КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. Справа№ 910/16676/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Горлатий О.В. (за довіреністю від 20.09.2016 р.);

від відповідача: Коваленко Ю.І. (за довіреністю № 10 від 02.02.2016 р.);

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Аметістум"

на рішення господарського суду міста Києва від 07.11.2016р.

у справі № 910/16676/16 (суддя: Грєхова О.А.)

за позовом приватного підприємства "Аметістум"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

про зміну умов договору

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про зміну умов договору.

Рішенням господарського суду м. Києва від 07.11.2016 року у справі № 910/16676/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано доказів звернення до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, в яких повідомлялось про стан виконання договору купівлі-продажу та причини, що перешкоджали йому своєчасно завершити виконання взятих на себе зобов'язань за вищезазначеним договором. Також, не надано суду рішення органу місцевого самоврядування про надання згоди на внесення змін до договору купівлі - продажу об'єкта незавершеного будівництва щодо продовження строків будівництва.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач - приватне підприємство "Аметістум" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 07.11.2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції при винесенні рішення були порушені норми чинного законодавства, безпідставно було відмовлено в задоволенні усного клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових документів, не було взято до уваги істотні зміни обставин, що є підставою для внесення змін до договору купівлі-продажу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу приватного підприємства "Аметістум" та призначено справу до розгляду.

16.01.2017 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

17.01.2017 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

В судовому засіданні 17.01.2017 року представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12.10.2004 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (продавець, відповідач) та приватним підприємством "Аметістум (покупець, позивач) було укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва державної власності шляхом продажу на аукціоні № 1010 (договір) (а.с.12).

За умовами зазначеного договору, продавець продав, а покупець купив об'єкт незавершеного будівництва - лабораторно-експериментальний корпус, місце знаходження якого: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8 (об'єкт) і зобов'язується прийняти цей об'єкт і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі (п. 1.1. договору).

У відповідності до пунктів 1.2.-1.6. договору об'єкт продано для завершення його будівництва з можливою зміною його первісного призначення протягом чотирьох років з моменту підписання цього договору. Право власності на об'єкт переходить до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі. Згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 20.05.2004 р. № 128, початкова вартість продажу об'єкта на аукціоні з урахуванням податку на додану вартість становить 999 843,60 грн. Згідно з протоколом аукціону від 08.10.2004 р. № 1, затвердженим наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 11.10.2004 р. № 343, остаточна ціна продажу об'єкта з урахуванням податку на додану вартість становить 1 099 828,00 грн. Вказаний в цьому договорі об'єкт продано за 1 099 828,00 грн.

Також, умовами договору, а саме пунктом 5.4 передбачено, що покупець зобов'язаний завершити будівництво об'єкта з можливою зміною його первісного призначення протягом чотирьох років з моменту підписання цього договору. Покупець зобов'язаний питання відведення, купівлі або оренди земельної ділянки під об'єктом вирішити самостійно в установленому законом порядку (п. 5.8 договору).

У разі неможливості завершення будівництва об'єкта в установлений цим договором строк за наявності відповідних обґрунтувань строк завершення будівництва може бути змінений за спільним рішенням органу приватизації та органу місцевого самоврядування, про що укладається додатковий договір. Всі зміни та доповнення до договору здійснюються тільки в письмовій формі з наступним посвідченням таких змін та доповнень в органах нотаріату і реєстрацією у відповідних органах місцевого самоврядування у місячний термін з моменту підписання (п.11.2 та 11.3 договору).

За умовами пунктів 3.1. та 3.2. договору 31.12.2004 р. сторонами було підписано акт приймання-передачі об'єкта незавершеного будівництва державної власності № 1090 (а.с.14)

У подальшому, 15.01.2009 р. між сторонами було укладено договір №1010/1 про внесення зміні і доповнень до договору №1010 від 12.10.2004 р. купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва державної власності шляхом продажу на аукціоні (а.с.15).

За умовами вищезазначеного договору №1010/1, на виконання пункту 2 рішення Київської міської ради від 27.11.2008 р. № 647/647 "Про надання дозволу приватному підприємству "Аметістум" на продовження строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва - лабораторно-експериментального корпусу на вулиці Алма-Атинській, 8 у Дарницькому районі міста Києва" та відповідно до Закону України "Про основи містобудування" внесено зміни до п. 5.4. Договору купівлі-продажу № 1010 від 12.10.2004 р..

