ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" січня 2017 р.Справа № 922/4065/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Хотенець П.В.

судді: Аюпова Р.М. , Доленчук Д.О.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши справу

за позовом Заступника військового прокурора Харківського гарнізону, м. Харків в інтересах держави в особі 1. Міністерства внутрішніх справ України, м. Київ, 2. Національної академії Національної гвардії України, м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна Фінансова інспекція України, м. Київ
до Державного підприємства "Харківський завод спеціальних машин", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, м. Харків
про стягнення 8166,67 грн.
за участю представників сторін:

прокурора - Волик О.Г., посвідчення № 035279 від 26.08.2015 року

позивачів - 1. не з*явився, 2. ОСОБА_1, дов. № 1/86 від 20.01.2017 року

третьої особи - ОСОБА_2, дов. № 25/4/56-д від 26.04.2016 року

відповідача - ОСОБА_3, дов. № 1 від 04.01.2017 року

третьої особи - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 25 квітня 2016 року у справі № 922/4065/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя: Шарко Л.В., судді: Присяжнюк О.О., Аріт К.В.) позовні вимоги були задоволені повністю; визнано недійсним пункт 3.1 договору поставки №883 від 10 грудня 2014 року в частині включення до ціни договору ПДВ 20% в розмірі 8166,67 грн.; стягнуто з Державного підприємства "Харківський завод спеціальних машин" на користь Національної академії Національної гвардії України суму сплаченого ПДВ у розмірі 8167,67 грн. та стягнуто з Державного підприємства "Харківський завод спеціальних машин" на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 3045,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07 червня 2016 року апеляційну скаргу відповідача було залишено без задоволення; рішення господарського суду Харківської області від 25 квітня 2016 року у справі № 922/4065/15 було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06 грудня 2016 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07 червня 2016 року у справі № 922/4065/15 та рішення господарського суду Харківської області від 25 квітня 2016 року були скасовані в частині задоволення позову про стягнення з Державного підприємства "Харківський завод спеціальних машин" на користь Національної академії Національної гвардії України суму сплаченого ПДВ у розмірі 8167,67 грн., справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області. В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 25 квітня 2016 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07 червня 2016 року у справі № 922/4065/15 залишено без змін; касаційну скаргу задоволено частково.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2016 року справу № 922/4065/15 було призначено судді-доповідачу ОСОБА_4

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 29 грудня 2016 року по справі № 922/4065/15 було призначено склад колегії суддів: головуючий суддя Хотенець П.В., судді Аюпова Р.М., Доленчук Д.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 січня 2017 року було призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 23 січня 2017 року на 12 годин.

Прокурор у судовому засіданні та у наданій заяві (вхідний № 988 від 13 січня 2017 року) про уточнення позовних вимог просить суд стягнути з Державного підприємства "Харківський завод спеціальних машин" на користь Національної академії Національної гвардії України кошти в розмірі 8166,67 грн.

Розглянувши заяву прокурора про уточнення позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3.11. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України та зазначені в цій постанові.

Таким чином, виходячи зі змісту заяви прокурора, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, колегія суддів розцінює заяву прокурора про уточнення позовних вимог, як заяву про зміну предмета та підстав позову одночасно.

Предметом провадження у даній справі є стягнення з Державного підприємства "Харківський завод спеціальних машин" на користь Національної академії Національної гвардії України суму сплаченого ПДВ у розмірі 8167,67 грн. В заяві прокурор просить суд стягнути з Державного підприємства "Харківський завод спеціальних машин" на користь Національної академії Національної гвардії України кошти в розмірі 8166,67 грн.

Приписами частини 1 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Пунктом 3.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" надано роз'яснення, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак змін предмету позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмету, і підстав позову не допускається.

Колегія суддів, проаналізувавши заяву прокурора встановила, що даною заявою прокурором здійснено дії за якими має місце одночасно зміна підстав та предмету позову (оскільки позивачем змінено предмет позову (стягнення з Державного підприємства "Харківський завод спеціальних машин" на користь Національної академії Національної гвардії України кошти в розмірі 8166,67 грн.) та підстави позову (на статті 1212, 1213 Цивільного кодексу України), що суперечить приписам статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

В пункті 3.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції надано роз'яснення, що у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Враховуючи вище викладене в сукупності, колегія суддів відмовляє в задоволенні заяви (вхідний № 988 від 13 січня 2017 року) прокурора з її приєднанням до матеріалів справи та переходить до розгляду справи по суті.

Прокурор у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник першого позивача у судове засідання не з*явився, витребувані ухвалою суду документи не надав.

Представник другого позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів у судовому засіданні та у наданих письмових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з*явився, витребувані ухвалою суду документи не надав.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення прокурора, повноважних представників другого позивача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів та відповідача, колегію суддів встановлено наступне.

10 грудня 2014 року між Національною академією Національної гвардії України - замовником та Державним підприємством "Харківський завод спеціальних машин" продавцем був укладений договір поставки №883, за умовами якого виконавець зобов'язався виготовити та поставити станок повортний до 12.7 мм кулемета НСВ в кількості однієї одиниці, зазначений в специфікації, а замовник, в свою чергу, прийняти готову продукцію та сплатити її вартість в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна договору становить 49000 грн., у тому числі ПДВ 20% - 8166,67 грн. Ціна за одиницю продукції визначена у специфікації на поставку (додаток № 1 договору), що попередньо узгоджені протоколом погодження ціни на поставку (додаток №2 договору).

В розділі 4 спірного договору визначено порядок здійснення оплати.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору покупець здійснює оплату товару на підставі наданої продавцем накладної упродовж 30 банківських днів з дня одержання продукції шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Згідно пункту 5.4 договору датою поставки продукції вважається фактична дата поставки і отримання її замовником, що зазначається у супровідних документах на кожну партію продукції. При цьому оформлюється акт приймання-передачі продукції або документ, що засвідчує факт приймання продукції до перевезення та акт технічного приймання, складений відділом технічного контролю виконавця.

На виконання умов спірного договору поставки відповідач виготовив та поставив позивачу - Національній академії Національної гвардії України за видатковою накладною №х-00000034 від 10 грудня 2014 року станок поворотний до 12,7 мм кулемета НСВ у кількості 1 шт., загальною вартістю 49000 грн. з ПДВ.

Позивач отримав вказану продукцію та оплатив її вартість у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 153 від 11.12.2014 р. на суму 49000 грн., в тому числі ПДВ - 8166,67 грн.

Предметом даного судового розгляду є вимоги Заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України та Національної академії Національної гвардії України заявлені до Державного підприємства "Харківський завод спеціальних машин" про стягнення з відповідача 8167,67 грн. сплаченого ПДВ, на підставі статтей 203, 215, 216, 217 Цивільного кодексу України, статті 185 Податкового кодексу України, пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону України № 1658-VII від 02 вересня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування продукції оборонного призначення").

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Порядок обчислення та сплати податку на додану вартість регламентується розділом V Податкового кодексу України (статті 180 - 211). При цьому, податок на додану вартість це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (пункт 14.1.178 статті 14 Податкового кодексу України).

Таким чином, порядок та механізм нарахування і сплати податку на додану вартість чи навпаки (операції, які не є об'єктом оподаткування або звільнені від оподаткування тощо) врегульовано відповідними нормами Податкового кодексу України та, відповідно, не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку.

Поза тим, як вже зазначалося та підтверджено матеріалами справи, заявлена до стягнення з відповідача сума є за своєю правовою природою сумою нарахованого та сплаченого податку на додану вартість.

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України унормовані, які справи підвідомчі господарським судам.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що цей Кодекс визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

В свою чергу, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1).

У даному спорі спірна сума є сумою податку на додану вартість, яка перерахована Державним підприємством "Харківський завод спеціальних машин" до Державного бюджету України.

Порядок її нарахування, сплати і повернення регулюється спеціальними нормами податкового законодавства, а спори з питань оподаткування не відносяться до компетенції господарських судів і вирішуються в порядку адміністративного судочинства. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 30 травня 2011 року у справі №24/135, від 13 грудня 2010 року у справі №26/2.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне провадження у справі припинити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 80 частина 1 пункт 1 статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6