ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" січня 2017 р. Справа № 916/3038/16

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петренко Н.Д.

при секретарі Воровіній Т.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу №916/3038/16

за позовом: Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Одеської області

до відповідача: Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради

про внесення змін до договору оренди

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом представника позивача ОСОБА_1 на довідковому листі про відкладення розгляду справи на 17.01.2017 о 9:40 (а.с. 100);

від відповідача: не зявився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджутьєся наявною в матеріалах справи телефонограмою від 12.01.2017, яка отримана юрисконсультом Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_2 (а.с. 103).

СУТЬ СПОРУ: позивачем у справі - Навчально-методичним центром цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Одеської області (НМЦ ЦЗ та БЖД Одеської області) заявлені вимоги до Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради (УКВ Білгород-Дністровської міської ради) про внесення змін до п. 3.1. договору оренди нежитлових приміщень від 03.06.2014 року № 1, укладеного НМЦ ЦЗ та БЖД Одеської області та УКВ Білгород-Дністровської міської ради, шляхом викладення його в такій редакції: „3.1. Орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі в розмірі 1 грн./ рік, і вноситься на рахунок місцевого бюджету та стягнення 7649,02 грн. зайво сплачених коштів.

Відповідач у справі, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судові засідання не зявлявся; відзиву на позов в порядку ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не надав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце всіх судових засідань.

Відповідачем у справі заявлялись клопотання про зупинення провадження у справі № 916/3038/16 у звязку з розглядом справи № 916/2816/16 та в подальшому про закриття провадження у справі.

Оскільки розглянута господарським судом Одеської області справа № 916/2816/16 стосувалась іншого договору оренди майна комунальної власності, укладеного між сторонами 01.04.2014 №1, а предметом розгляду по справі № 916/3038/16 є договір оренди майна комунальної власності № 1 від 03.06.2014, у суду відсутні правові підстави застосовувати положення ст. 80 Господарського процесуального кодексу України і припиняти провадження у справі.

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами, оскільки відповідач не висловив свою правову позицію щодо позову, окрім заявлених клопотань.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

03.06.2014 року між УКВ Білгород-Дністровської міської ради (орендодавець) та НМЦ ЦЗ та БЖД Одеської області (орендар) був укладений договір оренди майна комунальної власності №1, згідно умов якого орендодавець на нежитлові приміщення, а саме літ. А № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9 загальною площею 151,9 кв.м за адресою: вул. Свердлова, 64 м. Білгород- Дністровський.

Згідно п.1.1 договору орендодавець передає, а орендатор приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення літ. А № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9 загальною площею 151,9 кв.м за адресою: вул. Свердлова, 64 м. Білгород- Дністровський, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну експертну оцінку і становить суму у розмірі 263 698, 00 грн. без урахування ПДВ.

Відповідно до п.3.1 договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунальної власності територіальної громади м. Білгород-Дністровського, затвердженої рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 25.06.2009 року № 733-У (далі - Методика розрахунку), за базовий місяць розрахунку ( без ПДВ) складає 910,72 грн.

Надалі орендна плата перераховується з урахуванням індексу інфляції згідно Методики.

Пунктом 3.3. договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, згідно акту здачі прийняття робіт.

Згідно п.3.4. договору, орендна плата перераховується на рахунок орендодавця щомісяця, у грошовому еквіваленті, не пізніше останнього числа звітного місяця.

Відповідно до п.3.6. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно звіту фінансового аудиту від 20.02.2015, складеного за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності орендаря - НМЦ ЦЗ та БЖД Одеської області, було встановлено, що договір оренди майна комунальної власності від 03.06.2014 № 1, укладений між УКВ Білгород-Дністровської міської ради та НМЦ ЦЗ та БЖД Одеської області суперечить п. 2 ст. 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна та п. 10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. N 786, оскільки сума орендної плати згідно вказаного договору, становить 7649,02 на рік, а має складати 1,00 грн. на рік.

Керуючись викладеними в звіті фінансового аудиту відомостями НМЦ ЦЗ та БЖД Одеської області, з посиланням на свої статутні документи, в яких зазначено, що НМЦ ЦЗ та БЖД Одеської області є державною установою, звернувся до суду з позовом УКВ Білгород-Дністровської міської ради з вимогами про внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень та стягнення зайво сплачених грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на положення ст.ст.10, 19, 21 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, 188, 283, 287 Господарського кодексу України, 632, 651, 654, 759, 760, 762 Цивільного кодексу України, ст. 124 Конституції України та рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 у справі 1- 2/2002.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що листами від 04.06.2015 № 293, 03.07.2015 № 342, 19.10.2015 № 501 звертався до УКВ Білгород-Дністровської міської ради з проханням внести зміни до Методики, затвердженої рішенням Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 25.06.2009 № 733-V, оскільки дана методика не відповідає вимогам п. 2 ст. 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна та п. 10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. N 786 та переглянути суму орендної ставки для НМЦ ЦЗ та БЖД Одеської області, а зайво сплачені кошти у сумі 7649,02 грн. зарахувати в рахунок майбутніх платежів за оренду майна. Також вказував, що в додатку до листа від 04.06.2015 № 293 був направлений відповідний проект договору. Однак листи позивача були залишені без відповіді.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

За таких обставин, між сторонами за договором виникли правовідносини щодо користування зазначеними у договорі оренди майна, які, у першу чергу, регулюються умовами договору, нормами цивільного законодавства, а також загальними нормами матеріального права.

За приписами ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 11 ГПК України визначено, що підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організація не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді в установлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Положеннями ст. 188 Господарського кодексу України визначено загальний порядок внесення змін до діючих господарських договорів. Дії сторін щодо внесення змін до договору спрямовані на зміну відповідних правовідносин, отже є правочином, який має відповідати загальним положенням цивільного законодавства про правочини. До зміни договору застосовуються спеціальні правила, що відносяться до форми їх здійснення. Відповідно до положень ст. 654 Цивільного кодексу України правочин про зміну договору вчиняється у тій же формі, що і договір, якщо із закону, інших правових актів, договору або звичаїв ділового обороту не випливає інше.

Загальний порядок укладення договорів оренди державного або комунального майна визначений положеннями ст. 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна та передбачає відповідні дії орендодавця та орендаря. Вказане стосується й порядку внесення змін.

Однак в матеріалах справи відсутні відомості про звернення позивача до Білгород-Дністровської міської ради або до УКВ Білгород-Дністровської міської ради з пропозиціями про внесення змін до договору п. 3.1. договору оренди нежитлових приміщень від 03.06.2014 року № 1 в визначеному положеннями Закону України „Про оренду державного та комунального майна, а долучені до позову листи від 04.06.2015 № 293, 03.07.2015 № 342, 19.10.2015 № 501 є відповідями на претензії УВК Білгород-Дністровської міської ради, про що зазначено в їх тексті. Крім того посилання позивача про долучення до листа від 04.06.2015 № 293 пропозиції про внесення змін до договору не відповідає дійсності, оскільки в додатку вказано копія договору, що не може бути прийнято судом у якості належного та допустимого доказу внесення пропозиції про зміну розміру орендної плати.

Недотримання порядку внесення змін до діючого договору є підставою для відмови у позові, оскільки у суду відсутні належні та допустимі докази про порушення УКВ Білгород-Дністровської міської ради законних прав позивача.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог.

Судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повне рішення складено 23 січня 2017 р.

Суддя Н.Д. Петренко