УХВАЛА

25.01.2017 Справа № 910/31981/15
За скаргою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

на дії державного виконавця

За позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Експерт Плюс",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудінвест Компані Консалтинг"

про визнання недійсним договору

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача (скаржника, стягувача): Сандуляк С.А. - представник за довіреністю №421/16 від 07.07.2016

від відповідача-1 (боржника-1): не з'явились

від відповідача-2 (боржника-2): не з'явились

від виконавчої служби: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.02.2016 Господарським судом міста Києва прийнято рішення про визнання недійсним інвестиційного договору від 18.03.2013, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Західбудінвест Компані Консалтинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіа Експерт Плюс"; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудінвест Компані Консалтинг" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 609 грн. 00 коп. судового збору; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Експерт Плюс" на Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 609 грн. 00 коп. - судового збору.

02.03.2016 на виконання зазначеного рішення видано відповідні накази.

24.11.2016 Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в порядку ст. 121-2 ГПК України звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця Ткачова А.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.10.2016 за № 50840406.

У поданій скарзі скаржник не погоджується з винесеною на підставі п.5.ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" постановою від 24.10.2016, вважає її передчасною, а тому просить суд скасувати та визнати дії державного виконавця Ткачова А.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа неправомірними.

За розпорядженням В.о. керівника апарату суду від 24.11.2016 було проведено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи, відповідно до вимог ст. 2-1 ГПК України матеріали справи № 910/31981/15 передано судді Пукшин Л.Г. для подальшого розгляду скарги на дії органів виконавчої служби.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2016 суд призначив розгляд скарги на 14.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 суд в порядку ст. 77 ГПК України відклав розгляд скарги на 25.01.2017.

У судове засідання, призначене на 25.01.2017, з'явився представник стягувача, який підтримав подану скаргу та надав пояснення по суті.

Представники боржників та Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляли, хоча про час і місце судових засідань були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги та заслухавши пояснення представника стягувача, Господарський суд міста Києва, встановив:

15 лютого 2016 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/31981/15 суд задовольнив позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"; визнав недійсним інвестиційний договір від 18.03.2013, укладений між ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" та ТОВ "Медіа Експерт Плюс"; стягнув з ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 609 грн. 00 коп. судового збору; стягнув з ТОВ "Медіа Експерт Плюс" на ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 609 грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

02 березня 2016 року на виконання рішення суду, що набрало законної сили, було видано відповідні накази.

24 жовтня 2016 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачовим Андрієм Віталійовичем було винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказ № 910/31981/15 від 15.02.2016 про стягнення з ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг» 609,00 грн. судового збору) стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

24 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця Ткачова А.В., відповідно до якої просить суд визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.10.2016 за № 50840406 неправомірними та скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування поданої скарги стягувач зазначає, що посилання державного виконавця про неможливість встановлення адреси боржника є помилковим, оскільки у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем було чітко зазначені реквізити боржника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю "Західбудінвест Компані Консалтинг" (03164, м. Київ, вул. Підлісна, буд. 1, ), які в подальшому зазначалась державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2016 та постанові про повернення виконавчого документу від 24.10.2016. Крім того, стягувач зазначає, що інформація стосовно юридичної адреси боржника є доступною для державних виконавців та може бути встановлена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням (ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження").

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.10.2016 відсутня будь-яка інформація про результати вжитих заходів, зокрема, чи був зроблений запит до державного реєстратора щодо отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудінвест Компані Консалтинг" та чи здійснювався вихід за місцезнаходженням боржника.

Також, державним виконавцем не надано суду доказів на спростування тверджень скаржника, що всупереч вказаним правам, наданим державному виконавцю законом та одночасно покладеному на нього обов'язку вжити заходи примусового виконання рішення у повному обсязі, державним виконавцем не було у повній мірі вжито заходи щодо встановлення місцезнаходження боржника.

З огляду на вищезазначене, враховуючи недоведення державним виконавцем факту вчинення ним всіх передбачених законом дій для примусового виконання наказу від 15.02.2016 у справі № 910/31981/15 в межах виконавчого провадження №50840406, суд погоджується з доводами скаржника, що дії державного виконавця Ткачова А.В. по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.10.2016 у виконавчому провадження №50840406 є передчасними та неправомірними.

Пунктом 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

2. Визнати дій державного виконавця Ткачова А.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.10.2016 у виконавчому провадженні №50840406 неправомірними.

3. Скасувати постанову державного виконавця Ткачова А.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.10.2016 у виконавчому провадженні №50840406.

Суддя Пукшин Л.Г.