номер провадження справи 9/24/15-5/112/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017 Справа № 37/144

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТ КРЕДИТ КАПІТАЛ (01001, Київська область, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 20 оф.1105)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Родего (61125, Харківська область, м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, буд.24)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Агробудпереробка ЛТД (61045, Харківська область, м. Харків, вул.Тобольська,42; фактична адреса: 40000, Сумська область, м. Суми, вул. Куприна, 3-б)

про стягнення вартості майна в розмірі 114754,80грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 16.01.2017

Від відповідача: не зявився;

Від третьої особи: не зявився.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

26.01.2015 до господарського суду Запорізької області від Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області надійшла справа господарського суду Донецької області № 37/144.

Розпорядженням Вищого господарського суду України від 02.09.2014 № 28-р Про зміну територіальної підсудності господарських справ визначено, що розгляд господарських справ підсудних господарському суду Донецької області здійснюються господарським судом Запорізької області.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010, автоматичним розподілом справу № 37/144 передано на розгляд судді Боєвій О.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.01.2015 справа № 37/144 прийнята до провадження. Провадження у справі № 37/144 поновлено, судове засідання призначено на 24.02.2015. Ухвалою суду від 24.02.2016 розгляд справи відкладався на 19.03.2016.

Ухвалою суду від 19.03.2016 було зупинено провадження у справі № 37/144 на строк до завершення перевірки викладених у повідомленні обставин та повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

23.05.2016 матеріали справи № 37/144 направлено на адресу Прокуратури Донецької області.

21.11.2016 справа № 37/144 повернулася до Господарського суду Запорізької області. Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2016 у звязку із закінченням терміну повноважень судді Боєвої О.С. справу № 37/144 передано на розгляд судді Проскурякова К.В.

Ухвалою суду від 21.11.2016 позовну заяву прийнято до провадження судді Проскурякова К.В., справі присвоєно номер провадження 9/24/15-5/112/16, розгляд якої призначено на 19.12.2016. Ухвалою суду від 19.12.2016 № 37/144 здійснено процесуальне правонаступництво. Залучено до участі у справі № 37/144 Товариство з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТ КРЕДИТ КАПІТАЛ (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 20 оф.1105, ) як правонаступника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Володимирський. Розгляд справи відкладено на 19.01.2017. У судовому засіданні 19.01.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За клопотанням сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 02.11.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОДЕГО» (наймодавець) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Володимирський» (на час розгляду справи ТОВ «Ін вест Кредит Капітал», правонаступник, наймач) було укладено договір найму № 02/11/2009 нежитлового приміщення. 01.03.2010 між сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору, відповідно до якого наймодавець разом з послугами найму нежитлового (офісного) приміщення надає наймачу послуги безоплатного відповідального зберігання майна на термін дії договору найму № 02/11/2009 від 02.11.2009. Найменування, кількість і вартість майна, переданого на відповідальне зберігання, зазначається в акті прийому-передачі. Між сторонами було підписано акт прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей на суму 114 754,80 грн. 30.11.2011 було підписано додаткову угоду про розірвання договору найму. Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами з вимогою про повернення переданого майна на зберігання. Проте, відповідач майно не повернув. Просить стягнути з відповідача вартість майна у розмірі 114 754,80 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання 19.01.2017 вкотре не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності належним чином уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (далі - Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18) місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

В п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 зазначено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвала суду від 21.11.2016 № 37/144 про прийняття справи до свого провадження була розмішена на сторінці господарського суду Запорізької області на офіційному веб-сайті «Судова влада України» в мережі Інтернет (ІІІ т. а.с. 4 - 5).

В матеріалах справи міститься Витяг з журналу реєстрації телефонограм та факсограм № 02-17/8 від 24.11.2016 та Акт № б/н від 24.11.2016 , відповідно до якого суду було повідомлено, що номер + 38 050-161-49-80 не належить ТОВ «РОДЕГО» (ІІІ т. а.с. 6, 7).

