ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" січня 2017 р. № 903/1014/16

Суддя господарського суду Волинської області Бондарєв С.В., розглянувши матеріали по справі

за позовом Комунального підприємства "Дільниця з контролю за благоустроєм міста" Чернігівської міської ради (в особі Голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1)

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Вест ОСОБА_3"

про стягнення 33 160,00грн.

Представники сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

Суть спору: Позивач- Комунальне підприємство "Дільниця з контролю за благоустроєм міста" Чернігівської міської ради (в особі Голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1)- звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест ОСОБА_3" - про стягнення 33 160,00грн. заборгованості по невідшкодованому земельному податку за січень, лютий, березень, квітень 2016 року згідно договору про співробітництво від 19.12.2013р. б/н.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем, взятих на себе зобов'язань по відшкодуванню сплаченого позивачем земельного податку за січень, лютий, березень, квітень 2016 року згідно договору про співробітництво від 19.12.2013р. б/н.

В правове обґрунтування позовних вимог посилався на ст. 193 ГК України, ст. 96 ЗК України, ст. 287 ПК України, ст.ст. 6, 15, 16, 526, 530, 610, 611, 612, 629 ЦК України.

Ухвалою суду від 28.12.2016р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 24.01.2017р. на 14:30год.

24.01.2017р. через відділ документального забезпечення та контролю до суду від представника відповідача надійшло до суду клопотання вих.№41 від 24.01.2017р. (вх.№01-80/13/17), в якому він просив припинити провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору, а саме сплатою відповідачем боргу після звернення позивача з позовом.

Водночас, долучив до матеріалів справи копії платіжних доручень №297 від 23.01.2017р. на суму 33 160,00грн. з призначенням платежу "відшкодування земельного податку за серпень 2015р. згідно договору від 19.12.13р. б/н ПДВ 5 526,67грн" та 298 від 24.01.2017р. на суму 1 378,00грн. з призначенням платежу "відшкодування судового збору згідно договору від 19.12.13р. б/н" та довіреності від 30.12.2016р.

Позивач в судове засідання 24.01.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча ухвала суду від 28.12.2016р., направлена на адресу Комунального підприємства "Дільниця з контролю за благоустроєм міста" Чернігівської міської ради, зазначену в позовній заяві та у витязі з ЄДР, а саме: м. Чернігів, вул. Київська, 14а, повернулась до суду органами поштового зв'язку з відміткою "за незапитом".

У відповідності до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач в судове засідання 24.01.2017р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №538 від 05.01.2017р.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2013р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Вест ОСОБА_3" та Комунальним підприємством "Дільниця з контролю за благоустроєм міста" Чернігівської міської ради було укладено договір про співробітництво б/н, згідно з пунктами 1.1.-1.3. розділу 1 якого сторони за цим договором домовляються здійснювати співробітництво в питаннях, пов'язаних з будівництвом АЗС з магазином та кафе на розі вулиць Толстого та Старопосадській, та надавати взаємну допомогу з визначених цим договором направленням. Метою діяльності сторін за цим договором є задоволення суспільних потреб шляхом організації якісного обслуговування населення, забезпечення благоустрою та приведення інфраструктури міста до узгодженого архітектурного стилю. Для досягнення мети договору сторони діють шляхом об'єднання зусиль без створення юридичної особи та без об'єднання грошових вкладів. Даний договір не є договором про спільну діяльність (просте товариство) відповідно до ЦК України.

Згідно підпункту 2.1.8. пункту 2.1. розділу 2 даного договору позивач забезпечує здійснення розробки проекту відводу земельної ділянки під будівництво об'єкту та підготовку матеріалів на розгляд Чернігівською міською радою для затвердження проекту землеустрою та оформлення правовстановлюючого документу на земельну ділянку для будівництва об'єкту.

У відповідності до підпунктів 2.1.7., 2.1.10. пункту 2.1. розділу 2 цього договору на виконання умов договору відповідач вирішує питання щодо фінансування розробки проектної документації по відведенню земельної ділянки під будівництво об'єкту, виготовленню проектно-кошторисної документації, інших витрат, пов'язаних з будівництвом об'єкту (відрахування на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури-пайова участь замовників, участь у розвитку мереж та об'єктів соціального призначення, витрати по забезпеченню страхового фонду проектної документації, компенсація витрат (земельного податку) позивачу по утриманню земельної ділянки до здачі об'єкту в експлуатацію та переоформлення земельної ділянки на відповідача). Відповідач зобов'язаний сплатити позивачу всі фактичні витрати, пов'язані з утриманням земельної ділянки до передачі її для обслуговування введеного в експлуатацію об'єкту будівництва.

Пунктом 4.1. договору про співробітництво передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати, коли сторони за взаємною згодою вирішать припинити дію цього договору в т.ч. за втрати економічної доцільності цього договору, або з будь-яких інших об'єктивних причин або у зв'язку з досягненням мети цього договору.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтиском їх круглої печатки (а.с. 9-10).

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється його належним виконанням.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальне підприємство "Дільниця з контролю за благоустроєм міста" Чернігівської міської ради, відповідно до рішень Чернігівської міської ради від 28.04.2016р. №7/VII-27, отримало в постійне користування земельні ділянки для будівництва АЗС з магазином та кафе:

- на розі вулиць Толстого та Старопосадській, кадастровий номер :01:037:0443, площею 0,1312га,

- по вул. Старопосадській, кадастровий номер :01:037:0449, площею 0,0342 га (а.с. 13-14).

Право постійного користування було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про що отримано відповідні витяги за №№14960963 та 14855894 (а.с. 11-12).

Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок.

Згідно ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до інформації управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради в 2016 році ставка земельного податку за земельні ділянки на розі вул. Толстого та вул. Старопосадська, площею 342 м.кв. та площею 1312 м.кв. складає 12,2620грн./м.кв. та 61,3115грн./м.кв. відповідно (а.с. 19).

Позивачем земельний податок сплачувався щомісяця та відповідно до вищевказаного договору рахунок на його компенсацію виставлявся відповідачу.

Щомісячна сума відшкодування земельного податку, яка виставлялася відповідно складала:

12,2620грн./м.кв.*342м.кв.:12+20% (ПДВ)=419,35грн.;

61,3115грн./м.кв.*1312м.кв.:12+20% (ПДВ)=8 044,08грн.

Проте, в порушення взятого на себе зобов'язання згідно договору про співробітництво від 19.12.2013р. б/н відповідач у січні, лютому, березні, квітні 2016 року не відшкодував позивачу земельний податок, заборгувавши 33 160,00грн.

У зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань, позивачем були надіслані на адресу відповідача претензія №03/741 від 17.05.2016р. та вимога №01/827 від 22.06.2016р., які залишені відповідачем без задоволення та належного реагування, що привело до звернення позивача з позовом до суду.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем до звернення останнього з позовом до суду становила 33 160,00грн.

Водночас, як встановлено судом, відповідач після звернення позивача з позовом сплатив йому заборгованість по невідшкодованому земельному податку за січень, лютий, березень, квітень 2016 року згідно договору про співробітництво від 19.12.2013р. б/н в розмірі 33 160,00грн, що стверджується платіжним дорученням №297 від 23.01.2017р. на суму 33 160,00грн. з призначенням платежу "відшкодування земельного податку за серпень 2015р. згідно договору від 19.12.13р. б/н ПДВ 5 526,67грн", а також судовий збір в розмірі 1 378,00грн., що стверджується платіжним дорученням №298 від 24.01.2017р. на суму 1 378,00грн. з призначенням платежу "відшкодування судового збору згідно договору від 19.12.13р. б/н". Тому провадження у справі за позовом Комунального підприємства "Дільниця з контролю за благоустроєм міста" Чернігівської міської ради (в особі Голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1) до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Вест ОСОБА_3" про стягнення 33 160,00грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, згідно якої господарський суд припиняє провадження у справі у разі відсутності предмету спору (сплатою відповідачем боргу після звернення кредитора з позовом до суду).

Витрати пов'язані з оплатою позивачем судового збору в розмірі 1 378,00грн. також відшкодовані відповідачем в повному обсязі.

Беручи до уваги викладене, керуючись п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст. 44, 49, 86 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

Провадження у справі припинити.

Суддя С. В. Бондарєв