ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" січня 2017 р.Справа № 8/17-3839-2011
За позовом: Першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, в особі Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний банк „КИЇВ

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОГРЕСБУД-ІНВЕСТ

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОГРЕСБУД

3) Приватного підприємства „ПРОГРЕС-РИЕЛТ

4) Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРОГРЕС-СТРОЙ СУ №2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю „ПАЛЯНИЦЯ

про солідарне стягнення 67178689,88 грн.

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін:

від прокурора: не з`явився

від позивача Міністерства фінансів України: не з`явився

від позивача ПАТ „АКБ „Київ: не з`явився

від відповідача ТОВ „ПРОГРЕСБУД: не з`явився

від відповідача ПП „ПРОГРЕС-РИЕЛТ: не з`явився

від відповідача ТОВ „ПРОГРЕС-СТРОЙ СУ №2: не з`явився

від третьої особи ТОВ „ПАЛЯНИЦЯ: не з`явився

від скаржника ПАТ „Укргазбанк: ОСОБА_1, згідно довіреності №141 від 07.05.2015р.

від ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України: ОСОБА_2, згідно довіреності №20-22/59/20.3 від 19.02.2016р.

У судовому засіданні 30.01.2017р. приймали участь:

від прокурора: не з`явився

від позивача Міністерства фінансів України: не з`явився

від позивача ПАТ „АКБ „Київ: не з`явився

від відповідача ТОВ „ПРОГРЕСБУД: не з`явився

від відповідача ПП „ПРОГРЕС-РИЕЛТ: не з`явився

від відповідача ТОВ „ПРОГРЕС-СТРОЙ СУ №2: не з`явився

від третьої особи ТОВ „ПАЛЯНИЦЯ: не з`явився

від скаржника ПАТ „Укргазбанк: ОСОБА_1, згідно довіреності №141 від 07.05.2015р.

від ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: розглядається скарга ПАТ „Укргазбанк на дії ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у порядку ст.121-2 ГПК України по виконанню наказу суду від 30.03.2012р. по справі №8/17-3839-2011.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.11.2011р. по справі №8/17-3839-2011 у позові відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2011р. скасовано, позов задоволено частково, стягнуто солідарно з ТОВ „Прогресбуд - Інвест, ТОВ „Прогресбуд, ПП „Прогрес - Риелт, ТОВ „Прогрес - Строй СУ № 2 , на користь ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ 65087922,74 грн., з яких: 50000000 грн. заборгованості за кредитом, 11724935,40 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2464406,03 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 898581,31 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; в решті частині позову відмовлено. Стягнуто солідарно з відповідачів до Державного бюджету України 97170 грн. судового збору, у тому числі 32190 грн. за розгляд апеляційної скарги.

30.03.2012р. на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. були видані відповідні накази.

Ухвалою суду від 09.09.2015р. здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні №33439010, відкритому 16.07.2012р. постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на підставі наказу Господарського суду Одеської області від 30.03.2012р. у справі №8/17-3839-2011, а саме, змінено стягувача ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ на ПАТ АБ „Укргазбанк.

28.11.2016р. за вх.№2-6261/16 до суду надійшла скарга ПАТ „АБ „Укргазбанк на дії ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у порядку ст.121-2 ГПК України по виконанню наказу суду від 30.03.2012р. по справі №8/17-3839-2011, а 13.12.2016р. за вх.№30089/16 скаржник подав уточнення до скарги, з врахуванням якого просить суд визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення повідомлення від 17.10.2016р. №20.1-2/20 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; визнати недійсним повідомлення від 17.10.2016р. №20.1-2/20 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесеного Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу №8/17-3839-2011, виданого Господарським судом Одеської області 30.03.2012р. на примусове виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р.

Так, в обґрунтування скарги, скаржник вказує про те, що 28.09.2016р. ПАТ АБ „Укргазбанк звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду Одеської області від 30.03.2012р. 17.10.2016р. державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МУЮ винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі ч.2 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження, так як стягувачем до заяви не додано квитанцію про сплату авансового внеску. Натомість, скаржник вважає, що у відповідності до вимог Перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р., так як він надіслав заяву про примусове виконання до набрання чинності Законом №1404-VIII, виконавець мав відкривати провадження по ній за вимогами Закону України „Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999р.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Стосовно пропуску строку на подання даної скарги до суду скаржник вказує, що оскаржуване повідомлення державного виконавця надійшло до нього 03.11.2016р., однак, згідно внутрішніх інструкцій ПАТ „АБ „Укргазбанк після отримання банком процесуальних документів, відділ діловодства направляє їх до юридичного відділу. Відповідно до Положень про Правління ПАТ АБ „Укргазбанк рішення про звернення до суду приймає кредитний комітет банку. У звязку з тим, що засідання кредитного комітету, на якому було прийнято рішення про звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця відбулось 18.11.2016р., строк, передбачений ст.121-2 ГПК України було пропущено.

