ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.01.2017 Справа № 904/11296/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія", м. Кривий Ріг

до Приватного акціонерного товариства "Міжгалузева база комплектації "Общемашконтракт", м. Дніпро

про стягнення 339 676,66 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Бойчук Ю.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № б/н від 15.05.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № 340 від 20.04.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Міжгалузева база комплектації "Общемашконтракт" (далі - відповідач) про стягнення 339 676,66 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 87/08-2015 від 26.08.2015 року, в частині повного розрахунку на виконані роботи.

Ухвалою господарського суду від 05.12.2016 року порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду в засіданні на 05.01.2017.

05.01.2017 у судовому засіданні оголошено перерву до 12.01.2017.

12.01.2017 у судовому засіданні оголошено перерву до 30.01.2017.

23.01.2017 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

30.01.2017 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В свою чергу, повноважний представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі.

У судовому засіданні 30.01.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 87/08-2015 на виконання будівельних робіт на об'єкті: ПАТ "АМКР". ДЦ № 2. ДП 9 (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого, позивач, за дорученням відповідача, зобов'язується виконати на свій ризик власними силами будівельно-монтажні роботи:

- Монтаж фільтрів рукавних і обладнання аспіраційних систем АУ-5 - АУ-8, монтаж вентиляційних установок П1 - П4, прокладення повітропроводів для них, прокладення кабельно-провідникової продукції від шаф управління до обладнання, що входить в об'єм постачання.

- Монтаж вакуумних систем ВУ-1, ВУ-2 і трубопроводів до них, прокладення кабельно-провідникової продукції від шаф управління до обладнання, що входить в об'єм постачання, у повному обсязі основних та супутніх робіт на підставі проекту: «ПАТ «АМКР». ДЦ № 2. Нове будівництво комплексу з приготування та вдування пилового палива в доменну піч № 9» № 88-14-2.3 (надалі - «Проект»).

Роботи виконуються на об'єкті: ПАТ «АМКР». ДЦ № 2. ДП 9.

Відповідач зобов'язується прийняти і сплатити виконані роботи в порядку та на умовах, визначених в Договорі.

За приписами п. 1.2. Договору, договір укладено на підставі договору № 555 від 22.01.2015 року і договору № 500 від 22.01.2015 року між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" - «Замовник», та АТ «МБК «Общемашконтракт» - «Підрядник».

У п. 2.1. Договору вказано про те, що ціна Договору складає 3 206 365,20 гривень.

Положеннями п. 3.1. Договору передбачено, що позивач виконує роботи в терміни, вказані в «Графіку виконання будівельно-монтажних робіт» (Додаток № 2).

Відповідно до п. 3.2. Договору, початок робіт - з дати підписання позивачем і відповідачем ОСОБА_3 приймання-передачі будівельного майданчика і Акту приймання-передачі «Проекту» і технічної документації.

Згідно з п. 4.1. Договору, розрахунки за Договором між сторонами робляться українськими гривнами у безготівковій формі банківськими переказами платіжними дорученнями на поточні рахунки по реквізитах, вказаних Договорі.

Як зазначено у п. 4.2. Договору, оплата здійснюється згідно «Специфікації вартості робіт» (Додаток № 1 до Договору) по закінченню виконання кожного етапу в наступні терміни:

4.2.1. Перший платіж за виконаний етап робіт в розмірі 90% , що обчислюється від ціни етапу з урахуванням ПДВ, здійснюється впродовж п'яти банківських днів з дати настання перерахованих нижче подій:

- підписання сторонами «Акту виконаних робіт і послуг» (форма КБ-2в - затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку від 05.07.2013 № 293, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, додаток Т);

- підписання сторонами «Довідки про вартість виконаних будівельних робіт» (форма КБ-3 затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку від 05.07.2013 № 293, ДСТУ Б Д. 1.1 -1:2013, додаток У);

- отримання від позивача рахунку на оплату.

Рахунок на оплату позивач передає відповідачу в день підписання ними «Акту виконаних робіт і послуг» (форма КБ-2в) і «Довідки про вартість виконаних будівельних робіт» (форма КБ-3).

