ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.01.2017 Справа № 904/11465/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Борисовій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інагротех", м. Пологи, Запорізька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Естор", м. Дніпро

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Деметра", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 930000грн.00коп., відсотків за користування товарним кредитом у розмірі 27063грн.00коп., пені у розмірі 76040грн.89коп., інфляційної складової у розмірі 2402грн.21коп., 3% річних у розмірі 7521грн.53коп., неустойки у розмірі 46500грн.00коп.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №б/н від 02.12.2016р.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інагротех" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Естор" з позовом про стягнення суми основної заборгованості в розмірі 930000грн.00коп., відсотків за користування товарним кредитом у розмірі 27063грн.00коп., пені в розмірі 76040грн.89коп., інфляційної складової в розмірі 2402грн.21коп., 3% річних в розмірі 7521грн.53коп., неустойки в розмірі 46500грн.00коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №15/03-01 від 15.03.2016р., в частині розрахунків за поставлений товар; договір відступлення права вимоги №011216 від 01.12.2016р., укладений між ТОВ "Торгівельне підприємство "Деметра" та ТОВ "Інагротех".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 21.12.2016р. та 24.01.2017р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Деметра".

15.12.2016р. позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно, грошові кошти, цінні папери та корпоративні права, що належать відповідачу, в межах суми позовних вимог.

Дослідивши вказану заяву, суд відмовляє в його задоволенні з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на викладене, відсутні підстави для вжиття заходів до забезпечення позову.

В письмових поясненнях, наданих третьою особою 19.12.2016р. та 20.12.2016р. ТОВ "Торгівельне підприємство "Де метра" зазначило, що 01.12.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інагротех" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Деметра" був підписаний договір відступлення права вимоги №011216, згідно якого третя особа відступила позивачу право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Естор" за зобовязаннями, які виникли з договору поставки №15/03-01 від 15.03.2016р. Також ТОВ "Торгівельне підприємство "Деметра" зазначило, що надіслало на адресу відповідача повідомлення про заміну кредитора.

У звязку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016р., 21.12.2016р. та незявленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача повернулась до суду з відміткою підприємства звязку "за закінченням терміну зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 24.01.2017р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 24.01.2017р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

15.03.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Деметра" (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Естор" (далі покупець) підписаний договір поставки №15/03-01 (далі договір поставки). За умовами зазначеного договору постачальник зобовязується на умовах дійсного договору передати (поставити) у власність покупця насіння для сівби, надалі насіння або товар, а покупець зобовязується прийняти та своєчасно оплатити товар по цінами, в кількості і асортименті, визначених умовами даного договору, на загальну суму до 2000000грн.00коп. (пункт 1.1 договору поставки).

Згідно з пунктом 1.2 договору поставки найменування (асортимент) товару, його кількість та ціна вказуються в специфікаціях до договору або накладних, які є невід'ємними додатками даного договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору поставки конкретний асортимент, кількість, дата поставки товару наведені в специфікаціях або накладній на поставку товару. Якщо в період дії цього договору між сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписана специфікація на нього, то накладна на такий товар, підписана представником покупця, прирівнюється до специфікації, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається покупцю, а покупець зобов'язується оплатити такий товар (у т.ч. сплатити суму індексації ціни такого товару) на умовах, у строки та в порядку, визначеному у цьому договорі.

За приписами пункту 2.2 договору поставки усі підписані представниками сторін у період дії цього договору специфікації та накладні з поставки покупцю насіння є невід'ємними частинами цього договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього договору. Умови поставок, оплати товару за ними та відповідальність покупця за прострочення оплати товару регулюється цим договором.

Положеннями пункту 3.1 договору поставки сторони визначили, що ціни товарів визначаються сторонами як договірні. Ціна та вартість товару, узгоджується сторонами по кожній партії товару окремо в гривнях.

