Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"30" січня 2017 р. справа № 927/1161/16

Позивач: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», вул. Любецька, 68, м. Чернігів, Чернігівська область, 14021

Відповідач: Ічнянська районна державна адміністрація,

площа ОСОБА_1, 1, м. Ічня, Ічнянський район, Чернігівська область, 16700

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 19254,16 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 173 від 22.12.2015, представник.

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № 1 від 28.12.2016, представник

В судовому засіданні 30.01.2017 р. після закінчення оголошеної перерви в судовому засіданні 16.01.2017 року, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» подано позов до Ічнянської районної державної адміністрації про стягнення 26426,86 грн. заборгованості, з якої 9140,52 грн. сума основного боргу за поставлений природний газ за період з січня 2015 року по березень 2015 року, 16048,43 грн. сума інфляційних втрат за період з лютого 2015 року по жовтень 2016 року та 1237,91 грн. трьох відсотків річних за період з 03.02.2015 по 30.11.2016. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № ТП-Б-4-І на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом від 23.01.2015 року та додаткових угод до нього.

Відповідач відзивом на позов та представник відповідача у судовому засіданні 16.01.2017, проти заявленого позову заперечив частково, зазначивши що сума боргу заявлена позивачем до стягнення є завищеною, а розрахунок заборгованості складений з допущенням помилок. Так відповідач зауважив, що позивачем не було враховано часткову сплату відповідача на суму 5430,00 грн. згідно платіжного доручення № 29 від 13 грудня 2016 року. Відповідач ствердив, що сума боргу за договором № ТП-Б-4-І від 23.01.2015 року, з урахуванням часткової сплати проведеної відповідачем 13.12.2016, складає 3710,52 грн. Наявність заборгованості перед позивачем пояснив відсутністю достатніх коштів на рахунках та вказав на те, що Ічнянська районна державна адміністрація є бюджетною установою, що фінансується виключно за рахунок надходжень з Державного бюджету України. При цьому відповідач просив суд врахувати, що умовами договору від 23.01.2015 № ТП-Б-4-І не передбачено такого виду відповідальності як стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошових зобовязань (а.с.41-44).

Відповідач після закінчення оголошеної перерви у судове засідання 30.01.2017 року не зявився, повноважного представника не направив, будь- яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.50).

30.01.2017 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог в частині основного боргу на суму 7172,70 грн., у звязку із задоволенням прохання відповідача про зарахування оплати в сумі 5430,00 грн. за договором № 0942041РОVBB016 від 12.12.2016 та переплати в сумі 1742,70 грн. за договором № ТП-Б-5-І від 02.01.2014 в рахунок погашення заборгованості за договором № ТП-Б-4-І від 23.01.2015 року. Позивач пояснив,що підставою для зарахування 7172,70 грн. в рахунок заборгованості за спірним договором був лист-звернення відповідача від 17.01.2017 за № 01-25/138 (а.с.51-52). В іншій частині позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача на його користь 1967,82 грн. основного боргу, 16048,43 грн. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та 1237,91 грн. трьох відсотків річних за заявлені періоди.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст. 5 цього кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї -небудь права і охоронювані законом інтереси.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, перевіривши повноваження особи, що підписала подану заяву, суд дійшов до висновку, що заява про зменшення позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиїх небудь прав і охоронюваних законом інтересів, таким чином підлягає задоволенню. Суд продовжив розгляд справи з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд, -

ВСТАНОВИВ :

23 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» (надалі позивач, постачальник) та Ічнянською районною державною адміністрацією (надалі відповідач, споживач) було укладено договір № ТП-Б-4-І на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом, за умовами якого постачальник зобовязався постачати споживачу (ДК 016-2010 код 06.20.1) газ природній, скраплений, або в газоподібному стані (газ природній) в обсягах і порядку, передбаченому договором для забезпечення потреб споживача, а споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та умовах, передбачених договором (п. 1.1 договору) (а.с.10-13).

Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (надалі пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку № 1 до договору (п. 1.2 договору) (а.с.14).

Пунктом 2.1 договору визначено, що договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку № 2 до договору, згідно якого протягом 2015 року постачальник здійснює постачання природного газу споживачу для власного споживання в обсязі 7,5 тис. куб. м, у тому числі по місяцях та кварталах: у січні 2015 року 3,5 тис.куб.м., у лютому 2015 року 2,5 тис.куб.м., у березні 2015 року 1,5 тис.куб.м. (всього у І кварталі 2015 року 7.5 тис.куб.м.)(а.с.14). Споживач має право на зміну в установленому порядку договірних величин споживання (п.5.4.2 договору).

Облік обсягів газу, що поставляється на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 618, зареєстрованого в МЮУ 26.01.2006 за № 67/11941 (п. 3.2 договору). Кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності обєктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до договору (п. 3.3 договору). На підставі обсягів вимірювання газу вузлами обліку складаються щомісячно акти приймання передачі газу (п. 3.5 договору).

