номер провадження справи 35/150/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017 Справа № 908/3376/16

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 58 від 13.02.2012р.

від відповідача: Журавльов А.О., довіреність № б/н від 01.03.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Запорізька область, м. Оріхів

до Комунального підприємства "Соцкомуненергія" Запорізької обласної ради, Запорізька область, Оріховський район, с. Таврійське

про стягнення заборгованості в сумі 8996,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

19.12.2016р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Соцкомуненергія" Запорізької обласної ради про стягнення заборгованості в сумі 8996,02 грн.

19.12.2016 року автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.12.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 35/150/16 та призначено розгляд справи на 19.01.2017р. о 14 год. 30 хв.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що на виконання укладеного між сторонами договору на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) № 3 від 10.01.2014р., позивач протягом жовтня-листопада 2014р. здійснив відпуск паливо мастильних матеріалів на загальну суму 6056,50 грн. За отриманий бензин відповідач розрахувався не своєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 5267,00 грн. За порушення строку виконання грошового зобов'язання, на підставі ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано суму 335,07 грн. - 3% річних і суму 3393,95 грн. інфляційних втрат.

У судовому засіданні 19.01.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.01.2017р. визнав суму боргу, про що зазначив у письмовому відзиві, наданому у судовому засіданні 19.01.2017р. та просить суд, в порядку ст. 83 ГПК України, розстрочити виконання рішення суду строком на три місяці у зв'язку з скрутним фінансовим станом на підприємстві.

Представник позивача у судовому засіданні 19.01.2017р. усно зазначив, що проти задоволення клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду строком на 3 місяця не заперечує.

За клопотанням представників позивача та відповідача розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

В судовому засіданні 19.01.2017р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, судом встановлено наступне.

10.01.2014р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (продавець, позивач у справі) та Комунальним підприємством "Соцкомуненергія" Запорізької обласної ради (покупець, відповідач у справі) укладений договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) № 3.

Відповідно до п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов'язується організовувати та забезпечувати безперебійну заправку пальним та мастилами автотранспорту покупця, а покупець зобов'язується приймати й оплачувати надані пально-мастильні матеріали (надалі іменуються "ПММ").

Згідно п. 1.2 договору, асортимент, кількість (обсяг), ціна за відповідну одиницю виміру ПММ, дата отримання ПММ визначається сторонами у видаткових накладних, які є невід'ємними додатками до цього договору.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що загальна договірна ціна по договору визначається із суми вартості партій товарів представлених постачальником за весь період дії договору згідно видаткових накладних.

У відповідності до п. 1.4 договору, відпуск ПММ здійснюється шляхом вибирання покупцем з автозаправної станції продавця, розташованої за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Преображенка, вул. Гагаріна, 32а, партіями у терміни узгоджені сторонами, згідно відомості на відпуск ПММ.

За приписами п. 1.5 договору, відпуск ПММ покупцеві, здійснюється його представникам, зазначеним у відомості на відпуск ПММ. Факт передачі товару по кількості та асортименту підтверджується накладною.

Згідно п. 1.6 договору, право власності на ПММ, вказані у накладній, виникає у покупця з моменту отримання ПММ покупцем відповідно до умов цього договору. Ризик випадкового знищення (псування) ПММ до моменту їх отримання покупцем несе постачальник.

У відповідності до п. 2.1 договору, продавець організовує цілодобову заправку автотранспорту покупця на автозаправній станції, визначеній у п. 1.4 цього договору.

Згідно вказаного договору, у період з жовтня 2014р. по листопад 2014р., позивач здійснив відпуск паливно-мастильних матеріалів (бензину) на загальну суму 6056,50 грн., що підтверджується накладними № 266 від 31.10.2014р. на суму 3209,00 грн., № 275 від 05.11.2014р. на суму 1489,00 грн. та № 290 від 25.11.2014р. на суму 1358,50 грн. (а.с. 10-12).

Пунктом 2.4 договору встановлено, що покупець зобов'язується приймати, своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату відпущених продавцем ПММ, у відповідності з умовами даного договору.

