УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.01.2017Справа № 910/998/17

Суддя Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед"

про стягнення заборгованості 901 250,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» про стягнення 901 250,00 грн.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема, абзацу 5 п. 3.5, де зазначено, що підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

В порушення зазначених вище приписів, позивач не надає та не наводить доказів, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, позивач зазначає, що заборгованість виникла на підставі договору № 01/14 від 01.02.2014 на оренду автомобіля, однак позивач не наводить та не надає доказів на підтвердження заявлених позовних вимог (акт приймання-передачі майна, інші первинні документи).

Звертаючись з позовом до суду, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 901 250,00 грн. разом з 3% річних.

Однак, позовна заява не містить розрахунку суми, заявленої до стягнення, матеріали справи не містять доказів щодо періоду, за який виникла заборгованість, яким чином обраховується заявлена до стягнення сума, на підставі чого виникла, якими первинними документами підтверджується, тобто обґрунтованого розрахунку заявленої суми матеріали позовної заяви не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та не наведено обґрунтованого розрахунку стягуваної суми, у зв'язку з чим суд дійшов висновку повернути позовну заяву без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у передбаченому порядку та розмірі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, до позовної заяви в якості доказу сплати судового збору додано платіжне доручення № 375 від 13.01.2017, яке взагалі не містить печатки банку та підпису відповідальної особи банку.

Отже, позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Разом з цим суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 9 аркушах.

Суддя С.О.Турчин