ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р.Справа № 922/4150/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Кіровоград
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Харків
про стягнення 169456,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4, договір про надання правової допомоги № 03/17 від 18.01.2017 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 169456,00 грн. заборгованості.

Представник позивача у наданому клопотанні просить суд долучити до матеріалів справи додаткові документи.

Суд, задовольняє клопотання позивача, долучає до матеріалів справи додаткові документи та переходить до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі суду не надав.

Як визначено у пунктах 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі, ухвала про відкладення розгляду справи) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних ухвал.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення його про час та місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, судом встановлено наступне.

01 квітня 2015 року між Приватним підприємством "УКРСТАРТРАНС" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (позивачем) було укладено договір про спільну діяльність.

Розділом 1 договору про спільну діяльність від 01 квітня 2015 року сторони за даним договором зобов*язуються шляхом об*єднання професійних знань, ділової репутації та зв*язків і зусиль спільно діяти в сфері надання підприємствам, організаціям, установам і т.і, послуг з міжнародного перевезення вантажів з метою отримання прибутку.

Згідно розділу 3 договору про спільну діяльність від 01 квітня 2015 року Приватне підприємство "УКРСТАРТРАНС" зобов*язується отримати дозвільні документи на міжнародне перевезення вантажів, вести документальне оформлення перевезення вантажу (CMR) за заявками укладеними як від імені Приватного підприємства "УКРСТАРТРАНС" так і заявками укладеними Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, при цьому кошти отримує строна яка уклала заявку (договір) перевезення (пункт 7.1. договору). Тобто перевізником в документах на перевезення вантажу (CMR) зазначається Приватне підприємство "УКРСТАРТРАНС" незалежно від того якою з сторін оформлено заявку.

Відповідно до підписаної між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (відповідачем) заявки б/н від 30 листопада 2015 року на перевезення вантажів автомобільним транспортом, позивач за замовленням надав транспортні послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом за маршрутом Київ-Караганда-Алмати, автомобілем: Рено НОМЕР_3.

Перевезення було виконано належним чином, що підтверджується даними CMR (транспортних накладних) №0837105, №0837106 - Алмати №0837107, №0837108 - Караганда; №525265; №0837109 - Алмати та відміткою вантажоотримувача в CMR про отримання вантажу.

Згідно заявки вартість послуг позивача становить 7000 доларів США в гривнях (по курсу НБУ на день замитнення - 161700,00 грн.) та повинна бути здійснена Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 на умовах передплати у розмірі 25% на третій день після замитнення товару по курсу НБУ, решта - протягом 5-10 банківських днів з моменту отримання повного пакету документів.

Відповідачу Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 за умовами заявки було виставлено рахунок №0000020 від 18 грудня 2015 року на загальну суму 161700,00 грн.

22 грудня 2015 року Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було частково сплачено послуги перевезення згідно рахунку №ВВ0000020 від 18 грудня 2015 року в розмірі 45000,00 грн. Залишок суми боргу за заявкою б/н від 30 листопада 2015 року не сплаченої відповідачем становить 116700,00 грн.

Відповідно до підписаної між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 заявки б/н від 23 листопада 2015 року на перевезення вантажів автомобільним транспортом, позивач за замовленням надав транспортні послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом за маршрутом Харків - Тбілісі, автомобілем: НОМЕР_1/НОМЕР_4.

Перевезення було виконано належним чином, що підтверджується даними CMR (транспортної накладної) №503616 та відміткою вантажоотримувача в CMR про отримання вантажу.

Згідно заявки вартість послуг позивача становить 52756,00 грн. та повинна бути здійснена Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 протягом 30 банківських днів з моменту отримання повного пакету документів.

Матеріали справи свідчать про те, що сума боргу Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 перед позивачем становить 169456,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту та умов вищезазначених заявок від 23 листопада 2015 року та від 30 листопада 2015 року про перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладеного між сторонами, вони є договорами перевезення вантажу, за якими обов'язки відправника взяв на себе експедитор (відповідач).

Згідно статті 908 Цивільного кодексу У країни перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Між перевізником та замовником виникло господарське зобов'язання на підставі заявок на міжнародне перевезення вантажу.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (ванатжоодержовачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно частини 2 статті 307 Господарського кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносаменту) відповідно до вимог чинного законодавства. Подібна норма міститься в частині 3 статті 909 Цивільного кодексу України. В данному випадку таким документом є транспортна накладна CMR.

Перевізник свої зобов'язання по договору виконав належним чином - вантаж доставив вчасно та видав вантажоотримувачу, про що свідчить відмітка в транспортних накладних. Проте відповідач свої обов'язки за договором не виконав належним чином - вартість наданих послуг не оплатив, чим порушив свої зобов'язання за заявками б/н від 23 листопада 2015 року та від 30 листопада 2015 року.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 525, 526, 530, 629, 908, 909 Цивільного кодексу України, статтями 193, 207 Господарського кодексу УКраїни, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (61037, АДРЕСА_1, розрахунковий рахунок НОМЕР_5 в ПАТ "УкрСоцбанк", м. Харків, МФО 300023, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (25031, АДРЕСА_2, розрахунковий рахунок НОМЕР_6 в АТ "УкрСиббанк", м. Харків, МФО 351005, ідентифікаційний номер НОМЕР_7) 169456,00 грн. заборгованості та 2541,85 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.01.2017 р.

Суддя П.В. Хотенець