За приписами п. 3.1 договору, покупець зобов'язується оплатити отриманий товар шляхом передплати, не пізніше дня отримання замовленої партії товару, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, ціна товару визначається на момент відпуску товару.

Відповідач паливно мастильні матеріали оплатив частково, 09.12.2014р. суму 789,50 грн.

Заборгованість в сумі 5267,00 грн. відповідачем не оплачена.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на його адресу надсилалась претензія № 118 від 28.10.2016 р., з вимогою сплати суми основного боргу у розмірі 5267 грн., суми пені у розмірі 4773,35 грн., суми 3% річних у розмірі 301,30 грн. та суми інфляційних втрат у розмірі 3823,56 грн.

Претензії залишені відповідачем без відповіді, борг не сплачений, що в свою чергу стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 5267,00 грн. підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо оплати отриманих масивно мастильних матеріалів на суму 5267,00 грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений, підтверджується матеріалами справи та двосторонньо підписаними актами звірки станом на 01.01.2015р. та на 01.03.2016р.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 5267,00 грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язань, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також пунктом 3.3 договору встановлено, що у випадку прострочення грошового зобов'язання, покупець сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

У зв'язку з неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, щодо повної та своєчасної сплати платежів за бензин, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 335,07 грн. 3% річних за період з 01.12.2014 р. по 14.12.2016 р. та суму 3393,95 грн. інфляційних втрат згідно з розрахунком за період з грудня 2014 р. по грудень 2016 р.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат за допомогою інформаційної системи "Законодавство", судом встановлено, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3% річних у розмірі 322,10 грн. та інфляційні витрати в розмірі 3390,89 грн., оскільки позивачем допущена помилка при розрахунку.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про розстрочку виконання судового рішення строком на три місяці.

Клопотання відповідача обґрунтовано збитковою діяльністю підприємства, у зв'язку з тим, що затверджені тарифи у відповідності до рішення тридцять дев'ятої сесії Запорізької обласної ради № 53 від 25.12.2014р., не відповідають тим витратам, які фактично несе підприємство на виробництво теплової енергії. А тому з незалежних від підприємства причин значно зросли виробничі витрати, зросла собівартість послуг, що обумовлена підвищенням вартості природного газу та рідкого палива.

Розглянувши клопотання відповідача про розстрочку виконання судового рішення строком на три місяці, проаналізувавши матеріали та обставини справи, суд знаходить підстави для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Слід зазначити, що пунктом 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п. 7.1.2. постанови пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р. розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2. постанови пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р.).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги скрутне фінансове становище, ступінь вини відповідача у виникненні спору та визнання боргу в повному об'ємі, а також враховуючи, що позивач не заперечує проти задоволення судом даного клопотання, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача про розстрочку виконання рішення на 3 місяці.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне надати відповідачу розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області строком на три місяці щодо стягнення 5267,00 грн. основного боргу, 3% річних в сумі 322,10 грн. та інфляційні втрати в розмірі 3390,89 грн.

На підставі вище викладеного, позов у цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Соцкомуненергія" Запорізької обласної ради (70540, Запорізька область, Оріхівський район, село Таврійське, вул. Загорянська, 2-а, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (70500, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) основний борг в сумі 5267 (п'ять тисяч двісті шістдесят сім) грн. 00 коп., 3% річних в сумі 322 (триста двадцять дві) грн. 10 коп., інфляційні втрати в сумі 3390 (три тисячі триста дев'яносто) грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі 1375 (тисячу триста сімдесят п'ять) 54 коп.

Розстрочити виконання судового рішення на три місяця, шляхом сплати відповідачем на користь позивача: до 19.02.2017р. суми 2993 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто три) грн. 33 коп. та судовий збір в розмірі 1375 (тисячу триста сімдесят п'ять) 54 коп.; до 19.03.2017р. суми 2993 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто три) грн. 33 коп. та до 19.04.2017р. суми 2993 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто три) грн. 33 коп.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 24 січня 2017 р.

Суддя О.А. Топчій