4.2.2. Остаточний розрахунок в розмірі 10%, що обчислюються від ціни Договору з урахуванням ПДВ, відповідач здійснює впродовж п'яти банківських днів після повного виконання об'ємів робіт за цим Договором, підписанням проміжних актів приймання робіт та акту готовності об'єкту. Обов'язок підготувати і підписати у Замовника проміжні акти приймання робіт і акту готовності об'єкту покладається на позивача. Позивач зобов'язаний повідомити відповідача на факс +38 0562-35-66-13, або на електронну скриньку про підписання проміжних актів приймання робіт та акту готовності об'єкту.

Пунктом 13.3. Договору передбачено, що передача-приймання етапу робіт підтверджується підписанням «Акту виконаних робіт і послуг» (форма КБ-2в) і «Довідки про вартість виконаних будівельних робіт» (форма КБ-3) позивачем і відповідачем. Разом з Актом (форма КБ-2в) та Довідкою (форма КБ-3) позивач передає відповідачу анотований звіт про виконану роботу, де в короткій формі описується зміст виконаної роботи.

Відповідач зобов'язаний письмово повідомити відповідача про готовність об'єкту до приймання-передачі за 10 календарних днів до передбачуваної дати (п. 13.4. Договору).

За приписами п. 19.3. Договору, договір набирає сили після підписання обома сторонами і діє до 31.12.2016 року.

Як вказує позивач, на виконання умов вищезазначеного Договору, останній підписав Акт КБ-2а: 21-01 сп та Довідку КБ-3 та на їх підставі виставив рахунок № 023 від 26.01.2016 року на суму 1 300 442,40 грн. Відповідно до виставленого рахунку відповідачем було перераховано на поточний рахунок позивача:

- 01.06.2016 року 471 510,60 грн. (прострочка 150 діб),

- 16.06.2016 року 500 000,00 грн. (прострочка 164 доби),

- 16.09.2016 року 109 508,52 грн. (прострочка 204 доби).

Залишок заборгованості складає 219 423,28 грн., на час звернення до суду прострочка становить 250 діб станом на 02.11.2016 року. Але підчас підготовки позову 10.11.2016 року відповідач здійснив платіж в сумі 31 423,28 грн., що зменшило заборгованість за основним платежем до 188 000,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи складає 188 000,00 грн.

За неналежне виконання відповідачем умов Договору в частині вчасного та повного розрахунку за виконані роботи, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні втрати у розмір 117 932,64 грн. та 3% річних у розмірі 33 744,02 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 188 000,00 грн., інфляційні втрати у розмір 117 932,64 грн., 3% річних у розмірі 33 744,02 грн., всього 339 676,66 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач вважає, що саме систематичне порушення позивачем умов Договору, неякісне і несвоєчасне виконання ним робот за Договором та не оформлення до цього часу з вини позивача ОСОБА_3 приймання-передачі об'єкту та повернення проекту і технічних умов, призвело до неможливості на цей час виконання відповідачем своїх грошових обов'язків за Договором та здійснення остаточного розрахунку. З боку відповідача будь-які порушення своїх зобов'язань відсутні, а його дії законні та повністю обґрунтовані.

Крім того, відповідач вказує про те, що:

1) По-перше, в порушення п.п. 3.1 - 3.3 Договору виконувати роботи позивач почав після закінчення всіх строків, передбачених Графіком виконання будівельно-монтажних робіт (Додаток № 2 до Договору):

- перший Акт № 29-11 (без дати) та Довідка про вартість виконаних робіт (без дати) були підготовлені позивачем лише за листопад 2015 року на суму 762 148,80 грн. На підставі них був виписаний Рахунок № 572 від 16.11.2015 р. на 762 148,80 грн.;

- другий Акт № 25-12 (без дати) та Довідка про вартість виконаних робіт (без дати) були підготовлені позивачем лише за грудень 2015 року суму 910 756,80 грн. На підставі них був виписаний Рахунок № 708 від 29.12.2015 р. на 910 756,80 грн.;