Відповідно до пункту 3.2 договору у випадках, передбачених специфікацією, покупець здійснює обовязкову часткову попередню оплату у розмірі, зазначеному в специфікації.

Пунктом 3.3 договору поставки передбачено, що на решту суми постачальником надає покупцеві відстрочку по оплаті на умовах товарного кредиту, зі сплатою відсотків за користування товарним кредитом. Покупець сплачує заборгованість черговими платежами, згідно строків, які відображені в специфікації.

За приписами пункту 4.1 договору поставлений покупцю товар на умовах його оплати з відстроченням або розстроченням платежу, сторони вважають товаром, що поставлений покупцю на умовах товарного кредиту. Розмір товарного кредиту становить вартість отриманого та неоплаченого покупцем товару, зазначено в специфікації.

Згідно з пунктом 4.2 договору поставки товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах сплати 0,01 відсотка за кожен день за користування товарним кредитом, якщо інший розмір процентів не встановлений умовами оплати товару по специфікації.

У разі порушення строків оплати отриманого товару, з дати виникнення заборгованості відсотки по товарному кредиту передбачені п.4.2 даного договору нараховуються та сплачуються в подвійному розмірі.

Положеннями пункту 4.4 договору поставки сторони визначили, що нарахування процентів по договору здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості товару, що передавався на умовах товарного кредиту, за період з моменту фактичного відвантаження товару до моменту сплати покупцем суми вартості товару, отриманого на умовах товарного кредиту.

Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання товарного кредиту в перший період, в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Момент фактичного відвантаження товару дата вказана у видатковій накладній.

Відповідно до пункту 6.2 договору поставки у разі порушення термінів оплати поставленого товару та процентів за користування товарним кредитом, визначених умовами даного договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з пунктом 6.4 договору поставки при простроченні оплати за поставлений товар та процентів за користування кредитом, по термінах, визначених умовами даного договору, більш ніж на 10 днів, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді штрафу у розмірі 5% від суми заборгованості указаним терміном.

Положеннями пункту 6.6 договору поставки передбачено, що сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобовязань за цим договором не обмежується шістьома місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання (виключення з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України), а строк позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за такими зобовязаннями сторонами згідно із ст.. 259 Цивільного кодексу України збільшується до 3 років.

Як вбачається з специфікації №1 від 15.03.2016р., сторони узгодили поставку товару на суму 930000грн.00коп. При цьому, згідно з пунктом 1.1 вказаної специфікації, покупець був зобовязаний здійснити передплату за товар в розмірі 20% не пізніше 18.03.2016р. Кінцевий розрахунок покупець був зобовязаний здійснити не пізніше 01.10.2016р. Специфікація №1 від 15.03.2016р. до договору поставки товару №15/03-01 від 15.03.2016р. підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

27.04.2016р. на підставі видаткової накладної №РН-0000056 від 27.04.2016р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Деметра" поставило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Естор" прийняло товар на суму в розмірі 930000грн.00коп.

Враховуючи положення договору поставки та пункту 1.1 специфікації №1 від 15.03.2016р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Естор" було зобовязано повністю сплатити вартість товару, отриманого згідно видаткової накладної №РН-0000056 від 27.04.2016р., в строк до 01.10.2016р.

Відповідач належним чином своїх зобовязань з оплати отриманого товару не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Деметра" в розмірі 930000грн.00коп.

01.12.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Деметра" (далі первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інагротех" (далі новий кредитор) підписаний договір відступлення права вимоги №011216 (далі договір відступлення права вимоги). За умовами зазначеного договору первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Естор", за зобовязаннями останнього перед первісним кредитором за договором поставки товару №15/03-01 від 15.03.2016р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Деметра" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Естор". Зазначене право вимоги переходить до нового кредитора з дати підписання договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору відступлення права вимоги первісний кредитор зобовязаний сповістити боржника про відступлення права вимоги за цим договором в строк, що не перевищує 10 робочих днів з моменту укладення цього договору шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення боржнику копії цього договору.

