РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017Справа №910/20697/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АУКРО УКРАЇНА";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ТІ СІ ДЖІ";

про виконання грошових зобов'язань 268 693,75 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: не з'явилися;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 268 693,75 грн. заборгованості, а також 4 030,41 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 року порушено провадження у справі № 910/20697/16, розгляд справи призначено на 06.12.2016 року.

Судове засідання призначене на 06.12.2016 року не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Мандриченка О. В. на лікарняному. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 року призначено розгляд справи на 19.01.2017 р.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення господарського суду, яке міститься в матеріалах справи, однак своїх повноважних представників у судове засідання 19.01.2017 р. сторони не направили.

Відповідач не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «АУКРО УКРАЇНА» та ТОВ «АЙ ТІ СІ ДЖІ» 14.03.2012 року було укладено договір про розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет № 2 від 14.03.2012 року (далі - договір). Відповідно до умов договору позивач зобов'язався надавати послуги з проведення рекламних кампаній відповідача, чи клієнтів відповідача, розміщення рекламних матеріалів відповідача в мережі інтернет (далі - послуги), а відповідач зобов'язався приймати та оплачувати надані послуги.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання договірних зобов'язань в період з листопада 2013 - травень 2014 та в жовтні 2014 року позивачем на користь відповідача були надані рекламні послуги загальною вартістю 268 693,75 гривень, що підтверджується копіями актів приймання-передачі наданих послуг, що належним чином оформлені, підписані та скріплені печатками обох сторін.

Позивач зазначає, що відповідач сплатив лишу вартість наданих послуг лише частково, і в березні 2016 року позивачем було направлено відповідачу письмову вимогу про виконання грошових зобов'язань в розмірі 268 693,75 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов договору щодо оплати наданих позивачем послуг, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 268 693,75 грн.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг на суму 268 693,75 грн., зокрема, підписаними актами надання послуг.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, вартість наданих послуг у визначений договором строк не оплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на день розгляду справи, складає 268 693,75 грн.

Доказів здійснення оплати відповідачем суми заборгованості у розмірі 268 693,75 грн. суду не надано.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за надані послуги суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 268 693,75 грн. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ТІ СІ ДЖІ" (01033, м. Київ, вул. І. Франка, 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АУКРО УКРАЇНА" (02121, м. Київ, Харківське шосе, 201-2013, ) 268 693 (двісті шістдесят вісім тисяч шістсот дев'яносто три) грн. 75 коп. заборгованості та 4 030 (чотири тисячі тридцять) грн. 41 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 24.01.2017 р.