Пункт 5.4. викладено у наступній редакції: «Завершити будівництво об'єкта з можливою зміною його первісного призначення до 12 жовтня 2012 року. Документом, що підтверджує закінчення будівництва є Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта».

Позивач звертався до Київської міської ради із відповідним клопотанням про надання земельної ділянки в користування (оренду), без зміни цільового використання, розгляд якого завершився у вересні 2009 року. Про результати розгляду вказаного клопотання, позивачу було повідомлено листом №03-473/27094 від 16.09.2010 р. з Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), згідно з даним листом позивача повідомлено про те, що клопотання № К-9518 від 05.04.2007 р. залишено без розгляду, у зв'язку із прийняттям нового порядку передачі в користування земельних ділянок у м. Києві.

Як зазначає позивач, для повторного звернення із клопотанням до Київської міської ради про надання в користування земельної ділянки, позивачу, згідно з новим порядком передачі в користування земельних ділянок у м. Києві, необхідно було подати разом із клопотанням нотаріально засвідчену згоду від попереднього землекористувача, яким на дату звернення був Державний аварійно-технічний центр ДП "НАЕК "Енергоатом". Однак, ДП "НАЕК "Енергоатом" у листі №2685/28 від 20.02.2015 р. (а.с. 27) повідомило, що повернуло оригінал Державного акта на право користування землею (П-КВ №007316) до Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації з метою його скасування.

Також, позивач зазначає, що звертався до Київської міської ради із проханням розглянути на сесії питання, щодо припинення Державному аварійно-технічному центру ДП "НАЕК "Енергоатом" права користування земельною ділянкою, на яке отримало лист №05707-3062 від 27.02.2015 (а.с. 28) Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), відповідно до якого, станом на 27.02.2015 р. рішення Київською міською радою про припинення права постійного користування земельною ділянкою не приймалось.

Окрім того, позивач зазначає, що тривалий час не мав можливості отримати проектно-кошторисну і виконавчу документацію на об'єкт незавершеного будівництва, оскільки неодноразові звернення до відповідача і до колишнього балансоутримувача - Державного аварійно-технічного центру ДП "НАЕК "Енергоатом" залишились без задоволення, у зв'язку із чим, позивач був змушений самостійно, за власні кошти, вживати заходів щодо відновлення відповідної документації за допомогою ТОВ "Інноваційне будівельне проектування", з яким було укладено Договір від 31.01.2011 р. Укладаючи договір купівлі-продажу, позивач сподівався на отримання частини коштів, необхідних для інвестування в об'єкт незавершеного будівництва від кредитних установ, однак, через затримку, допущену з боку Київської міської ради, укладення договору оренди земельної ділянки, жоден із банків, із яким було досягнуто попередньої згоди про кредитування, не погодився надати відповідний кредит, що істотно вплинуло на виконання позивачем своїх обов'язків за договором купівлі-продажу.

В строк до 12 жовтня 2012 року позивач завершити будівництво не зміг, посилаючись на те, що вживав необхідні заходи для його завершення, звернувся до суду з позовними вимогами про зміну пункту 5.4. договору № 1010 купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва та просив викласти його в наступній редакції «завершити будівництво об'єкта з можливою зміною його первісного призначення до 12 жовтня 2019 року».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив на те, що позивачем не надано доказів звернення до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, в яких повідомлялось про стан виконання договору купівлі-продажу та причини, що перешкоджали йому своєчасно завершити виконання взятих на себе зобов'язань за вищезазначеним договором. Також, не надано суду рішення органу місцевого самоврядування про надання згоди на внесення змін до договору купівлі - продажу об'єкта незавершеного будівництва щодо продовження строків будівництва.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Згідно з вимогами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" обов'язковими умовами приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є, зокрема, встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва.

Частиною 2 ст. 7 Закону України "Про приватизацію державного майна" передбачено, що Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим діють на підставі Закону України "Про Фонд державного майна України", цього Закону, інших законів України з питань приватизації. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцями об'єктів приватизації умов договорів купівлі-продажу.

Як вбачається з п. 3 ст.7 Закону України «Про приватизацію державного майна» та Положенням про регіональне відділення ФДМУ по м. Києву, регіональне відділення відповідно до покладених на нього завдань і межах своїх повноважень здійснює контроль за виконанням умов договорів купівлі-продажу.

Пунктами 2.1 та 2.2. наказу Фонду державного майна України «Про затвердження Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації» від 10.05.2012 № 631 передбачено, що державний орган приватизації здійснює плановий та позаплановий контроль за виконанням умов договору шляхом:

проведення перевірок безпосередньо на об'єкті приватизації або у господарському товаристві, акції (частки, паї) якого є об'єктом приватизації;

письмового запиту щодо стану виконання умов договору та подальшого опрацювання наданих власником об'єкта приватизації документів (документарний контроль).

Про проведення перевірки державний орган приватизації письмово повідомляє (не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку її проведення) шляхом направлення рекомендованого листа, окрім іншого, власнику (якщо об'єктом приватизації є об'єкт малої приватизації або єдиний майновий комплекс).

Як видно зі змісту договору № 1010, за умовами п. 5.4 договору одним з обов'язків покупця є завершення будівництва об'єкта з можливою зміною його первісного призначення протягом чотирьох років з моменту підписання договору. Тобто, термін закінчення будівництва об'єкта за договором від 12.10.2004 року №1010, було встановлено до 12.10.2008 року.

Внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна здійснювалось відповідно до вимог Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу затвердженого наказом ФДМУ від 29.10.1998 № 2041 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.1998 за № 717/3157; Наказ № 2041 втратив чинність на підставі Наказу Фонду державного майна № 605 від 03.05.2012, яким було затверджено Порядок внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна).

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення Київської міської ради від 27.11.2008 р. № 647/647 «Про надання дозволу приватному підприємству «Аметістум» на продовження строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва - лабораторно-експериментального корпусу на вулиці Алма-Атинській, 8 у Дарницькому районі міста Києва» та відповідно до Закону України «Про основи містобудування», між РВ ФДМУ по м. Києву та ПП «Аметістум» було укладено договір від 15.01.2009 року за № 1010/1 про внесення змін та доповнень до договору від 12.10.2004 року № 1010. Термін закінчення будівництва об'єкта за договором № 1010/1 було встановлено до 12.10.2012 року.

Крім того, виконання будівельних робіт мало бути виконане ПП «Аметістум» згідно з графіком поетапного виконання проектних та будівельних робіт (додаток до договору від 15.01.2009 за №1010/1) та п.2 договору № 1010/1.

Листом від 09.01.2013 року Регіональне відділення ФДМУ по м. Києву за № 30-03/166 попередило ПП «Аметістум» про проведення перевірки та необхідності надання відповідних документів для складання актів перевірки.

Регіональне відділення ФДМУ по м. Києву листом від 15.02.2013 за № 30-03/1833 направило на адресу ПП «Аметістум» акт перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 12.10.2004 №1010 та договору від 15.01.2009р. №1010/1 з проханням підписати зазначений акт (у двох примірниках) та повернути на адресу регіонального відділення.

У разі незгоди власника або керівника підприємства з висновками, зробленими представником державного органу приватизації в акті, їх оскарження здійснюється згідно з наказом Фонду державного майна України від 07 квітня 2005 року № 878 «Про затвердження Порядку оскарження результатів перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта приватизації у державному органі приватизації», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 квітня 2005 року за № 436/10716. Відповідно до п. 2.1 вказаного Порядку, заяв щодо оскарження акту перевірки з боку заявника - ПП «Аметістум» - на адресу РВ ФДМУ по м. Києву не надсилались.

В подальшому, листами від 01.03.2013 за № 30-03/2526 та від 14.03.2013 за № 30-03/3071 регіональне відділення звернулось до ПП «Аметістум» з нагадуванням повернути підписаний акт перевірки, проте вказані листи були залишені без належного реагування.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва» приватизація об'єктів незавершеного будівництва здійснюється органами приватизації, у тому числі за участю уповноважених ними юридичних осіб шляхом, в тому числі, продажу на аукціоні, за конкурсом.

Згідно з ст.11 Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва» договори купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва (в тому числі разом із земельною ділянкою) у разі приватизації підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва» обов'язковими умовами приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є, в тому числі, встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва. У разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору.

