ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р.Справа № 922/4292/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-79", м.Харків
про стягнення 35098,28грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №38-1871 від 28.05.2010

від відповідача: ОСОБА_2, директор

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-79" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 35098,28грн., з яких: 27513,51грн. основного боргу, 2967,82грн. пені, 965,38грн. 3% річних, 3651,52грн. інфляційних втрат.

На підтвердження своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №8347 про постачання теплової енергії від 01.11.2001 щодо оплати спожитої теплової енергії.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав. Його представник в судовому засіданні суму заборгованості, що заявлена позивачем до стягнення, визнав у повному обсязі. Зазначив, що заборгованість виникла через тяжкий фінансовий стан відповідача.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представників сторін, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

01.11.2001 між позивачем, як енергопостачальною організацією, та ОСОБА_3 колективним підприємством "Стиль", як споживачем, укладено договір №8347 про постачання теплової енергії (далі за текстом - Договір), за умовами якого енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

18 липня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено угоду про заміну особи в договорі про постачання теплової енергії № 8347 від 01.11.2001, за умовами якої відповідач як правонаступник прийняв на себе права та обов'язки МКП "Стиль".

Відповідно до пункту 6.3 Договору відповідач за 10 днів до початку розрахункового періоду сплачує позивачу попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, здійснивши постачання теплової енергії до приміщень відповідача за адресою: м.Харків, вул.Другої П'ятирічки, 7, що підтверджується розпорядженнями Харківської міської ради про початок та кінець опалювального сезону 2014-2015р.р., 2015-2016р.р.

На адресу відповідача направлялись рахунки за спожиту теплову енергію, які останній, як зазначає позивач, сплачував, але не в повному обсязі.

Згідно наданого КП "Харківські теплові мережі" розрахунку нарахувань по ТОВ "Стиль-79" за теплову енергію, а також підписаного обома сторонами акту звіряння відпуску-отримання теплової енергії та розрахунків за її використання розмір заборгованості позивача за період з грудня 2014 року по квітень 2016 року складає 27513,51грн.

Оскільки вказана заборгованість відповідачем в установлені Договором порядку та строки погашена не була, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення 27513,51грн. основного боргу, 2967,82грн. пені, 965,38грн. 3% річних, 3651,52грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України Про теплопостачання у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до статі 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що відповідачем не погашено заборгованість за отриману теплову енергію в сумі 27513,51грн.

У відповідності до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження повної оплати боргу за спірний період, наявність заборгованості визнав, а тому позовні вимоги про стягнення 27513,51грн. основного боргу є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, за умовами пункту 7.2.3 Договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Крім того, статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та умови Договору, позивач додатково нарахував відповідачу станом на 01.12.2016: 2967,82грн. пені 3651,52грн. інфляційних втрат, 965,38грн.3% річних.

Судом перевірені та визнані обґрунтованими розрахунки вищевказаних сум, а тому ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-79" (61007, м.Харків, вул. Другої П'ятирічки, 7, код 24673494) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул.Мефодіївська, 11, код 31557119) 27513,51грн. основного боргу, 2967,82грн. пені, 965,38грн. 3% річних, 3651,52грн. інфляційних втрат, 1378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_3