В матеріалах справи міститься Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 14.12.2016, відповідно до якого місцем знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «РОДЕГО» є 61125, Харківська область, м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24 (ІІІ т. а.с. 55 - 58). Саме за цією адресою здійснювалось листування з відповідачем.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Надання відзиву та документів, що підтверджують заперечення проти позову, є не обовязком, а правом відповідача, в чому вбачається прояв принципу диспозитивності.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях. Оскільки зміст норми не передбачає обовязку сторін брати участь в судових засіданнях, незявлення повноважних представників сторін в судові засідання є реалізацією процесуального права сторони.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудпереробка ЛТД» у судове засідання 19.01.2017 вкотре не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про розгляд справи за відсутності належним чином уповноваженого представника третьої особи або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа була повідомлена своєчасно та належним чином шляхом направлення на її адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні не скористалася.

Ухвала суду від 21.11.2016 № 37/144, направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «Агробудпереробка ЛТД» на адресу: 40000, м. Суми, вул. Куприна, 3 б, повернулась на адресу суду з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» (ІІІ т. а.с. 89 -90).

В матеріалах справи міститься Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 16.01.2017, відповідно до якого місцем знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудпереробка ЛТД» є: 610455, Харківська область, м. Харків, вул. Тобольська, 42 (ІІІ т. а.с. 94- 101). Саме за цією адресою здійснювалось листування з третьою особою.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РОДЕГО» (далі - наймодавець) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Володимирський» (на час розгляду справи ТОВ «Ін вест Кредит Капітал», правонаступник, далі - наймач) було укладено договір найму № 02/11/2009 нежитлового приміщення (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п. 1.1 якого наймодавець здає, а наймач приймає в оплатний найм нежитлове (офісне) приміщення площею 38 квадратних метрів на 2-му поверсі адміністративної будівлі (далі приміщення), що знаходиться за адресою: Україна, Київська область, Бориспільський район, с. Мала Олександрівка, вул. Гагаріна, 14 а.

Пунктами 4.1. 4.3. договору передбачено, що наймач зобовязаний повернути наймодавцю приміщення за актом приймання передачі не пізніше останнього дня терміну дії договору, або у випадку дострокового припинення договору найму, в т.ч. у звязку із відмовою наймодавця від договору, - не пізніше 30 календарних днів з моменту повідомлення про дострокове припинення дії договору. до настання вказаного терміну, наймач зобовязаний виїхати з приміщення, підготувати його до передачі наймодавцю, а також виконати всі свої зобовязання відповідно до умов договору. обовязки наймача щодо сплати плати за користування приміщенням та інших платежів, передбачених цим договором припиняються з дня підписання сторонами Акту приймання передачі (про повернення приміщення з найму). Приміщення повинно бути передане наймодавцю у тому ж стані, в якому воно було передано в найм, з урахуванням нормального зносу, а також з урахуванням невідокремлюваних покращень, здійснених наймачем протягом дії договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладання (п. 9.1. договору).

02.11.2009 між сторонами було підписано Акт прийому-передачі приміщення в найм (І т. а.с. 12, ІІ т. а.с. 55, ІІІ т. а.с. 51).

01.03.2010 між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору (І т. а.с. 13 14, ІІ т. а.с. 56 57, ІІІ т. а.с. 52), відповідно до якого:

Доповнено Розділ І Предмет договору п. 1.1.1. у наступній редакції:

« 1.1.1. Наймодавець разом з послугами найму нежитлового (офісного) приміщення надає наймачу послуги безоплатного відповідального зберігання майна на термін дії договору найму № 02/11/2009 від 02.11.2009. Найменування, кількість і вартість майна, переданого на відповідальне зберігання, зазначається в акті прийому-передачі».

Розділ ІІІ Обовязки сторін договору доповнено наступними пунктами:

« 3.1.8. Забезпечити схоронність переданого на зберігання майна, вживати всіх необхідних заходів від знищення, пошкодження, іншого зниження споживчих якостей, передбачених відповідними документами (правовими та нормативними актами тощо), даним договором, а також усі заходи, що відповідають звичаям ділового обороту й сутності зобовязання по зберіганню, у тому числі властивостям переданого на зберігання майна. Турбується про майно, як про власне.

3.1.9. При прийомі майна на відповідальне зберігання, здійснити огляд майна, визначити кількість та зовнішній стан майна. По закінченню огляду майна сторони підписують акт прийому-передачі на відповідальне зберігання.

3.1.10. За першою вимогою наймача, надавати йому можливість доступу до майна для огляду, перерахуванню та перевірки умов зберігання.

3.1.11. Після закінчення строку зберігання, повернути майно в кількості та в тому стані, у якому воно було прийняте на відповідальне зберігання.

3.1.12. При настанні обставин згідно п. 3.4.12. цього договору зберігання, наймодавець зобовязаний протягом 10 календарних днів, з моменту складання акту, сплатити наймачу суму, зазначену у відповідному акті або за свій рахунок повернути рівну кількість аналогічного майна в належному стані. Сплата вартості втраченого (пошкодженого) майна не звільняє наймодавця від виконання своїх зобовязань.

3.4.9. Передає майно наймодавцю за актом прийому-передачі на відповідальне зберігання.

3.4.10. Одержує майно після припинення договору в місці його здавання, якщо інше не встановлено сторонами додатково.

3.4.11. Має право в будь-який час (достроково) забрати частину або повністю майно, попередивши про це наймодавця не пізніше ніж за 10 календарних днів. При повернення майна сторони здійснюють його огляд і визначають кількість, зовнішній стан майна тощо.

3.4.12. Письмово протягом 15 робочих днів заявляє претензії до наймодавця у разі виявлення після одержання майна нестач, пошкоджень (включаючи погіршення якості майна), які не могли бути виявлені зовнішнім оглядом безпосередньо у момент одержання майна. За результатами спільного обстеження майна сторони складають акт, у якому вказують кількість та вартість втраченого (пошкодженого майна)».

Розділ 5 Відповідальність сторін доповнено наступними пунктами:

« 5.11. Наймодавець відповідає за втрату, нестачу або пошкодження майна, прийнятого на зберігання, якщо не доведе, що втрата, нестача чи пошкодження сталися внаслідок непереборної сили.

5.12. Наймодавець зобовязаний відшкодувати наймачу збитки, заподіяні йому втратою, нестачею чи пошкодженням майна, у тому числі:

а) за пошкодження майна, які призвели до погіршення споживчих якостей настільки, що використання того за призначенням стало неможливим (істотне пошкодження) у розмірі повної вартості майна;

б) за інші пошкодження у розмірі суми, на яку знизилася вартість майна;

в) у випадку втрати майна у розмірі повної вартості майна.

Зазначені суми розраховуються виходячи із вартості майна на дату початку зберігання. У спірних випадках або у разі підвищення ринкової вартості аналогічного майна наймач вправі вимагати експертної оцінки шкоди».

Згідно із Актом прийому передачі на відповідальне зберігання (І т. а.с. 15 16, ІІ т. а.с 58 59, ІІІ т. а.с. 53) ТОВ «РОДЕГО» були передані наступні товарно-матеріальні цінності:

№ п/пІнв. №МатеріалОпис моделіБалансова вартість, грн.Кількість
11912тумбамобільна410,001
21895стілфігурний468,001
31896стілфігурний468,001
41901стілпрямий350,001
51902стілпрямий350,001
61903стілпрямий400,001
71905стілпрямий 926,001
81906стілпрямий926,001
91907стілприставний588,001
101908стілприставний588,001
112008шафадля документів680,001
122009шафадля документів680,001
132058ключниця 360,001
142059ключниця 360,001
151877шафадля документів680,001
161883шафадля одягу665,001
171886стілфігурний611,001
181887стілфігурний611,001
191918тумбамобільна410,001
201920стілкутовий399,001
211909стілоднотумбовий696,001
221910вешалка 382,001
232090шафа сейфовадепозитарна стійка ДХ-14А (з боксами в комплекті)8122,201
242026сейфофісний ШМ-105 без каси750,001
252097шафа сейфовадепозитарна стійка ДХ-17А (з боксами в комплекті)9832,201
262096шафа сейфовадепозитарна стійка ДХ-17А (з боксами в комплекті)9832,201
272095шафа сейфовадепозитарна стійка ДХ-17А (з боксами в комплекті)9832,201
282094шафа сейфовадепозитарна стійка ДХ-17А (з боксами в комплекті)9832,201
292093шафа сейфовадепозитарна стійка ДХ-17А (з боксами в комплекті»9832,201
302092шафа сейфовадепозитарна стійка ДХ-14А (з боксами в комплекті)8122,201
312091шафа сейфовадепозитарна стійка ДХ-14А (з боксами в комплекті)8122,201
322031сейфсертифікований 3 клас кл. + кл. (1200*600*600)7200,001
332036банкнотаДСМ «Банкнота 1 КУ»3840,001
342038детектор«Спектр Видео- МТ»2694,001
352088шафа сейфовадепозитарна стійка ДХ-14А (з боксами в комплекті)8122,201
362030сейфсертифікований 1 клас кл. + кл. (1230*500*470)3480,001
371975приставка«Приставний елемент»243,001
381976приставка«Приставний елемент»243,001
391977приставка«Приставний елемент»163,001
401941стілецьофісний «ISO»73,001
411948стілецьофісний «ISO»73,001
421949стілецьофісний «ISO»73,001
431953стілецьофісний «ISO»73,001
441956стілецьофісний «ISO»73,001
451958стілецьофісний «ISO»73,001
461959креслоПрестиж з підлокотниками210,001
471960креслоПрестиж з підлокотниками210,001
481962креслоПрестиж з підлокотниками210,001
491966креслоПрестиж з підлокотниками210,001
501967креслоПрестиж з підлокотниками210,001
511970креслоПрестиж з підлокотниками210,001
521973стілпрямий297,001
531974приставка«Кутовий елемент»253,001
541982стілприставка236,001
114754,80
30.11.2010 між сторонами було укладено додаткову угоду про розірвання договору (І т. а.с. 16а, ІІ т. а.с. 60, ІІІ т. а.с. 54), відповідно до якої наймач і наймодавець дійшли згоди розірвати договір за взаємною згодою сторін відповідно до п. 7.1. укладеного договору найму № 02/11/2009 від 02.11.2009. З моменту набрання чинності цією угодою зобовязання сторін в частині правовідносин найму приміщення припиняються. Приміщення повертається наймодавцю на підставі акту приймання-передачі, що є невідємною частиною цієї додаткової угоди (Додаток №1). Приміщення вважається переданим з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі. Ця угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення її печатками сторін.

Між сторонами було підписано Акт приймання-передачі про повернення майна з найму (І т. а.с. 17, ІІ т. а.с. 61).

Листом від 15.10.2010 позивач повідомив ТОВ «Родего» про намір здійснити перевірку майна, що перебуває на зберіганні згідно з п. 3.1.11. договору (І т. а.с. 18, ІІ т. а.с. 68). У листі відповіді від 11.11.2010 (І т. а.с. 19, 44, ІІ т. а.с. 67) ТОВ «РОДЕГО» повідомило позивачу, що нежитлове приміщення (включаючи ту частину, що була здана в оренду) та майно, що перебувало в ньому на зберіганні вибуло з володіння ТОВ «РОДЕГО» з незалежних від останнього підстав. Рішенням господарського суду Київської області від 05.07.2010 у справі №9/012-10 за позовом ТОВ «Агробудпереробка ЛТД» до ТОВ «Конвулар», треті особи: ЗАТ «Надбання» та ТОВ «РОДЕГО» вирішено витребувати на користь ТОВ «Агробудпереробка ЛТД» цілісний майновий комплекс, загальною площею 3732,90 кв.м, розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Мала Олександрівка, вул. Гагаріна, 14 а.

Листом від 20.12.2010 № 22-14/3730 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою надати доступ до майна, яке перебуває на зберіганні (І т. а.с. 20, ІІ т. а.с. 66).

10.01.2011 позивач звернувся до ТОВ «Агробудпереробка ЛТД» з листом № 28/002 щодо повернення майна (ІІ т. а.с. 62 - 65).

21.03.2011 позивач направив відповідачу вимогу № 17-03/922 про повернення майна на підставі п. 3.4.11. договору разом в Актом про не допуск до здійснення перевірки зберігання товарно-матеріальних цінностей (І т. а.с. 21, 42). Позивачем неодноразово складалися аналогічні акти (І т. а.с. 22, 43).

23.04.2016 позивач направив на адресу ТОВ «РОДЕГО» лист вимогу №18.04.2016/1-Втх від 18.04.2016 про виконання зобовязання за договором, а саме: повернення майна або відшкодування його вартості, що підтверджується фіскальним чеком № 6390 від 23.04.2016 та описом вкладення у цінний лист від 23.04.2016 (ІІІ т. а.с. 59 - 62). Відповіді позивач не отримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Умовами договору передбачено, що наймодавець відповідає за втрату, нестачу або пошкодження майна, прийнятого на зберігання, якщо не доведе, що втрата, нестача чи пошкодження сталися внаслідок непереборної сили. Наймодавець зобовязаний відшкодувати наймачу збитки, заподіяні йому втратою, нестачею чи пошкодженням майна, у тому числі: а) за пошкодження майна, які призвели до погіршення споживчих якостей настільки, що використання того за призначенням стало неможливим (істотне пошкодження) у розмірі повної вартості майна; б) за інші пошкодження у розмірі суми, на яку знизилася вартість майна; в) у випадку втрати майна у розмірі повної вартості майна. Зазначені суми розраховуються виходячи із вартості майна на дату початку зберігання. У спірних випадках або у разі підвищення ринкової вартості аналогічного майна наймач вправі вимагати експертної оцінки шкоди (п.п. 5.11., 5.12. договору).

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.08.2016 у справі № Б-50/245-07 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване інженерно-монтажне підприємство» до Товариства «Агробудпереробка ЛТД» про визнання банкрутом, затверджено звіт про оплату послуг ліквідатора у розмірі 91398,00 грн. та відшкодування витрат в сумі 909718,48 грн. Затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс. Ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробудпереробка ЛТД", код 20574157, яке перереєстроване за адресою: м.Харків, вул.Тобольська, б.42. Визнати вимоги кредиторів. Провадження по справі припинено. Зобов`язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття юридичної особи з обліку.

В матеріалах справи міститься Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 16.01.2017, відповідно до якого місцем знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудпереробка ЛТД» було: 610455, Харківська область, м. Харків, вул. Тобольська, 42 (ІІІ т. а.с. 94- 101). 31.08.2016 здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом за № 2038765.

Відповідно до Висновку № 16107 від 22.10.2015 за результатом розгляду повідомлення господарського суду Донецької області від 25.09.2015, в ході перевірки встановлено, що ТОВ «КБ «Володимирський» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ТОВ «РОДЕГО» про стягнення вартості майна у розмірі 114 754,80 грн. У звязку з проведенням АТО у м. Донецьк неможливо перевірити наявність спірного майна за адресою: м. Донецьк, вул. Постишева, 99 (ІІ т. а.с. 104).

Частиною 1 ст. 936 Цивільного кодексу України передбачено, що За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк (ст. 938 ЦК України).

Відповідно до статті 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, якщо навіть строк її зберігання не закінчився.

Зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі (ч. 1 ст. 942 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою щодо повернення майна. Проте, відповідач майно так і не повернув, заходів щодо його належного збереження не вжив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором, збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Законом щодо окремих видів господарських зобов'язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Аналізуючи положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах, а збитки, завдані поклажедавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем, згідно з вимогами ст. 951 ЦК України та ст. ст. 224, 225 ГК України: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі - у розмірі суми на яку знизилася її вартість.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Родего (61125, Харківська область, м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТ КРЕДИТ КАПІТАЛ (01001, Київська область, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 20 оф. 1105, ) вартість майна у розмірі 114 754 (сто чотирнадцять тисяч сімсот пятдесят чотири) грн. 80 коп., судові витрати у розмірі 1 383 (одна тисяча триста вісімдесят три) грн. 55 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 24.01.2017.