РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року Справа № 5/151-50

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Максютинська Д.В

за участю представників сторін:

позивача: представник не з'явився

відповідача: ОСОБА_1, посвідчення № 535, від 02.06.2011р.

від органу ДВС : представник не з"явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Топ Світ" на рішення господарського суду Волинської області від 13.12.16р. у справі № 5/151-50 (суддя Кравчук Антоніна Михайлівна)

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції"

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ТОП Світ"

про стягнення 9 755 112, 44 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Топ Світ" (надалі - скаржник) звернулось зі скаргою на незаконні дії ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області щодо визначення вартості та оцінки нерухомого майна, що належить скаржнику, у зв'язку з чим просить визнати недійсним звіт від 06.07.2016 року про оцінку нерухомого майна, розташованого в м. Луцьку по вул. Електроапаратній, 3, складений суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 та рецензію на вказаний звіт від 12.09.2016 року, складену суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження № 49317296.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 13.12.2016 року (а.с. 140-144) у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи відмовлено, у задоволенні скарги відмовлено.

Вищевказана ухвала мотивована тим, що органом державної виконавчої служби під час проведення виконавчих дій належним чином дотримано приписи чинного законодавства щодо проведення примусового виконання рішення, і скаржником не доведено порушення суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 вимог чинного законодавства при проведенні оцінки.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, скаржник звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (а.с.157-160), в якій просить поновити строки апеляційного оскарження, ухвалу господарського суду Волинської області скасувати та прийняте нове рішення, яким задоволити скаргу повному обсязі.

Апеляційну скаргу скаржник обґрунтовує тим, що вказана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з'ясував всі обставини справи.

Вказує, що державним виконавцем до оцінки залучено не суб'єкта оціночної діяльності, а оцінювача, що є порушенням вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження". Крім того, відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суб'єкт оціночної діяльності повинен був призначатись на конкурсній основі.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не досліджено та не враховано ту обставину, що суб'єкт оціночної діяльності не ознайомився з об'єктом оцінки, та застосував при оцінці неактуальні вихідні дані, зокрема технічний НОМЕР_1 року виготовлення, незважаючи на те, що у 2004 році на приміщення, яке підлягало оцінці, був виготовлений інший технічний паспорт, згідно якого характеристика приміщення змінилась.

Також апелянт не погоджується з звітом про оцінку майна з тих підстав, що оцінювач при розрахунку вартості застосував невірні методичні підходи та оціночні процедури, внаслідок чого варість об'єкту оцінки значно знизилась.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.01.2017 року (а.с. 156) скаржнику поновлено строки апеляційного оскарження, апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено на 20.01.2017 року на 10 годин 30 хвилин (колегією суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р., суддя Петухов М.Г.)

20.01.2017 на адресу суду через канцелярію надійшло клопотання апелянта про призначення судово-економічної експертизи щодо визначення правильності застосування експертом при складенні звіту про оцінку вищезазначеного майна, методичних підходів та визначення актуальної ринкової вартості такого майна.

В судове засідання, яке відбулось 20.01.2017 року, з'явився представник скаржника, який апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у ній.

Представники стягувача та органу ДВС не реалізували своє процесуальне право на участь у судовому засіданні, хоча про день та час його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових повідомлень.

Згідно з пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26 грудня 2011 року, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З врахуванням того, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, наявна апеляційна скарга скаржника, в правовому полі статей 101, частини 1 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності представника стягувача та органу ДВС, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши клопотання скаржника про призначення судово-економічної експертизи, колегія суддів вважає, що останнє не підлягає задоволенню, у зв'язку з тим, що його подання при розгляді скарги на дії виконавчої служби під час примусового виконання наказу суду у виконавчому провадженні не обґрунтоване скаржником. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що можливість призначення таких експертиз передбачена під час судового провадження.

Заслухавши пояснення скаржника, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Волинської області від 25.01.2010 року № 5/151-50 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Топ Світ на користь ВАТ Кредобанк в особі Волинської філії ВАТ Кредобанк 9755112грн.44коп., в т.ч. 9065000грн. заборгованості по кредиту, 661294грн.20коп. заборгованості по відсотках, 1000грн. простроченої комісії, 5897грн.26коп. пені по кредиту, 21891грн.77коп. пені по відсотках та 29грн.21коп. пені по комісії, а також 25736грн. судових витрат по справі.

На виконання вказаного рішення господарським судом видано наказ від 16.02.2010 року №5/151-1.

Ухвалою суду від 17.01.2012 року замінено первісного стягувача ВАТ "Кредобанк" на ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції".

11.11.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Волинської області ВП № 49317296.

13.11.2012 року ВПВР УДВС ГУЮ у Волинській області винесено постанову про заміну назви сторони виконавчого провадження (а. с. 59).