08.12.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Деметра" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Естор" повідомлення №7 від 05.12.2016р., в якому зазначило, що на підставі договору відступлення права вимоги №011216 від 01.12.2016р. відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Інагротех" право вимоги до боржника за договором поставки товару №15/03-01 від 15.03.2016р. Факт направлення зазначеної вимоги підтверджується фіскальним чеком підприємства звязку №0054964 від 08.12.2016р.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги.

Положеннями частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За наведених обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інагротех" набуло право вимоги за договором поставки товару №15/03-01 від 15.03.2016р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Естор".

В матеріалах справи відсутні докази належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Естор" грошових зобовязань за договором поставки товару №15/03-01 від 15.03.2016р. на суму 930000грн.00коп.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 930000грн.00коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

На підставі пункту 4.2 договору поставки товару позивач заявив до стягнення з відповідача суму відсотків за користування кредитом в розмірі 14601грн. за період з 27.04.2016р. по 30.09.2016р. Дослідивши розрахунок відсотків за користування кредитом наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає сума відсотків за користування кредитом в розмірі 14601грн. за період з 27.04.2016р. по 30.09.2016р.

На підставі пункту 4.3 договору поставки товару позивач заявив до стягнення з відповідача суму відсотків за користування кредитом в розмірі 12462грн. за період з 01.10.2016р. по 06.12.2016р. Дослідивши розрахунок відсотків за користування кредитом наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає сума відсотків за користування кредитом в розмірі 12462грн. за період з 01.10.2016р. по 06.12.2016р.

Крім того, позивач на підставі пункту 6.4 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 27.04.2016р. по 06.12.2016р. в розмірі 76040грн.89коп.

Дослідивши розрахунок пені наданий позивачем, судом встановлено, що в ньому допущено помилку. За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 75833грн.11коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 207грн.78коп. слід відмовити.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 2402грн.21коп. за період з травня 2016р. по вересень 2016р. та 3% річних в розмірі 7521грн.53коп. за загальний період з 27.04.2016р. по 06.12.2016р.

Перевіривши розрахунок суми інфляційних витрат та 3% річних, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 2402грн.21коп. та 3% річних в розмірі 7521грн.53коп.

Також на підставі пункту 6.4 договору позивачем неустойку (штраф) в розмірі 46500грн.00коп. Вказана сума нарахована вірно та підлягає стягненню з відповідача.

З урахуванням наведеного, стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Естор" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інагротех" підлягає сума основного боргу в розмірі 930000грн.00коп., сума відсотків за користування товарним кредитом в розмірі 27063грн.00коп., пеня в розмірі 75833грн.11коп., сума інфляційної складової в розмірі 2402грн.21коп., сума 3% річних в розмірі 7521грн.53коп. та неустойка в розмірі 46500грн.00коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інагротех" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Естор" про стягнення суми основної заборгованості в розмірі 930000грн.00коп., відсотків за користування товарним кредитом у розмірі 27063грн.00коп., пені в розмірі 76040грн.89коп., інфляційної складової в розмірі 2402грн.21коп., 3% річних в розмірі 7521грн.53коп., неустойки в розмірі 46500грн.00коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Естор" (ідентифікаційний код: 39425873; місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 28 А, кімн. 320) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інагротех" (ідентифікаційний код: 40635925; місцезнаходження: 70600, Запорізька обл., Пологівський район, м. Пологи, пров. Водопровідний, буд. 9) суму основної заборгованості в розмірі 930000грн.00коп., відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 27063грн.00коп., пеню в розмірі 75833грн.11коп., інфляційну складову в розмірі 2402грн.21коп., 3% річних в розмірі 7521грн.53коп., неустойку в розмірі 46500грн.00коп. та судовий збір в розмірі 16339грн.80коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів із забезпечення позову.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 24.01.2017р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 30.01.2017р.

Суддя Р.Г.Новікова