Подалі, у поясненнях від 10.01.2017р. за вх.№247/17 ПАТ „АБ „Укргазбанк вказав, що несвоєчасне подання скарги зумовлене помилкою представника банку, якому безпосередньо було доручено підготувати та подати скаргу у десятиденний строк.

Таким чином, у процедурі оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби законодавець передбачив спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою, відновлення яких, у разі їх пропуску, є можливим за умов дотримання вимог, передбачених ст. 53 ГПК України.

Відповідно до цієї норми процесуального права, а також згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012р. № 9, встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог ст.53 ГПК України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК України судом без виклику сторін виноситься ухвала.

Тобто, з вищенаведеного випливає, що питання про наявність чи відсутність підстав для відновлення пропущеного процесуального строку в будь - якому випадку має стати предметом судового дослідження в процесі розгляду скарги, а результати цього дослідження, в свою чергу, мають бути відображені у відповідному судовому акті.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи з поважності причин пропуску строку. За змістом ст. 53 ГПК України поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Розглянувши клопотання скаржника про відновлення пропущеного строку для подання скарги, суд, з врахуванням обовязковості виконання судових рішень, встановленої положеннями ст.4-5 ГПК України, доходить висновку щодо можливості його відновлення з врахуванням незначного строку його пропуску.

Згідно п.п.5, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як свідчать реєстр від 29.09.2016р., опис вкладення у цінний лист від 29.09.2016р., фіскальний чек №7743 від 29.09.2016р., ПАТ „АБ „Укргазбанк 29.09.2016р. надіслано ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України заяву №110/11458/2016 від 28.09.2016р. про примусове виконання наказу суду від 30.03.2012р. по справі №8/17-3839-2011.

03.11.2016р. за вх.№09/29742 до ПАТ „АБ „Укргазбанк надійшло повідомлення ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України за вих.№20.1-2/20 від 17.10.2016р. про повернення наказу суду від 30.03.2012р. по справі №8/17-3839-2011 стягувачу у звязку з відсутністю доказів сплати стягувачем авансового внеску у відповідності до п.8 ч.4 ст.4 Закону України „Про виконавче провадження.

За клопотанням від 10.01.2017р. за вх.№360/17 ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України подало до суду матеріали виконавчого провадження №592/20 по примусовому виконанню наказу суду від 30.03.2012р. по справі №8/17-3839-2011, із яких вбачається, що заяву стягувача відділ ДВС отримав 06.10.2016р.

Закон України „Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. набув чинності 05.10.2016р., однак, для поштового пересилання ПАТ „АБ „Укргазбанк подано заяву про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 30.03.2012р. по справі №8/17-3839-2011 - 29.09.2016р., тобто, до набрання чинності Законом України „Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р.

Отже, так як положення Закону України „Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999р. не вимагають при поданні заяви про примусове виконання рішення суду одночасного подання доказів сплати авансового внеску, є неправомірним винесення ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України повідомлення від 17.10.2016р. №20.1-2/20 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Згідно п.9.13. Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, знайшли своє підтвердження обставини, викладені у скарзі стосовно порушення державною виконавчою службою положень Закону України „Про виконавче провадження, а саме, щодо незаконного винесення повідомлення від 17.10.2016р. №20.1-2/20 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у звязку з чим суд визнає доводи скаржника правомірними, з огляду на що скаргу задовольняє.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 ГПК України, суд, - УХВАЛИВ:

1. Визнати правомірними доводи ПАТ „АБ „Укргазбанк, викладені у скарзі від 28.11.2016р. за вх.№2-6261/16 на дії ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у порядку ст.121-2 ГПК України по виконанню наказу суду від 30.03.2012р. по справі №8/17-3839-2011.

2. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення повідомлення від 17.10.2016р. №20.1-2/20 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

3. Визнати недійсним повідомлення від 17.10.2016р. №20.1-2/20 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесеного Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

4. Зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу №8/17-3839-2011, виданого Господарським судом Одеської області 30.03.2012р. на примусове виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р.

Суддя І.А. Малярчук