р. в частині повної та своєчасної оплати теплової енергії стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198, споживач теплової енергії зобовязаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Виходячи з наявних матеріалів справи господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором на постачання теплової енергії №6142 від 01.01.2010р. в частині повної та своєчасної оплати поставленої за період з листопада 2015 року по грудень 2015 року (включно) теплової енергії, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем у розмірі 5828,17 грн.

Іншого відповідачем не доведено.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про правомірність, обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про стягнення з відповідача 5828,17 грн. боргу.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ-ЮНІКА» (65029, м. Одеса, вул. Садова, буд. 5, ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, ) 5828 (пять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 17 коп. боргу та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області.

Повне рішення складено 23 січня 2017 р.

Суддя Ю.С. Бездоля