КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. Справа№ 925/1984/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.

за участю представників сторін:

від ініціюючого кредитора: Шевченко А.О. - довіреність № 1 від 01.02.2016.

від боржника: Надєєва О.О. - довіреність б/н від 05.01.2017.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Ресурс Центр-М" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.11.2016 року

у справі № 925/1984/15 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Ресурс Центр-М"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Блу Оіл Компані"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.11.2016 року у справі № 925/1984/15 частково задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Жулінського В.Б. від 07.11.2016 року; стягнуто з ТОВ „Ресурс Центр-М" на користь арбітражного керуючого Жулінського В.Б. 20 066,93 грн. грошової винагороди; в решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ „Ресурс Центр-М" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.11.2016 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Жулінського В.Б., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 року колегією суддів у складі головуючого судді Доманської М.Л., суддів: Пантелієнка В.О., Остапенка О.М. апеляційну скаргу ТОВ „Ресурс Центр-М" прийнято до провадження та призначено її для розгляду на 19.12.2016 року.

Розпорядженням керівника апарату від 19.12.2016 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Доманської М.Л. у відпустці, призначено повторний автоматичний розподіл справи, в результаті якого апеляційну скаргу ТОВ „Ресурс Центр-М" у справі № 925/1984/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ТОВ „Ресурс Центр-М" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27.12.2016 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У зв'язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. у відпустці протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.12.2016 року для розгляду справи № 925/1984/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою суду від 27.12.2016 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ТОВ „Ресурс Центр-М" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.11.2016 року у справі № 925/1984/15 прийнято до провадження.

В судовому засіданні 27.12.2016 року суддею Верховцем А.А. заявлено самовідвід у справі № 925/1984/15, який мотивовано тим, що постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 року у даній справі, прийняту за його участю, було скасовано Постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2016 року, а відтак він не може брати участі в розгляді даної справи і підлягає відводу (самовідводу).

Ухвалою суду від 27.12.2016 року заяву судді Верховця А.А. про самовідвід у справі № 925/1984/15 задоволено.

Протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 29.12.2016 року для розгляду справи № 925/1984/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Андрієнко В.В., Іоннікова А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.12.2016 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.01.2017 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У зв'язку з перебуванням суддів Андрієнка В.В. та Іоннікової І.А. у відпустці протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.01.2017 року для розгляду справи № 925/1984/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 19.01.2017 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ТОВ „Ресурс Центр-М" прийнято до провадження.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшли додаткові документи по справі.

Представник скаржника в судовому засіданні 19.01.2017 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.11.2016 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Жулінського В.Б.

Представник боржника в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представники інших учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

19.01.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ТОВ „Ресурс Центр-М" слід відмовити, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.11.2016 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, ініціюючий кредитор звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.01.2016 року порушено провадження у даній справі про банкрутство ТОВ „Блу Оіл Компані", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Жулінського В.Б.

Ухвалою попереднього засідання від 29.03.2016 року затверджено перелік конкурсних кредиторів, розмір їх вимог за грошовими зобов'язаннями та черговість задоволення кожної вимоги.

08.11.2016 року розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Жулінський В.Б. звернувся до суду з клопотанням про стягнення з ініціюючого кредитора - ТОВ „Ресурс Центр-М" на його користь 25 555,00 грн. грошової винагороди за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника за період з 19.01.2016 року по 19.10.2016 року, яке мотивоване тим, що за весь час здійснення повноважень розпорядника майна боржника коштів з оплати грошової винагороди він не отримував.

За наслідками розгляду поданого клопотання, ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.11.2016 року стягнуто з ТОВ „Ресурс Центр-М" на користь арбітражного керуючого Жулінського В.Б. 20 066,93 грн. грошової винагороди; в решті вимог відмовлено.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної кредитором ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Згідно положень ст. 115 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Згідно ч. 7 ст. 115 Закону про банкрутство звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Матеріалами справи підтверджується, що 08.11.2016 року арбітражним керуючим подано клопотання про стягнення на його користь з ініціюючого кредитора оплату послуг розпорядника майна боржника за виконання своїх обов'язків за період з 19.01.2016 року по 19.10.2016 року, виходячи з розрахунку двох мінімальних розмірів заробітних плат, у сумі 25 555,00 грн.

В обґрунтування викладених у клопотанні обставин, розпорядник майна боржник посилається на те, що ним 20.05.2016 року, 27.07.2016 року та 28.10.2016 року на адресу ініціюючого кредитора направлялись вимоги про оплату послуг, проте залишені останнім без задоволення.

У зв'язку з тим, що грошова винагорода розпорядника майна станом на 07.11.2016 року не погашена у повному обсязі, арбітражний керуючий у своєму клопотанні просив стягнути з ініціюючого кредитора витрати на оплату основної грошової винагороди у розмірі 25 555,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду у цій справі від 19.01.2016 встановлено розмір оплати послуг розпорядника майна боржника - дві мінімальні заробітні плати за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень, а джерелом їх сплати - авансування ініціюючим кредитором у встановленому вище розмірі.

Вказана ухвала суду набрала законної сили з дня її проголошення, в установленому законом порядку не скасована, а отже є чинною та підлягає неухильному виконанню ініціюючим кредитором.

Крім того, рішенням комітету кредиторів ТОВ „Блу Оіл Компані" (протокол від 15.04.2016 року №01-ЗК) затверджено звіт розпорядника майна боржника від 15.04.2016 про грошову винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період з 19.01.2016 року по 19.04.2016 року на суму 8 268,00 грн.

Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства та рішення комітету кредиторів, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум, суд першої інстанції правомірно визнав подане клопотання законним, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

В той де час, оскільки ініціюючим кредитором відповідно до наявного у матеріалах справи платіжного доручення № 360 від 05.10.2016 року арбітражному керуючому Жулінському В.Б. було перераховано кошти в сумі 5 488,07 грн., то беручи до уваги часткову сплату грошової винагороди, колегія суддів погоджується з місцевим судом щодо часткового задоволення клопотання розпорядника майна та стягнення з ініціюючого кредитора 20 066,93 грн. грошової винагороди.

При цьому, судом першої інстанції правомірно відхилено розрахунки ініціюючого кредитора, які проведені із вирахуванням податків на доходи фізичних осіб, оскільки ч. 2 ст.115 Закону про банкрутство та ухвалою суду від 19.01.2016 року у даній справі встановлено розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, яку має перераховувати ініціюючий кредитор і будь-які відрахування є безпідставними та не ґрунтуються на нормах законодавства.

Також є безпідставними та необґрунтованими твердження ініціюючого кредитора про передчасність звернення останнього до суду із цією заявою до схвалення або погодження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди комітетом кредиторів чи до дня закінчення процедури розпорядження майном, оскільки, як було зазначено вище, право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Доводи скаржника щодо неналежного виконання арбітражним керуючим своїх обов'язків, що в свою чергу є підставою для відмови в оплаті його послуг, колегією суддів відхиляються, як такі, що не ґрунтуються на матеріалах справи, а скаржником, в свою чергу, у відповідності до ст. 33 ГПК України, не доведено належним чином зазначені обставини. Натомість, жодних рішень з приводу неналежного виконання арбітражним керуючим Жулінським В.Б. своїх обов'язків розпорядника майна за скаргами будь-якого з кредиторів або за власною ініціативою судом першої інстанції не приймалось та матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.11.2016 року у даній справі прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 8 Закону про банкрутство у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, наведений перелік судових рішень, що підлягають оскарженню в касаційному порядку, є вичерпним.

В інших випадках (при оскарженні інших судових рішень, прийнятих у справі про банкрутство, але не передбачених нормами частини 3 статті 8 Закону про банкрутство) касаційне оскарження таких судових рішень в касаційному порядку та здійснення касаційного провадження не допускається.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому положення частини третьої статті 8 Закону про банкрутство слід розуміти як такі, що встановлюють деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, що полягають, зокрема, у завершенні розгляду питання про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання ним своїх обов'язків у справі, а також про відшкодування сум грошової винагороди арбітражному керуючому із завершенням апеляційного провадження (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 23.12.2015 року у справі № 903/33/15 та від 27.01.2016 року у справі № 922/4908/13).

За таких обставин, постанова Київського апеляційного господарського суду є остаточною та не підлягає оскарженню до Вищого господарського суду України.

Керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Ресурс Центр-М" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.11.2016 року у справі № 925/1984/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.11.2016 року у справі № 925/1984/15 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська