ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Справа № 923/1211/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гєнстрой ЛТД", м. Херсон

до відповідача-1 : Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", м. Київ

до відповідача-2: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мереса", м.Київ

до відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтрансгруп", м.Вінниця

до відповідача-5: Першої української міжрегіональної товарної біржі, м.Вінниця

до відповідача-6: Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Смірнової Альони Олександрівни, м.Вінниця

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Воєводиної Ірини Миколаївни, м.Херсон

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Воєводіна Миколи Микитовича, м.Херсон

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-4: Приватне підприємство "Єврокомершл Україна", м. Херсон

про визнання недійсними відкритих електронних торгів, визнання недійсними правочинів, скасування рішень

за участю представників сторін

від позивача: Гілін Є.О.;

від відповідача-1: уповноважений представник Харитонова М. М. дов. №10/09-4 від 15.11.2016;

від відповідача-2: не прибув;

від відповідача-3: не прибув;

від відповідача-4: Рябко Є.Є., дов.б/н від 01.12.2016;

від відповідача-5: не прибув;

від відповідача-6: не прибув;

від третіх осіб: не прибули;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Генстрой ЛТД" (позивач) звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Форум" (відповідач-1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мереса" (відповідач-3), Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінтрансгруп" (відповідач-4), Перша Українська міжрегіональна товарна біржа (відповідач-5), Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Смірнова Альона Олександрівна (відповідач-6), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Воєводиної Ірини Миколаївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Воєводіна Миколи Микитовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-3 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-4 Приватне підприємство "Єврокомершл Україна".

5 грудня 2016 року від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшло клопотання про припинення провадження у справі, яке суд залучив до матеріалів справи.

Позивачем у справі 17.01.2017 року подано заяву про уточнення позовних вимог (т.2 а.с.148), в якій він просить викласти п.2 прохальної частини позовних вимог в наступній редакції: «Визнати недійсним договір №0009/16-ВБ від 16.05.2016 р. про відступлення права вимоги за кредитними договорами №0015/07/11-KLMVI від 10.07.2007 р. та №0018/07/11- KL від 04.09.2007 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Мереса».

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідачі проти позову заперечують з підстав, викладених у відзиві.

За клопотанням позивача розгляд справи відбувався поза межами строку, передбаченого ст.69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

09.07.2007р. між ТОВ «Гєнстрой ЛТД» (забудовник) і АКБ «Форум» (управитель), правонаступником якого з 19.04.2010 р. є ПАТ «Банк Форум» було укладено Генеральний договір з забудовником № 6ФФБ (далі - Генеральний договір), за умовами якого Управитель (АКБ «Форум») прийняв на себе обов'язки по спрямуванню грошових коштів фізичних та юридичних осіб (далі - Довірителів), залучених до Фонду фінансування будівництва (далі - ФФБ) виключно на фінансування спорудження об'єкта будівництва - житлового комплексу з торгово-офісним центром на земельній ділянці за адресою: м.Херсон, вул. Філатова, 31-а (далі - Об'єкт будівництва) в терміни, розміри та порядку, згідно з умовами цього договору.

Постановою Правління Національного банку України від 13.03.2014р. №135 ПАТ «БАНК ФОРУМ» віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв'язку з цим 14.03.2014р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 про початок виведення ПАТ «БАНК ФОРУМ» з ринку та здійснення в ньому з 14.03.2014р. тимчасової адміністрації. 16.06.2014р. виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16.06.2014р. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 19.01.2015р. №10 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» з 19.01.2015р. призначено Ларченко Ірину Миколаївну.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання п.п. 10.3.1 п.10.3. Генерального договору, в якості забезпечення зобов'язань за Генеральним договором, Позивач уклав з АКБ «Форум» договір уступки майнових прав від 09.07.2007р. з відкладальною обставиною (далі - Договір уступки), за якою у випадку настання ризиків, передбачених цим договором, Позивач зобов'язався передати АКБ «Банк Форум» майнові права на об'єкт будівництва. На виконання п.п. 10.3.1 п. 10.3. Генерального договору, в якості забезпечення зобов'язань за Генеральним договором, Позивач уклав з АКБ «Форум» договір доручення від 09.07.2007р. з відкладальною обставиною (далі - Договір доручення), за якою у випадку настання визначених у п.1.3 цього договору обставин, Позивач доручає АКБ «Форум» як повіреному виконувати від імені та за рахунок Позивача його функції стосовно будівництва, введення в експлуатацію та інші дії щодо об'єкта будівництва в тому числі і шляхом делегування цих функцій третім особам.