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній до 05.10.2016 року) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

15.02.2016 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника - магазин продовольчих та промислових товарів, кафе та службові приміщення /літер В-3/, загальною площею 2342,6 кв. м., що розташовані за адресою м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 3. При складанні вказаного акта зауважень або заяв стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі, не надходило (а. с. 60-61).

28.03.2016 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою для визначення вартості описаного й арештованого майна призначено експерта для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_3, та зобов'язано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань визначення вартості арештованого майна та попереджено, що за відмову або ухилення від дачі висновку чи за дачу завідомо неправдивого висновку останній несе відповідальність згідно із законодавством України. (а. с. 63).

Оцінювач ОСОБА_3 надав звіт від 06.07.2016 року про оцінку нерухомого майна, розташованого по вул. Електроапаратній 3 в м. Луцьку Волинської області, згідно якого ринкова вартість об'єкту оцінки становить 6 676 411 грн. 00 коп. (а. с. 65-92).

Згідно п. 3 ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції чинній до 05.10.2016 року) державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

28.07.2016 року на адресу ВДВС надійшли заперечення ТОВ "Топ Світ" на звіт про оцінку нерухомого майна боржника з вимогою призначити рецензування вказаного звіту (а. с. 93-95).

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення (п. 4 ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження").

За результатами рецензування, проведеного ОСОБА_4 (кваліфікаційне свідоцтво (сертифікат) оцінювача МФ № 2222 від 03.02.2001 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 4247 від 21.12.2005 року) звіт про оцінку магазину продовольчих та промислових товарів, кафе та службових приміщень, загальною площею 2342,6 кв. м. від 06.07.2016 року визнано таким, що відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та може використовуватись з відповідною метою (а. с. 96-97).

Крім того, рецензентом встановлено, що з правової точки зору перешкод для проведення оцінки немає. Вид вартості обгрунтований та відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. Вихідні дані можуть бути використані для оцінки. Методичні підходи, методи та оціночні процедури використано відповідно до вимог чинного законодавства. Звіт відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та може використовуватись з відповідною метою. Перевірено повноваження оцінювача, об'єкт оцінки, підстави для її проведення, основні ціноутворюючі характеристики та показники об'єкта оцінки, які дають змогу його ідентифікувати.

Не погоджуючись із вищевказаним звітом про оцінку майна та рецензією на вказаний звіт, ТОВ «Топ Світ» (скаржник) звернувся до господарського суду Волинської області із скаргою на дії посадових осіб органів ДВС.

Скарга обґрунтована тим, що орган ВДВС, відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», мав призначити експерта на конкурсній основі. Крім того, скаржник посилається на неналежне проведення оцінки майна, без застосування необхідних методів, вказує на відсутність акту-прийому робіт. Вказує, що рецензент формально підійшов до перевірки оскаржуваного звіту про оцінку нерухомого майна.

Колегія суддів, розглядаючи вимоги скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

05.10.2016 року набрав чинності новий ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року.

Згідно п. 10 розділу 13 "Прикінцевих та перехідних положень ", скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, подані в установленому законом порядку до набрання чинності цим Законом, розглядаються у строки та порядку, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно п. 2 ст. 17 вищезгаданого Закону відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, судові накази.

Згідно ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній до 05.10.2016 року), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши дотримання органами ДВС вимог законодавства при призначенні експерта для оцінки майна, зазначає наступне.

У відповідності до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", визначення вартості, оцінки майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна, а тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України. У розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно п. 3 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції до 05.10.2016 року) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 13, ст 58 Закону (в редакції до 05.10.2016 року) для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3 діє на підставі сертифікату суб'єкта оціночної діяльності №14873/13, виданого 16.07.2013 року та свідоцтва про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності №11098 від 19.10.2013, виданих Фондом державного майна України (а. с. 92).

Доводи скаржника щодо укладення договору на проведення оцінки майна із суб"єктом господарювання, що не відповідає вимогам ст.. 58 Закону України «Про виконавче провадження», не підтверджуються матеріалами справи та не враховуються судом.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи та посилання скаржника на необхідність застосування ст. 10 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" в частині призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання на конкурсних засадах, так як такі суб'єкти у відповідності до норм ЗУ "Про виконавче провадження" призначаються за ініціативою та на вибір державного виконавця або за клопотанням сторони.

Колегія суддів звертає увагу, що призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання здійснюється за постановою державного виконавця, яка учасниками виконавчого провадження не оскаржена і є чинною.