За приписами ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна» при приватизації об'єкта державної власності шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. Укладення та внесення змін до договорів купівлі-продажу здійснюється відповідно до вимог законодавства. Зміни, що вносяться до договорів купівлі-продажу, укладених у процесі приватизації, здійснюються в порядку, що затверджується Фондом державного майна України. Виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об'єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є, в тому числі невиконання або неналежне виконання умов продажу об'єкта і зобов'язань покупця щодо основних напрямів розвитку і функціонування приватизованого об'єкта. У договорі купівлі-продажу чітко визначаються критичні значення неналежного виконання виключних умов (строк, відсоток виконання). Строк виконання зобов'язань, визначених у договорі купівлі-продажу, не повинен перевищувати п'яти років. На вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Процедуру внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, укладених державними органами приватизації визначає Порядок внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затверджений наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 №605 (порядок).

Відповідно до п.1.2. Порядку № 605, внесення змін до договору купівлі-продажу державного майна (далі - договір купівлі-продажу) здійснюється шляхом укладання між державним органом приватизації (далі - орган приватизації) та власником об'єкта приватизації (далі - власник) договору про внесення змін до договору купівлі-продажу (далі - договір про внесення змін).

Порядок підготовки проекту договору про внесення змін визначений у главі IV Порядку.

Так, проект договору про внесення змін готується з урахуванням вимог чинного на час його укладання законодавства. Він має також ураховувати чинність вимог законодавства щодо інших умов договору купівлі-продажу, до якого вносяться зміни.

Якщо ініціатором внесення змін до договору купівлі-продажу виступає власник, то пропозиції щодо внесення зазначених змін подаються ним у листі, що направляється органу приватизації, з яким укладався договір купівлі-продажу, за його місцезнаходженням.

Орган приватизації в двотижневий строк з моменту надходження пропозицій щодо внесення змін до договору купівлі-продажу у разі відсутності всіх необхідних документів для прийняття остаточного рішення визначає перелік таких документів і повідомляє про це заявника листом.

До переліку цих документів можуть належати: техніко-економічне обґрунтування внесення змін до договору купівлі-продажу; уточнений бізнес-план розвитку підприємства в частині інвестиційних зобов'язань; звіт про стан виконання договірних умов на день подання пропозиції про внесення змін до договору купівлі- продажу та підтверджувальні документи; проект договору про внесення змін до договору купівлі-продажу; письмова згода з проектом договору про внесення змін керівника товариства, пакет акцій якого був об'єктом купівлі-продажу (відповідно до статуту - письмова згода керівника, рішення правління або загальних зборів, засвідчені печаткою).

У разі внесення змін до договорів купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва щодо продовження строків будівництва заявник, крім документів, визначених у цьому пункті, повинен надати рішення органу місцевого самоврядування про відповідну згоду.

Відповідно до п. 4.5.-4.6 зазначеного Порядку у двадцятиденний строк після одержання від власника всіх потрібних документів їх розглядає орган приватизації. Якщо зауваження відсутні, то договір про внесення змін підписується органом приватизації. За наявності зауважень щодо поданих документів або обґрунтованої незгоди з поданою пропозицією про внесення змін до договору купівлі-продажу орган приватизації у двотижневий строк готує і направляє заявнику протокол розбіжностей. Повторний розгляд доопрацьованих документів здійснюється відповідно до вимог цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, листом від 13.06.2014 за №30-03/6304 (а.с.26) регіональне відділення повідомляло ПП «Аметістум» про відсутність правових підстав для внесення змін до договору купівлі-продажу №1010 в частині продовження строків будівництва у зв'язку із відсутністю рішення органу місцевого самоврядування про відповідну згоду (в даному випадку рішення Київської міської ради про згоду на продовження строку завершення будівництва зазначеного об'єкта).

В матеріалах справи відсутні належні докази наявності рішення органу місцевого самоврядування про згоду на внесення змін до договору купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва щодо продовження строків будівництва.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи положення п. 4.3. Порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 №605, за відсутності такого рішення органу місцевого самоврядування, у регіонального відділення ФДМУ по м. Києву відсутні правові підстави для продовження терміну завершення будівництва об'єкта приватизації.