- третій Акт № 26-12 (без дати) та Довідка про вартість виконаних робіт (без дати) були підготовлені позивачем лише за грудень 2015 року суму 232 009,20 грн. На підставі них був виписаний Рахунок № 710 від 29.12.2015 р. на 232 009,20 грн.;

- четвертий Акт № 21-01 (без дати) та Довідка про вартість виконаних робіт (без дати) були підготовлені позивачем лише за січень 2016 року на суму 1 300 442,40 грн. На підставі них був виписаний Рахунок № 023 від 26.01.2016 р. на 1 300 442,40 грн.;

- в порушення п. 3.6 Договору позивач не повідомив відповідача про те, що не виконає роботи в передбачений Договором строк та не надав жодного пояснення чи документа про причини такого прострочення. Терміни виконання робіт сторонами згідно п. 3.5 Договору не переносились. Тобто, позивач грубо порушив строки виконання робіт за Договором.

По-друге,

- в порушення п. 13.3 Договору позивач не передавав відповідачу анотованого звіту про виконану роботу;

- в порушення п. 13.4 Договору позивач не повідомляв письмово відповідача про готовність об'єкту до приймання-передачі за 10 календарних днів до передбачуваної дати;

- в порушення п.п. 10.1, 10.2 Договору позивач, як будівельна організація, не забезпечив складання виконавчої документації, передбаченої діючим порядком, та належне ведення журналу загально-будівельних та спеціальних робіт встановленого зразка згідно Державним будівельним нормам;

- в порушення п. 10.5 Договору позивач не надавав відповідачу щоденні, щотижневі та щомісячні звіти про виконані роботи.

По-третє, згідно п. 4.3 Договору остаточний термін передачі позивачем уповноваженому представнику відповідача повного пакета документів (акту форми КБ-2в, довідки форми КБ-3, податкової накладної в електронній формі та рахунку на оплату) - 18 число звітного місяця. В порушення вказаної умови Договору позивач жодного разу вчасно не передав відповідачу вказані документи, що доводиться навіть датою виписки рахунків на оплату (29 грудня, 26 січня).

2) По-перше, в порушення умов Договору, позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження дати підписання сторонами проміжних Актів форми КБ-2в, довідок форми КБ-3 та дати отримання відповідачем рахунків на оплату.

За таких обставин, доволі некоректне і безпідставне твердження позивача про порушення відповідачем строків здійснення розрахунків за виконані роботи та нарахування відповідачу штрафних санкцій у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат.

По-друге, в порушення п.п. 4.2.2, 13.4 Договору, позивач до цього часу без будь-яких пояснень не підготував Акт готовності об'єкту та не повідомив письмово відповідача про готовність об'єкту до приймання-передачі. Отже, до цього часу сторонами не підписаний Акт готовності об'єкту.

За таких обставин, відповідно до умов п. 4.2.2 Договору у відповідача на день розгляду цієї справи в суді не настав строк (не виникло зобов'язання) щодо здійснення остаточного розрахунку у розмірі 10 % від загальної вартості виконаних робіт, а саме перерахування на поточний рахунок позивача платежу у сумі 320 535,72 грн.

По-третє, загальна ціна договору складає 3 206 365,20 грн. Але згідно підписаних сторонами проміжних актів виконаних робіт та Акту звірки розрахунків № 78 від 21.12.2016р. загальна вартість виконаних робіт за договором складає 3 205 357,20 грн. і на день розгляду справи відповідачем вже сплачено 3 017 357,20 грн.

З огляду на це, враховуючи що 90% вартості виконаних робіт складає суму 2884821,48грн., відповідачем сплачено 3 017 357,20 грн., а строк остаточного розрахунку у сумі 320 535,72 грн. не настав, на цей час існує переплата відповідачем у сумі 132 535,72 грн. Цей факт повністю доводиться наданими позивачем документами, Актом звірки розрахунків № 78 від 21.12.2016 р. та додатком до нього, а також контррозрахунком заявленої до стягнення суми.

Отже не ґрунтуються на законі та Договорі позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з основного платежу у сумі 188 000,00 грн.

3) По-перше, якщо навіть погодитись з доводами позивача та вважати 26.01.2016 р. датою вручення рахунку № 23 на суму 1 300 442,40 грн. відповідачеві, то передбачений Договором строк оплати 90 % суми виконаного етапу спливає через 5 банківських днів, тобто 02.02.2016 р. і період прострочки починається з 03.02.2016 р., а не з 31.01.2016 р. як рахує позивач.

По-друге, позивач безпідставно нараховує штрафні санкції не від 90%, а від 100% виконаних робіт.

По-третє, позивач робить розрахунок станом на 01.11.2016. ОСОБА_4, починаючи з 16.09.2016 р. у відповідача існує переплата у сумі 132 535,72 грн. і з цього часу штрафні санкції нараховуватися не повинні.

Крім цього, беручи до уваги регулярне порушення самим позивачем умов Договору, несвоєчасної передачі відповідачеві необхідних для здійснення розрахунків документів, відсутності доказів передачі позивачем проміжним актів та рахунків, відсутності підписаного сторонами Акту готовності об'єкту і, як результат, відсутності обов'язку відповідача щодо здійснення остаточного розрахунку у розмірі 10% виконаних робіт.

4) Згідно п. 5.4 Договору позивач 10-денний термін після повного виконання об'ємів робіт за Договором повинен повернути відповідачу ОСОБА_4 та технічну документацію за Актом приймання-передачі, що підписується сторонами Договору. Якщо протягом вищезазначеного терміну проект та технічна документація в обсязі, отриманому раніше, не буде повернута відповідачу, позивач сплачує штраф в розмірі 0,5 % від загальної вартості Договору.

На день розгляду цієї справи в суді позивач не повернув зазначену документацію відповідачу, вказаний Акт приймання-передачі сторонами не підписувався, що також доводить факт невиконання позивачем повного об'єму робіт за Договором і відсутність заборгованості у відповідача.

5) Згідно п. 10.4 Договору у разі виявлення істотних недоліків, що виникли з провини позивача, відповідач не підписує Акт виконаних робіт і не здійснює оплату робіт, виконаних з порушенням до їх усунення. Відповідач має право затримати прийняття та сплату робіт, виконаних неякісно. Оплата здійснюється після усунення неякісно виконаних робіт. При цьому позивач не звільняється від відповідальності за таке порушення (п. 11.4 Договору).

За приписами п. 14.1 Договору позивач відповідає за недоліки, що виникли в результаті його діяльності протягом гарантійного терміну.

Пункт 7.5 Договору передбачає види відповідальності позивача у разі знищення, псування, ушкодження обладнання, комплектуючих та матеріалів, отриманих позивачем згідно Додатку № 3.

При цьому, згідно п. 13.6 Договору підписання відповідачем ОСОБА_3 форми КБ-2в не звільняє позивача від обов'язку усунути всі недоліки в роботі, які будуть виявлені в процесі пуску об'єкту в експлуатацію і які не могли бути виявлені під час звичайного приймання робіт.

Згідно з Актом від 22.04.2016 р. про вихід із строю обладнання та Актом від 25.04.2016р. про причини виходу зі строю обладнання, під час виконання пуско-наладних робіт аспіраційних установок АУ-7, АУ-8 на об'єкті ПУТ ДП-9 за договором № 555 від 22.01.2015 р. вийшли зі строю 2 двигуни. Причиною цього стало грубе порушення способів підключення електродвигунів під час виконання позивачем робот за Договором № 87/08-2015 від 26.08.2015 р.

Відповідач, як підрядник та відповідно до умов договору № 555 від 22.01.2015 р. виконало гарантійну заміну та монтаж вказаних двох двигунів за свій рахунок. Цей факт доводиться Актом про гарантійну заміну обладнання від 03.06.2016 р. Збитки відповідача склали 188 000,00 грн.

Позивач, як субпідрядник за договором № 87/08-2015 від 26.08.2015 р. та генеральний підрядник за договором № 2400 від 15.05.2015 р., підписаним між ним та ПАТ «АМКР» - замовником, був належним чином проінформований про цей випадок. Це питання до останнього часу вирішувалося на рівні керівництва в робочому порядку і повинно було остаточно вирішатися під час оформлення прийому-передачі об'єкту за договором № 87/08-2015 від 26.08.2015 р.

Але, як зазначено вище, позивач до цього часу не підготував вказаний Акт прийому-передачі об'єкту, не відшкодував відповідно до умов Договору збитки, завдані неякісним виконанням робіт та ще й звернувся з цим позовом до суду, що стало повною несподіванкою для відповідача.

За таких обставин та відповідно до п.п. 7.5, 10.4, 11.4, 14.1 Договору відповідач має законне право затримати остаточний розрахунок до повного відшкодування шкоди, завданої йому допущенними позивачем недоліками в роботі, які були виявлені в процесі пуску об'єкту в експлуатацію і які не могли бути виявлені під час звичайного приймання робіт.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1. ст. 837 Цивільного кодексу України).

Статтею 838 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1. ст. 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За приписами ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Положеннями ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено в ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене норми чинного законодавства України, умови Договору та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за виконані роботи у розмірі 188 000,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки:

- Матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів в підтвердження того, що роботи були виконані позивачем саме відповідно до умов вищезазначеного Договору, які відповідачем були прийняті без жодних претензій або зауважень, що підтверджують Акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3.

- Господарський суд не бере до уваги посилання відповідача щодо безпідставного твердження позивача про порушення відповідачем строків здійснення розрахунків за виконані роботи, оскільки відповідно до п. 4.2.1. Договору рахунок на оплату позивач передає відповідачу в день підписання ними Акту виконаних робіт і послуг (форма КБ-2в) і Довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3). Таким чином, Акти виконаних робіт і послуг та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт були підписані відповідачем в день передачі рахунків на оплату.

- В матеріалах справи є Акти технічної готовності об'єкта від 18.05.2016р., які підтверджують факт виконання всіх робіт на об'єкті відповідно до державних норм, стандартів і правил та можливості об'єкта до здачі в експлуатацію (а.с. 130-133). Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що вказані Акти технічної готовності об'єкта від 18.05.2016р. підписані відповідачем, у судовому засіданні повноважний представник відповідача підтвердив факт здачі об'єкта в експлуатацію. Таким чином, господарський суд вважає, що вищевказані Акти технічної готовності об'єкта є належними доказами готовності об'єкту до експлуатації, враховуючи також той факт, що за приписами п. 1.2. Договору, договір укладено на підставі договору № 555 від 22.01.2015 року і договору № 500 від 22.01.2015 року між ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" - «Замовник», та АТ «МБК «Общемашконтракт» - «Підрядник».

- В матеріалах справи є Сертифікат № 84 виданий 20.12.2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, яким останній засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації (а.с. 129).

- Акти технічної готовності об'єкта від 18.05.2016р. та Сертифікат № 84 від 20.12.2016 року спростовують доводи відповідача щодо неналежного виконання відповідачем робіт за Договором, не готовності об'єкту до передачі та ненадання позивачем всього пакету документації. Господарський суд вважає, що факт введення об'єкта в експлуатацію є доказом виконання позивачем всього об'єму робіт та настання обов'язку відповідача щодо остаточного розрахунку з позивачем за виконані роботи.

- Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу звернення до позивача або суду з вимогою відповідно до п. 5.4. Договору надати всю необхідну ОСОБА_4 та технічну документацію та відповідно до ст. 5.5. Договору сплатити штраф у розмірі 0,5% від загальної вартості Договору.

- За приписами п. 10.4. Договору, якщо при передачі-прийманні робіт будуть виявлені істотні недоліки, що виникли з провини позивача, відповідач не підписуєАкт виконаних робіт і послуг (форма КБ-2в) і не здійснює сплату робіт, виконаних із порушенням до їх усунення. Умовами п. 11.4. Договору передбачено, що відповідач має право затримати прийняття та сплату робіт, виконаних неякісно. Крім того, умови п. 17.3. Договору передбачено затримання оплати залишку 10% від вартості фактичного виконання робіт лише у випадку виявлення порушень екологічного законодавства.

В матеріалах справи є Акти індивідуального випробування обладнання (а.с.165-174), відповідно до яких вимоги по збірки та монтажу обладнання, вказані в документації, додержані, несправностей в роботі обладнання не виявлено. Таким чином, відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу в підтвердження того, що позивач виконав роботи з порушеннями умов Договору або неякісно та виявлені відповідачем недоліки є саме недоліками в роботі позивача.

- Господарський суд не бере до уваги твердження відповідача щодо порушення позивачем строків виконання робіт, оскільки вказаний факт не впливає на обов'язок відповідача здійснити оплату за виконану та прийняту відповідачем без будь-яких зауважень роботу.

- Позивачем були виконані роботи на загальну суму 3 205 357,20 грн., що підтверджують Акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в, Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 та рахунки на оплату. Відповідачем було сплачено лише 3 017 357,20 грн., що підтверджують виписки по рахунку (а.с.39-50). Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 188 000 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі вищевказаної норми закону позивачем були нараховані інфляційні втрати у розмірі 33 744,02 грн. та 3% річних у розмірі 117 932,64 грн.

Враховуючи той факт, що обов'язок відповідача щодо остаточного розрахунку пов'язаний з підписанням Акту готовності об'єкту, господарський суд вважає, що строк виконання оплати залишку почався після підписання наявних в матеріалах справи Актів технічної готовності об'єкта від 18.05.2016р. Таким чином, за умовами п. 4.2.2. Договору прострочення зобов'язання щодо оплати почалося з 26.05.2016 року (19, 20, 23, 24, 25 травня - це п'ять банківських днів).

Станом на 26.05.2016р. заборгованість складала 1 519 423,28 грн. (3 205 357,20 грн. (загальна сума виконаних робіт) - 685 933,92 грн. (20.11.2015р.) - 500 000,00 грн. (28.01.2016р.) - 500 000,00 грн. (27.04.2016р.)).

01.06.2016р. було сплачено 500 000,00 грн., 16.09.2016р. - 300 000,00 грн., 10.11.2016р. - 31 423,28 грн.

Інфляційні втрати, з урахуванням листа Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 р. та вимог позивача щодо проведення розрахунку станом на 01.11.2016, складають 32 278,24 грн., з яких:

1 519 423,28 грн. - 500 000,00 = 1 019 423,28 грн. (червень 2016р. - вересень 2016р.) - 12134,39 грн.

1 019 423,28 грн. - 300 000,00 = 719 423,28 грн. (жовтень 2016р.) - 20 143,85 грн.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 32 278,24 грн.

Крім того, 3% річних складають 12 459,66 грн., з яких:

на суму 1 519 423,28 грн. за період з 26.05.2016р. по 31.05.2016р. - 747,26 грн.

на суму 1 019 423,28 грн. за період з 01.06.2016р. по 15.09.2016р. - 8 940,84 грн.

на суму 719 423,28 грн. за період з 16.09.2016р. по 01.11.2016р. - 2 771,56 грн.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 12 459,66 грн.

Викладене є підставою для задоволення позову частково.

За приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629, 837, 838, 843, 846, 853, 854 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 32-35, 43, 49, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Міжгалузева база комплектації "Общемашконтракт" (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія" (50005, м. Кривий Ріг, вул. Каховська, буд. 33, ) заборгованість за виконану роботу у розмірі 188 000,00 грн. (сто вісімдесят вісім тисяч грн. 00 коп.), інфляційні втрати у розмірі 32 278,24 грн. (тридцять дві тисячі двісті сімдесят вісім грн. 24 коп.), 3% річних у розмірі 12 459,66 грн. (дванадцять тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять грн. 66 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 491,07 грн. (три тисячі чотириста дев'яносто одна грн. 07 коп.).

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 03.02.2017

Суддя ОСОБА_5