Щодо доводів скаржника про відсутність обставин, які б стверджували про ознайомлення експерта із об'єктом оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 11 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Згідно з приписами п. 50 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 10.09.2003 № 1440, який є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

19.05.2016 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області складено акт, згідно якого, з метою огляду та в подальшому виготовлення звіту про вартість описаного та арештованого майна, державним виконавцем разом з експертом здійснено виїзд по місцю знаходження такого майна та проведено його огляд (а. с. 64). Даний акт спростовує твердження скаржника щодо складання звіту оцінки нерухомого майна без огляду експертом-оцінювачем майна. Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції експертом надано пояснення щодо звіту по оцінці та підтверджено огляд приміщення. Доказів на підтвердження протилежного скаржником не надано, у зв"язку з чим вищевказані доводи скаржника не беруться колегією суддів до уваги у зв'язку із їх недоведеністю.

Правильність оцінки нерухомого майна скаржник заперечує використанням експертом під час проведення процедури оцінки нерухомого майна, розташованого в м. Луцьку по вул. Електроапаратній, 3, даних технічного паспорта на приміщення від 2001 року, в той час, коли у власникои виготовлявся паспорт у 2004р.

При порівнянні даних даних технічних паспортів 2001р. та 2004р. виготовлення, встановлено, що загальна площа приміщення, площа забудови та площа нежитлових приміщень не змінилась та є ідентичною 2342,6 кв.м. Враховуючи те, що основним показником вартості є площа, відсутні підстави вважати, що застосування технічного паспорту 2004 року виготовлення вплинуло б на результат оцінки вартість об'єкта. Доказів, які б вказували протилежне, скаржником не надані.

Щодо тверджень скаржника про застосування оцінювачем при розрахунку вартості з невірних методичних підходів та оціночних процедур, та як наслідок, зниження вартості об'єкту оцінки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 4 ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції станом на час проведення оцінки та рецензії липень-весень 2016), у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

Загальні вимоги до рецензування звіту про оцінку майна визначено Постановою Кабінету міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав"» від 10 вересня 2003 р. № 1440.

ОСОБА_6 є обов'язковими для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також при здійсненні рецензування звітів про оцінку майна.

У відповідності до п.п. 63, 64, 67 ОСОБА_6 1, рецензування полягає у неупередженому об'єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва.

За результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об'єкта оцінки.

Рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками:

звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна;

звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки;

звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків;

звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

За результатами рецензування, проведеного ОСОБА_4 (кваліфікаційне свідоцтво (сертифікат) оцінювача МФ № 2222 від 03.02.2001 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 4247 від 21.12.2005 року, стаж роботи більше п'ятнадцяти років) звіт про оцінку магазину продовольчих та промислових товарів, кафе та службових приміщень, загальною площею 2342,6 кв. м. від 06.07.2016 року визнано таким, що відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна (а. с. 21-22, 96-97).

Згідно рецензії на звіт (а.с. 21-22) при здійсненні оцінки майна, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання використано доходний та порівняльний (пояснення долучені до матеріалів а.с. 146) методи, розрахунки, за допомогою яких отримано висновок про вартість, вид вартості обгрунтований та відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методичні підходи, методи та оціночні процедури використано відповідно до вимог чинного законодавства з оцінки, звіт відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та може використовуватися з відповідною метою.

Враховуючи, що звіт про оцінку майна пройшов процедуру рецензування, у відповідності до вимог ЗУ "Про виконавче провадження", за результатами якого порушень не встановлено, колегія суддів не бере до уваги твердження скаржника про неправомірне зниження ціни нерухомого майна, яке підлягало оцінці, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому висновок, про вартість об'єкта оцінки, проведеної суб"єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 на замовлення ТОВ "Топ Світ" не може вважатися належним доказом, оскільки проведення даної оцінки відбувалося з порушенням вимог ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження".

Дослідивши обставини справи колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушень при проведенні оцінки майна та рецензуванні звіту, скаржником не наведено доказів, що б свідчили про порушення ВДВС вимог Закону України «Про виконавче провадження" при здійсненні виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП №49317296. Відтак, у задоволенні скарги слід відмовити.

Розглянувши доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, щодо порушення норм процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів, проаналізувавши матеріали справи, вважає їх необґрунтованими у зв'язку із наступним.

Як встановлено із матеріалів справи, скаржником заявлено клопотання про призначення судово-економічної експертизи та клопотання про забезпечення позову.

З'ясовано, що вищевказані клопотання судом розглянуто, висновок про відмову у їх задоволенні та обгрунтування підстав відмови викладено в оскаржуваній ухвалі. Крім того, представник скаржника був присутній у судовому засіданні під час розгляду вказаних клопотань та винесення ухвали.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

В силу ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. В силу ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З врахуванням викладеного, суд вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржувану ухвалу господарського суду такою, що відповідає чинному законодавству.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Топ Світ" на ухвалу господарського суду Волинської області від 13.12.2016 р. у справі № 5/151-50 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Волинської області від 13.12.2016 р. у справі № 5/151-50 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

5. Справу №5/151-50 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Петухов М.Г.