Необґрунтованими є доводи скаржника про те, що останній звертався до відповідача із заявами №10/10 від 10.10.2012, №05/11/12 від 05.11.2012, №24/07/13 від 24.07.2013, №23/05 від 23.05.2014 та №30/06 від 30.06.2015, в яких повідомляло про стан виконання договору купівлі-продажу і причини, що не залежать від його волі та які перешкоджають завершити виконання відповідних зобов'язань взятих за умовами договору, в зв'язку з чим просило Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву погодити внесення змін до договору купівлі-продажу, оскільки до матеріалів справи не надавались докази направлення листів №10/10 від 10.10.2012 р., №05/11/12 від 05.11.2012 р., №24/07/13 від 24.07.2013 р. та №30/06 від 30.06.2015 р. в суді першої інстанції на адресу відповідача, тому не можуть бути прийнятті до уваги в якості належних та допустимих доказів здійснення позивачем пропозиції щодо внесення змін до спірного договору купівлі-продажу. Також, безпідставним є посилання представника апелянта на те, що суд першої інстанції неправомірно відмовив в задоволенні клопотання про відкладення слухання справи для надання відповідних доказів, оскільки позивач не зазначив поважності причин неможливості надання вищевказаних доказів завчасно разом з додатками до позовної заяви.

Крім того, доводи апелянта стосовного того, що останній заявляв усне клопотання про відкладення розгляду справи в суді першої інстанції для надання відповідних доказів, що судом задоволено не було, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки позивач не зазначив поважності причин ненадання вищевказаних доказів заздалегідь разом з додатками до позовної заяви.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем не надано доказів надання до суду першої інстанції рішення органу місцевого самоврядування про надання згоди на внесення змін до договору купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва щодо продовження строків будівництва, тому відповідно до положення п. 4.3. Порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 №605, за відсутності такого рішення органу місцевого самоврядування, відсутні підстави для продовження терміну завершення будівництва об'єкта приватизації.

Стосовно доводів апелянта щодо істотних змін обставин, що є підставою для внесення змін до договору купівлі-продажу, колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на наступне.

Пунктами 1 та 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що уразі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю всіх умов у сукупності, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільним кодексом України.

Метою зміни договору у зв'язку з істотною зміною обставин є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни обставин, що не залежать від волі сторін. Зміна обставин вважається істотною, якщо вони змінилися настільки, що якщо сторони могли це передбачити, вони не уклали договір або уклали б його на інших умовах.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скаржником не було доведено належними та допустимим доказами наявності обставин і підстав, з якими закон пов'язує можливість внесення змін до договору.

Необґрунтованими є посилання позивача на те, що він, укладаючи договір купівлі-продажу майна, сподівався на отримання частини коштів, необхідних для інвестування в об'єкт незавершего будівництва від кредитних установ, однак, через затримку, допущену з боку Київської міської ради, укладання договору оренди земельної ділянки, жоден з банків не погодився надати відповідний кредит, що істотно вплинуло на виконання позивачем своїх обов'язків за договором купівлі-продажу, оскільки позивач є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність відповідно до ст. 42 ГК України самостійно і на власний ризик, з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже, укладаючи договір купівлі - продажу об'єкта незавершего будівництва державної власності шляхом продажу на аукціоні № 1010 та внесення змін і доповнень до нього, в частині строку завершення будівництва об'єкта з можливою зміною його первісного призначення позивач повинен був виходити з власних можливостей та не може посилатись на невиконання перед ним договірних зобов'язань третіх осіб, що могли стати його контрагентами.

Стосовно додаткових документів, які позивач надав через відділ документального забезпечення до Київського апеляційного господарського суду, колегія суддів зазначає, що листи РВ ФДМУ №30-03/10097 від 21.10.2012, №30-03/11206 від 13.11.2012, №30-03/11763 від 22.10.2013р., №30-03/6304 від 13.06.2014р. не можуть бути прийняті як належні докази, оскільки позивач, відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України не навів беззаперечних підстав неможливості подання відповідних доказів в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем вищезазначені листи, в обґрунтування апеляційний вимог, надав лише до суду апеляційної інстанцій, як окреме клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17 травня 2011 року «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що відповідно до частини першої статті 101 ГПК апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами.

Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що вищезазначені листи не можуть бути прийняті як доказ, оскільки позивач відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України не доводів неможливості подання їх в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 07.11.2016 року у справі № 910/16676/16, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Аметістум" на рішення господарського суду міста Києва від 07.11.2016 року у справі № 910/16676/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 07.11.2016 року у справі № 910/16676/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/16676/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко