ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р.Справа № 922/4008/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ
до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім 108", м.Харків
про стягнення 33046,68грн.
за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім 108" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 33046,68грн., що складаються з 15824,15грн. пені, 1130,77грн. 3% річних, 16091,76грн. інфляційних втрат.

На підтвердження своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого природного газу згідно договору №3492/15-ТЕ-32 купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014.

В судовому засіданні 20.12.2016 оголошено перерву до 17.01.2017.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні, яке відбулося 20.12.2016, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Від відповідача 16.01.2017 надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка мотивована неможливістю голови правління ОСББ "Наш дім-108" представляти інтереси відповідача у зв'язку із тарифною відпусткою до 01.02.2017.

Суд залишає дану заяву без задоволення, оскільки строк вирішення спору у даній справі, який передбачено статтею 69 ГПК України, спливає 21.01.2017. Крім того, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження перебування голови правління у відпустці, а також не доведено неможливість направлення в судове засідання іншого представника.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач не був позбавлений можливості надати відзив та відповідні докази як в судовому засіданні 20.12.2016, яке відбулося за участю його представника, так і до початку судового засідання, призначеного на 17.01.2017, однак своїм правом не скористався.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

31 грудня 2014 року між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, укладено договір №3492/15-ТЕ-32 купівлі-продажу природного газу (далі за текстом - Договір), за умовами якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що газ, що продається за цим договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Згідно з пунктом 2.1. договору позивач передає відповідачу з 01.01.2015 по 31.12.2015 газ обсягом до 79тис.куб.м.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що приймання-передачі газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу відповідачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу відповідача.

За умовами пункту 3.4. Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати позивачеві підписані та скріплені печатками відповідача та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому визначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Позивач не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути відповідачу та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна за 1000куб.м. природного газу були встановлені сторонами в пункті 5.2 Договору в розмірі 1309,20грн. (з ПДВ). До даного пункту вносилися зміни, внаслідок чого розмір вартості 1000куб.м. газу було змінено з 01.07.2015 до 2994,30грн. (з ПДВ).

Пунктом 6.1 Договору встановлено, що оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно пункту 11 Договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач протягом січня-березня 2015 року та грудня 2015 року поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 62515,77грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2015 на суму 15256,11грн., від 28.02.2015 на суму 12675,67грн., від 31.03.2015 на суму 11222,46грн., від 31.12.2015 на суму 23361,53грн.

Дані акти підписано уповноваженими представниками сторін і скріплено їх печатками.

Відповідач за поставлений природний газ розрахувався з порушенням передбачених Договором строків, здійснивши перерахування коштів наступним чином: за січень 2015 року в розмірі 15256,11грн. - 02.11.2015; за лютий 2015 року в розмірі 12675,67грн. - 27.11.2015; за березень 2015 року в розмірі 11222,46грн. - 01.12.2015; за грудень 2015 року в розмірі 13361,53грн. - 21.06.2016, в розмірі 9000,00грн. - 18.07.2016, в розмірі 1000,00грн. - 20.07.2016.

Враховуючи несвоєчасне погашення заборгованості відповідачем, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому просив стягнути на свою користь 15824,15грн. пені, 1130,77грн. 3% річних, 16091,76грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 526 ЦК України та частини 1 статті 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать, що відповідач повністю розрахувався за поставлений газ згідно Договору, але з порушенням узгоджених сторонами строків оплати.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. Договору у разі невиконання відповідачем пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Крім того, згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм чинного законодавства та умов Договору, позивачем за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань нараховано відповідачу 15824,15грн. пені, 1130,77грн. 3% річних, а також 16091,76грн. інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунки вказаних сум, суд вважає їх такими, що відповідають матеріалам справи та вимогам законодавства, а тому вважає за можливе задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідно статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім 108" (61017, м.Харків, вул.Велика Панасівська, буд.108, код 37189002) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, код 20077720) 15824,15грн. пені, 1130,77грн. 3% річних, 16091,76грн. інфляційних втрат, 1378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 23.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_1