Пунктом 2.6 договору, сторони визначили, що послуги з постачання природного газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до договору (п. 2.6 договору). Акти приймання передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (п. 2.9 договору).

Відповідно до приписів п. 4.1 договору розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюються Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Згідно п. 4.2 договору ціна за 1000 куб.м. природного газу складає: - 5900,00 грн., крім того ПДВ 1180,80 грн., без врахування вартості транспортування газу по території України відповідно до постанови НКРЕКП; - 45,30 грн., крім того ПДВ 9,06 грн. тариф на постачання природного газу згідно постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014; - 47,30 грн., крім того ПДВ 9,46 грн. вартість транспортування 1000,0 м. куб. газу магістральними мережами згідно постанови НКРЕ № 786 від 30.05.2014; - 118,48 грн., крім того ПДВ 23,60 грн. цільова надбавка 2% на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (розділ ХІV, глава 4); -319,40 грн., крім того ПДВ 63,88 грн. тариф на послуги з транспортування природного газу розподільними газопроводами згідно постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014. Разом до сплати за 1000,00 м. куб. газу 7716,00 грн., в тому числі ПДВ 1286,00 грн.

Додатковою угодою від 01 лютого 2015 року за № 1 про внесення змін до типового договору № ТП-Б-4-І від 23.01.2015, сторони виклали пункт 4.2 договору в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, становить: - 5700,00 грн., крім того ПДВ 1140,00 грн., без врахування вартості транспортування газу по території України відповідно до постанови НКРЕКП; - 45,30 грн., крім того ПДВ 9,06 грн. тариф на постачання природного газу згідно постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014; - 47,30 грн., крім того ПДВ 9,46 грн. вартість транспортування 1000,0 м. куб. газу магістральними мережами згідно постанови НКРЕ № 786 від 30.05.2014; - 114,00 грн., крім того ПДВ 22,80 грн. цільова надбавка 2% на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (розділ ХІV, глава 4); -319,40 грн., крім того ПДВ 63,88 грн. тариф на послуги з транспортування природного газу розподільними газопроводами згідно постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014. Разом до сплати за 1000,00 м. куб. газу 7471,20 грн., в тому числі ПДВ 1245,20 грн. Дана додаткова угода вважається укладеною з дати її підписання і поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 лютого 2015 року (а.с.15).

01 березня 2015 року сторони уклали додаткову угоду № 2 до типового договору № ТП-Б-4-І від 23.01.2015, якою змінили пункт 4.2 договору, виклавши його у новій редакції: ціна за 1000 куб.м. природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, становить: - 8900,00 грн., крім того ПДВ 1780,00 грн., без врахування вартості транспортування газу по території України відповідно до постанови НКРЕКП; - 45,30 грн., крім того ПДВ 9,06 грн. тариф на постачання природного газу згідно постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014; - 47,30 грн., крім того ПДВ 9,46 грн. вартість транспортування 1000,0 м. куб. газу магістральними мережами згідно постанови НКРЕ № 786 від 30.05.2014; - 178,00 грн., крім того ПДВ 35,60 грн. цільова надбавка 2% на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ; -319,40 грн., крім того ПДВ 63,88 грн. тариф на послуги з транспортування природного газу розподільчими газопроводами згідно постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014. Разом до сплати за 1000,00 м. куб. газу 11388,00 грн., в тому числі ПДВ 1898,00 грн. Дана додаткова угода вважається укладеною з дати її підписання і поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 березня 2015 року (а.с.15).

Сторони домовились, що ціна газу розрахована відповідно до п. 4.1 та 4.2 договору, є обовязковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами договору (п.4.4 договору).

Договір № ТП-Б-4-І на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом від 23 січня 2015 року набув чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками сторін і поширюється на відносини між сторонами, що фактично склались з 01 січня 2015 року і діє в частині поставки газу до 31 березня 2015 року, а в частині розрахунків за газ до їх повного здійснення (п.10.1 договору).

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2015 року з 01.01.2015 по 31.01.2015 Ічнянською дільницею з експлуатації газового господарства Бахмацького УЕГГ ПАТ «Чернігівгаз» протранспортовано, а Ічнянською районною державною адміністрацією прийнято в загальному обсязі 4,244 тис. куб.м. природного газу, у лютому 2015 року з 01.02.2015 по 28.02.2015 2,533 тис. куб.м. природного газу, у березні 2015 року з 01.03.2015 по 31.03.2015 0,289 тис. куб. м. природного газу, про що Ічнянською ДЕГГ Бахмацького УЕГГ ПАТ «Чернігівгаз» та Ічнянською районною державною адміністрацією складено акти приймання передачі протранспортованого природного газу за січень березень 2015 року (а.с .19-20).

На виконання умов договору від 23.01.2015 за № ТП-Б-4-І, між постачальником та споживачем складено акти приймання передачі природного газу від 31.01.2015 № ЧН000004525, від 28.02.2015 № ЧН000007192, від 31.03.2015 № ЧН000008293, згідно яких позивачем у січні 2015 року було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ обсягом 4,244 тис. куб.м. загальною вартістю 32746,70 грн., у лютому 2015 року 2,533 тис.куб.м. загальною вартістю 18924,54 грн., у березні 2015 року 0,289 тис.куб.м. вартістю 3291,13 грн. Всього у період з січня 2015 року по березень 2015 року позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ обсягом 7,066 тис.куб.м. на загальну суму 54962,37 грн. (а.с.16-18).

У відповідності до п. 5.3.3. договору на відповідача покладено обовязок оплачувати позивачеві вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 09:00 год. першого місяця до 09:00 год. першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 договору. Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу (п. 4.5 договору).

Оплата вартості послуг з постачання природного газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (п. 4.7 договору).

Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання природного газу протягом періоду оплати відповідно до додатка 2 до договору. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла в попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 01 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.4.6 договору).

Пунктом 4.8 договору сторони погодили, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг з постачання газу сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, укладають графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти отримані від споживача за газ у поточному періоді зараховувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Згідно вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач частково розрахувався за поставлений природний газ у січні - березні 2015 року на загальну суму 45821,85 грн., що підтверджується належним чином завіреними копіями платіжних доручень та банківською випискою по рахунку позивача (а.с.30-33). Решту вартості послуг за поставлений у спірному періоді природній газ на суму 9140,52 грн. (54962,37 грн. 45821,85 грн.) відповідач не оплатив.

Позивач звертався до відповідача з листом претензією від 30.11.2016 за № Сr-ПЯ-5168-1116 про сплату заборгованості в сумі 9140,52 грн. за поставлений природний газ у період з січня 2015 року по березень 2015 року на підставі договору від 23.01.2015 за № ТП-Б-4-І. Вказана претензія була отримана відповідачем 02.12.2016 року та залишена останнім без відповіді та виконання (а.с.22).

Таким чином, на момент звернення до суду з даним позовом сума основної заборгованості відповідача за договором № ТП-Б-4-І від 23.01.2015 становила 9140,52 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2017 року відповідач звернувся до позивача листом № 01-25/138, згідно якого просив останнього зарахувати оплату в сумі 5430,00 грн. за договором № 0942041РОVВВ016 від 12.12.2016 та переплату в сумі 1742,00 грн. за договором № ТП-Б-5-1 від 02.01.2014 в рахунок погашення заборгованості за договором № ТП-Б-4-І від 23.01.2015, неналежне виконання умов якого стало підставою звернення до суду з даним позовом (а.с.52).

Враховуючи задоволення позивачем прохання відповідача та зарахування 7172,00 грн. в рахунок заборгованості за спірним договором, ним було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог в частині основного боргу, згідно якої останній просив суд стягнути на свою користь 1967,82 грн. основного боргу, 16048,43 грн. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та 1237,91 грн. трьох відсотків річних за заявлені періоди.

Заява позивача про зменшення позовних вимог була задоволена судом, розгляд справи продовжено з урахуванням прийнятої заяви.

Виходячи із змісту ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 1237,91 грн. трьох відсотків річних за період з 03.02.2015 по 30.11.2016 та 16048,43 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2015 року по жовтень 2016 року.

Відповідач проти нарахування та стягнення відсотків річних та інфляційних втрат заперечив, посилаючись на те, що умовами договору № ТП-Б-4-І від 23.01.2015 не передбачено такого виду відповідальності як стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних за порушення грошових зобовязань.

Судом відхилено заперечення відповідача, оскільки нарахування та стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків за порушення грошового зобовязання здійснюється на підставі дії прямої норми Закону, а саме, ст. 625 Цивільного кодексу України. Інфляційні втрати та три відсотка річних не являються штрафними санкціями. Так, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у звязку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в період прострочки виконання договірного зобовязання. Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач порушив умови договору, взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, суд, перевіривши розрахунок позивача, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу, трьох відсотків річних та інфляційних втрат в повному обсязі в сумі 1967,82 грн., 1237,91 грн. та 16048,43 грн. відповідно.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Ічнянської районної державної адміністрації (16700, Чернігівська область, Ічнянський район, м. Ічня, площа ОСОБА_1, 1, , з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Любецька, 68, , р/р НОМЕР_1 в АБ «Кліринговий дім», МФО 300647) 1967,82 грн. основного боргу, 1237,91 грн. трьох відсотків річних, 16048,43 грн. інфляційних витрат та 1378,00 грн. судового збору.

3.. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 01.02.2017.

Суддя І.Г.Мурашко