ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2017 р. Справа № 925/1544/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистрибюшн ОСОБА_1», м. Київ, вул. Закревського, 16

до приватного підприємства «ДЕНТОН», Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Пушкіна, буд. 6Б (для листування: м. Черкаси, вул. Сурікова, 10/1, оф. 200)

про стягнення 51 437,70 грн. заборгованості, інфляційних та річних,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодистрибюшн ОСОБА_1» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «ДЕНТОН» про стягнення заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки №8628-25/2015 від 30.09.2015р., в розмірі 51 437,70 грн., в тому числі:

39 997,98 грн. основного боргу,

8 074,11 грн. 24% річних,

3 365,61 грн. інфляційних збитків,

та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити. В попередньому судовому засіданні повідомив, що відповідач після звернення позивача до суду сплатив частково заборгованість в розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується поданою в справу випискою по особовому рахунку позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позов не надав, представника у судове засідання не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності відповідачем відповідає адресі, вказаній в реєстраційних документах відповідача та у витягу з ЄДР.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

30.09.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Автодистрибюшн ОСОБА_1» (Постачальником Позивач по справі), в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, та приватним підприємством «ДЕНТОН» (Покупцем Відповідач по справі), в особі ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, було укладено договір поставки №8628-25/2015 (далі Договір, а.с. 11-13), за умовами якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти Покупцю визначені цим Договором запчастини та експлуатаційні матеріали (далі товар), а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймати товар та оплачувати його (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження товару, загальна кількість, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці за цим Договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та товарних накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на товар, які є невідємною частиною Договору та остаточно узгоджується Сторонами на кожну окрему партію товару.

Відповідно до п. 8.2. Договору Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2015р.

Відповідно до п. 2.1. Договору погодження сторонами кількості, номенклатури, асортименту та ціни товару відбувається за їх взаємною згодою шляхом переговорів та фіксується в рахунках на оплату або в накладних про відвантаження, що являються невідємними складовими даного Договору, без складання специфікацій. Покупець, підписуючи документ про відвантаження (накладна, товарно-транспортна накладна), виявляє згоду на прийняття товару відповідно до попередньої домовленості із Постачальником та позбавляє права заявляти претензії щодо невідповідності поставленого товару за кількістю, номенклатурою, асортиментом, ціною попередній домовленості із Постачальником. Уповноважуючи певну особу на прийняття товару від Постачальника Покупець автоматично уповноважує таку особу підписувати відповідні товарно-супровідні документи на товар.

Відповідно до п. 2.2. Договору товар за домовленістю сторін продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній. У разі відстрочення платежу товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування (відстрочення) включно.

Відповідно до п. 3.1. Договору оплата згідно Договору здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальнику. При здійсненні оплати Покупець вказує наступні реквізити: номер та дату підписання Договору, по якому відбувається поставка продукції з посиланням на виставлений Постачальником рахунок-фактуру.

Відповідно до п. 3.2. Договору сторони домовились, що в разі прострочення платежу з боку Покупця Постачальник має право припинити подальші відвантаження Покупцю до отримання повної оплати за відвантаженим, але не оплаченими в строк партіями товару, а також перейти до роботи з Покупцем на умовах 100% попередньої оплати.

На виконання умов Договору Постачальник в період з 12.01.2016р. по 03.02.2016р. здійснив поставку, а Покупець прийняв товар автозапчастини на загальну суму 39 997,98 грн., що підтверджується накладними та товаро-транспортними накладними:

- накладна №SI від 12.01.2016р. (а.с. 15) та товарно-транспортна накладна №SНР від 12.01.2016р. (а.с. 16) на суму 2 519,40 грн.;

- накладна №SI від 29.01.2016р. (а.с. 18) та товарно-транспортна накладна №SНР від 29.01.2016р. (а.с. 19) на суму 11 342,46 грн.;

- накладна №SI від 29.01.2016р. (а.с. 21) та товарно-транспортна накладна №SНР від 29.01.2016р. (а.с. 22) на суму 18 633,48 грн.;

- накладна №SI від 03.02.2016р. (а.с. 24) та товарно-транспортна накладна №SНР від 03.02.2016р. (а.с. 25) на суму 7 502,64 грн.

В день поставок Покупцю було виставлено рахунки на оплату відвантаженого товару:

- рахунок №S від 12.01.2016 на суму 2 519,40 грн. (а.с. 14);

- рахунок №S від 29.01.2016 на суму 11 342,46 грн. (а.с. 17);

- рахунок №S від 29.01.2016 на суму 18 633,48 грн. (а.с. 20);

- рахунок №S від 03.02.2016 на суму 7 502,64 грн. (а.с. 23).

Покупець заборгував за поставлений товар (автозапчастини) Постачальнику 39 997,98 грн.

Невиконання Покупцем взятих на себе зобовязань стало підставою для звернення Постачальника до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

На момент розгляду справи відповідач частково сплатив 6 000,00 грн. основного боргу.

Доказів погашення боргу чи пропозицій по його погашенню відповідач не надав.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 Цивільного кодексу України.

За правовою природою договір поставки від 30.09.2015р. №8628-25/2015 є договором поставки і відповідає вимогам статті 712 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки від 30.09.2015р. №8628-25/2015 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 Цивільного кодексу України).

Позивач в період з 12.01.2016р. по 03.02.2016р. здійснив поставку, а Відповідач прийняв товар автозапчастини на загальну суму 39 997,98 грн., що підтверджується накладними, товаро-транспортними накладними та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості та асортименту отриманого товару не заявлено.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар, який визначений п. п. 2.2. Договору товар за домовленістю сторін продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній. У разі відстрочення платежу товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтер мінування включно.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки товару, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав на момент звернення з позовом і провів часткову оплату в розмірі 6 000,00 грн. за отриманий товар після звернення позивача з позовом до суду. Заяв про зменшення позовних вимог чи про відмову від позову в частині стягнення основного боргу позивач суду не надав.

Оплата прийнята позивачем. Провадження в справі в частині стягнення 6 000,00 грн. основного боргу належить припинити за відсутністю предмету спору на підставі ст. 80 п. 1-1 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на 17.11.2016р. між сторонами підписано акт звірки заборгованості на суму 39997,98 грн. на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 33 997,98 грн. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3. Договору на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобовязання боржник, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 24 (двадцять чотири) відсотки річних від простроченої суми.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі вказаних вимог Позивачем нараховано Відповідачу 3 365,61 грн. інфляційних за період з 04.02.2016р. по 06.12.2016р. включно, та 8 074,11 грн. - 24% річних за період прострочення з 04.02.2016р. по 06.12.2016р. включно, які просить стягнути з відповідача.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон» за період з 04.02.2016р. по 06.12.2016р. Розрахунок виконано невірно. Стягненню підлягає 3 365,61 грн. інфляційних збитків та 8 052,05 грн. - 24% річних на користь Позивача за спірний період. В решті вимог відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1 378 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85, 80 п. 1-1 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з боржника приватного підприємства «ДЕНТОН», Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Пушкіна, 6Б (для листування: м. Черкаси, вул. Сурікова, 10/1, оф. 200), , номер рахунку в банку невідомий

на користь кредитора товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистрибюшн ОСОБА_1», м. Київ, вул. Закревського, 16, , номер рахунку в банку невідомий

33 997,98 грн. основного боргу за поставлений товар, 8 052,05 грн. 24% річних, 3 365,61 грн. інфляційних збитків та 1 378,00 грн. судового збору.

Провадження в частині стягнення 6 000,00 грн. основного боргу припинити за відсутністю предмету спору.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 31.01.2017р.

Суддя Г.М. Скиба