УХВАЛА

25.01.2017Справа № 910/22784/16

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по

Черкаській області

до ОСОБА_1

про стягнення 19 080,68 грн. та розірвання договору

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України Черкаській області (надалі - позивач) до ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення 19 080,68 грн. та розірвання договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.06.2014 року між сторонами було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 1409 (надалі - Договір), відповідно до якого позивач зобов'язався передати, а відповідач прийняти в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлове приміщення другого поверху чотириповерхової адмінбудівлі, площею 17,70 кв.м. За доводами позивача, відповідач неналежно виконав свої зобов'язання за договором, орендну плату сплачував не вчасно, в наслідок чого у відповідача виникла заборгованість за період з листопада 2015 по жовтень 2016 у розмірі 14 973,32 грн. За неналежне виконання договірних зобов'язань, з посиланням на п.п. 3.7., 3.8. Договору позивачем нараховані пеня у сумі 2 610,03 грн. та штраф у сумі 1 497,33 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2016р. порушено провадження у справі № 910/22784/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 25.01.2017р.

У судове засідання, призначене на 25.01.2017, представники сторін у судове засідання не з'явилися, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали, про причини відсутності суд не повідомили, про дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення від сторін не надходило.

Розглянувши матеріали справи, суд вирішив припинити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам (ст. 13 ГПК України).

Підвідомчість справи - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Приписами ст. 1 ГПК України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

З огляду на п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 р. "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За змістом п. 4.2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

Отже, позивачем пред'явлено позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 14 973, 32 грн., пені у розмірі 2 610,03 грн., штраф у розмірі 1 497,33 грн. та розірвання укладеного договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди № 1409 від 17.06.2014р. укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області та адвокатом ОСОБА_1 з метою розміщення суб'єкта господарювання, що провадить діяльність у сфері права - адвокатська діяльність.

При цьому, п.п. 1 п. 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Також, слід звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

При цьому, згідно з п. 14.1.226 ст. 13 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Так, незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем у справі № 910/22784/16 є фізична особа ОСОБА_1, яка у відповідності до ст. 1 ГПК України, не може бути стороною у господарському процесі. Отже, дана справа непідвідомча господарському суду, а тому, суд дійшов висновку про припинення провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі № 910/22784/16 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення 19 080,68 грн. та розірвання договору.

Суддя Л.Г. Пукшин