РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017Справа №37/134

За позовом публічного акціонерного товариства «Донбасенерго»

До відповідача державного підприємства «Енергоринок»

Про стягнення 103429002,52 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Другакова Т.Д. (за дов.)

від відповідача Стилик О.Ю. (за дов.)

Обставини справи:

09.03.2004 Господарський суд міста Києва виніс ухвалу про порушення провадження у справі № 37/134 за позовом відкритого акціонерного товариства «Донбасенерго» до державного підприємства «Енергоринок» про стягнення з останнього заборгованості за договором № 70/01-ЕР від 31.08.1999 у розмірі 141717340,29 грн. (57415962,40 грн. боргу, 72937720,37 грн. інфляційних, 11363657,52 грн. 3% річних).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за поставлену в листопаді, грудні 2003 року та січні 2004 року електричну енергію.

Відповідач звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2004 про порушення провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2004 було припинено апеляційне провадження у справі № 37/134.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2004 ухвалу апеляційної інстанції залишено без змін.

21.10.2004 Господарський суд міста Києва зупинив провадження у справі № 37/134 до вирішення справ № 22/313, № 40/385, № 37/259, № 37/130, № 43/188.

Відповідач звернувся до суду з заявою про поновлення провадження у справі, оскільки усунено обставини, що стали підставою для його зупинення.

Суд своєю ухвалою від 13.12.2016 поновив провадження у справі.

Суд своєю ухвалою від 16.01.2017 замінив назву позивача відкрите акціонерне товариство «Донбасенерго» на публічне акціонерне товариство «Донбасенерго».

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» подало заяву «про уточнення розміру позовних вимог», в якій просить припинити провадження у справі в частині стягнення 57415962,40 грн. боргу на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України та стягнути з відповідача 704389,72 грн. інфляційних та 290056,74 грн. 3% річних.

У поданому суду відзиві відповідач зазначив, що ним повністю погашено заборгованість за спірний період. Одночасно відповідач заперечив проти нарахованих позивачем трьох процентів річних та інфляційних з огляду на таке.

На оптовому ринку електричної енергії України (ОРЕ) порядок здійснення розрахунків встановлюється Законом України «Про електроенергетику», норми якого закріплюють механізм оплати через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання. Цей механізм полягає в тому, що перерахування грошових коштів з таких рахунків здійснюється уповноваженим банком за алгоритмом ОРЕ, який встановлюється Національною комісією регулювання електроенергетики України (Указом Президента України від 27.08.2014 N 694/2014 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» було створено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) (далі - комісія) відповідно до Законів України «Про природні монополії», «Про електроенергетику», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг». При цьому, відрахування на поточний рахунок державного підприємства «Енергоринок» здійснюється кожного банківського дня з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання за алгоритмом, затвердженим комісією.

Таким чином, комісія, шляхом встановлення алгоритму, визначає розмір грошових коштів, що перераховуються енергогенеруючим компаніям, а отже, визначає, яким чином державне підприємство «Енергоринок» виконає зобов'язання з оплати купленої останнім електроенергії.

Водночас, позивач не подав доказів на підтвердження недотримання відповідачем встановленого алгоритму використання коштів Оптового ринку електричної енергії та порушення останнім прав позивача на одержання коштів за продану електричну енергію.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

31.08.1999 державне підприємство Національна енергетична компанія «Укренерго» (НЕК) (правонаступником якого є державне підприємство (ДП) «Енергоринок») та відкритим акціонерним товариством «Донбасенерго» (ДАЕК) (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Донбасенерго») з метою забезпечення виконання Договору між членами оптового ринку електроенергетики (ДЧОРЕ) було укладено договір № 70/01-ЕР (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору ДАЕК продає, а НЕК купує електроенергію та здійснює її оплату відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору сторони визнали свої зобов'язання за ДЧОРЕ.

Розрахунок за придбану НЕК електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ДАЕК та, за згодою сторін, іншими формами, що передбачені чинним законодавством (п. 4.1 Договору).

Платежі за фактично продану ДАЕК електроенергію здійснюються кожного банківського дня з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання НЕК відповідно до алгоритму ОРЕ, який затверджений Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ), у строки і в порядку визначеному в чинній Інструкції про порядок використання коштів ОРЕ України (ІВКОР), яка є додатком до ДЧОРЕ (п. 4.2 Договору).

Відповідно до ст. 92 Конституції України засади організації та експлуатації енергосистем визначаються виключно законом, яким є Закон України «Про електроенергетику».

Згідно з преамбулою Закону України «Про електроенергетику», закон визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини за договором купівлі-продажу електричної енергії, врегульовані ст. 92 Конституції України, главою 20 Цивільного кодексу УРСР, Законом України «Про електроенергетику».

Оскільки сторони за Договором є членами ринку електричної енергії України, при купівлі електричної енергії відповідно до Закону України «Про електроенергетику» застосовується механізм оплати через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про електроенергетику», купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких більші за граничні показники, а також на електростанціях, незалежно від величини встановленої потужності чи обсягів відпуску електричної енергії (крім електричної енергії, виробленої на теплоелектроцентралях, які входять до складу електропостачальників, для споживання на території здійснення ліцензованої діяльності), та весь її оптовий продаж здійснюється на оптовому ринку електричної енергії України. Функціонування інших оптових ринків електричної енергії в Україні забороняється.

Статтею 15-1 Закону України «Про електроенергетику» встановлено порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії. Цей порядок передбачає, що для проведення розрахунків за закуплену на оптовому ринку електричну енергію України та спожиту електричну енергію енергопостачальними організаціями, що здійснюють підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, їх відокремлені підрозділи та оптовий постачальник електричної енергії, яким є відповідач, відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання (до 2002 року - розподільчі рахунки). Такі розрахунки призначені для накопичення коштів, отриманих за електричну енергію від споживачів та розрахунків з учасниками оптового ринку електричної енергії.

Зокрема, перерахування коштів енергогенеруючим компаніям та іншим суб'єктам підприємницької діяльності, які проводять продаж електричної енергії на оптовому ринку, здійснюються уповноваженим банком з поточного рахунку із спеціальним режимом використанням оптового постачальника електричної енергії відповідно до алгоритму (порядку розподілу коштів), встановленого відповідною комісією регулювання електроенергетики України. На оптового постачальника електричної енергії покладено обов'язок щоденного інформування учасників оптового ринку електричної енергії і органів виконавчої влади про стан проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії.

Виходячи з тлумачення поняття алгоритму та поточного рахунку із спеціальним режимом використання, яке наведено у статті 1 Закону України «Про електроенергетику», алгоритм оптового ринку електричної енергії - це порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, який встановлюється відповідною комісією регулювання електроенергетики України, а поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії - це рахунки суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території та оптове постачання електричної енергії, відкриті в уповноваженому банку і призначені виключно для накопичення коштів, отриманих за електричну енергію від споживачів та розрахунків з учасниками оптового ринку електричної енергії.

Отже, порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії державного підприємства «Енергоринок» є не договірною умовою, а законодавчим приписом.

Таким чином, поточні рахунки із спеціальним режимом використання відповідача, який є в одній особі покупцем і продавцем електричної енергії, використовуються для накопичення коштів, отриманих за електричну енергію від споживачів, та для розрахунків з учасниками оптового ринку електричної енергії, порядок яких визначений, зокрема, шляхом застосування алгоритму.

Крім того, пунктом 8 ДЧОРЕ до обов'язків розпорядника коштів оптового ринку електричної енергії віднесено дотримання ІВКОР згідно з Правилами оптового ринку електричної енергії України, а також установлено, що розпорядник коштів оптового ринку електричної енергії не зобов'язаний платити за куплену електричну енергію інакше, ніж передбачено ІВКОР.

За твердженням позивача, проти чого не заперечує відповідач, за спірний період у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 57415962,40 грн..

Оскільки під час розгляду справи в суді відповідач погасив основний борг у вказаному вище обсязі, провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 57415962,40 грн. боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив грошове зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивач заявив до стягнення 704389,72 грн. інфляційної складової, 290056,74 грн. трьох процентів річних (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на підтвердження недотримання відповідачем встановленого алгоритму використання коштів Оптового ринку електричної енергії та порушення останнім прав позивача на одержання коштів за продану електричну енергію за спірний період позивачем не надано, тому підстави для стягнення з відповідача 205981,49 грн. інфляційної складової, 31955,76 грн. трьох процентів річних відсутні.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження в частині 57415962,40 грн. боргу припинити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 24.01.2017.

СуддяС. А. Ковтун