Матеріали справи свідчать, що 09.07.2007р. на виконання вимог пп. 10.3.2. п.10.3 Генерального договору, між позивачем, який виступив іпотекодавцем, і АКБ «Форум», який виступив іпотекодержателем, було укладено іпотечний договір від 09.07.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Воєводиною І.М. і зареєстрований в реєстрі за номером 3140 (далі - Іпотечний договір-1), за яким в іпотеку АКБ «Форум» було передано майнові права на вищевказаний об'єкт незавершеного будівництва. В державному реєстрі іпотек було зареєстровано обтяження іпотекою за №5269259 від 09.07.2007р., а також зареєстровано обтяження забороною на нерухоме майно за реєстраційним номером №5269174.

10.07.2007р. між АКБ «Форум», який виступив кредитором, і Позивачем, який виступив позичальником, було укладено кредитний договір №0015/07/11-КLMVI (далі - Кредитний договір), за умовами якого (з урахуванням Додаткових угод №55 від 26.11.2007р. та №134 від 09.07.2008р.) кредитор надав позичальнику кредитні кошти в доларах США та в гривні у формі кредитної лінії для будівництва Об'єкту будівництва з максимальним лімітом заборгованості на день надання кредитних коштів в сумі 41 600 000 грн. зі строком повернення до 08.07.2009р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Позивач уклав з АКБ «Форум» іпотечний договір від 10.07.2007р. (далі - Іпотечний договір-2), за умовами якого (з урахуванням змін від 03.06.2008р.) АКБ «Форум», як кредитору, було передано в іпотеку майнові права на Об'єкт будівництва. В державному реєстрі іпотек було зареєстровано іпотеку №5277301 від 10.07.2007р. (номер запису про іпотеку №14522201), а також зареєстровано обтяження забороною на нерухоме майно за реєстраційним номером №5277270.

04.09.2007р. Позивач уклав з АКБ «Форум» іпотечний договір, посвідчений нотаріусом Воєводиним М.М., зареєстрований в реєстрі за №3564 (далі - Іпотечний договір-3), за яким передав в наступну іпотеку АКБ «Форум» майнові права на Об'єкт будівництва в якості забезпечення зобов'язань третьої особи ПП «Єврокомершл Україна» за кредитним зобов'язанням останнього перед АКБ «Форум» за кредитним договором №0018/07/11-КL від 04.09.2007 (далі - Кредитний договір-2), за яким ПП «Єврокомершл Україна» отримало від АКБ «Форум» кредитні кошти в доларах США та в гривні у формі кредитної лінії. В державному реєстрі іпотек було зареєстровано іпотеку №5630103 від 10.09.2007 (номер запису про іпотеку №14522341), а також зареєстровано обтяження забороною на нерухоме майно за реєстраційним номером №5601477.

Позивач у позові стверджує, що до Кредитного договору-1 та Кредитного договору-2 неодноразово вносились зміни, зокрема, щодо збільшення розміру кредитних ліній за ними. За Кредитним договором-1 Позивач отримав 24 036 988, 36 гривень і 990 162,79 доларів США кредитних коштів. За Кредитним договором-2 третя особа ПП «Єврокомершл Україна» отримало 1 879 000, 00 гривень і 252 500, 00 доларів США кредитних коштів.

У позові позивач зазначив, що 27.05.2016 отримав письмове повідомлення без дати від відповідача ТОВ «ФК «Мереса», в якому було вказано, що з 16 травня 2016 року до ТОВ «ФК «Мереса» перейшло право вимоги до Позивача за Договором кредиту-1, Договором іпотеки-2, Договором іпотеки-3, а також право вимоги до ПП «Єврокомершл Україна» за Кредитним договором-2. Але доказів переходу до ТОВ ФК «Мереса» прав вимоги за вищевказаними договорами до повідомлення додано не було.

Відступлення права вимоги відбулося шляхом продажу права вимоги за вищевказаними кредитними договорами в процедурі ліквідації ПАТ «Банк Форум». Реквізитів угоди або доказів такого відступлення в повідомленні не було зазначено. Але в розміщеному на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб останньому за датою оголошенні про проведення відкритих торгів (аукціону) з реалізації активів ПАТ «Банк Форум» на електронному торговому майданчику відповідача Першої української міжрегіональної товарної біржі (далі - ПУМТБ) повідомляється про проведення 25.04.2016 з 10.00год. до 11.00год. електронних торгів з продажу лоту № 594, який складається з прав вимоги за Кредитним договором-1 та Кредитним договором-2. Таким чином позивач дізнався, що саме на торгах 25.04.2016 було продано відповідачу ТОВ «ФК «Мереса» право вимоги за вказаними кредитними договорами. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення законодавства та на порушення своїх прав.

Щодо недійсності відкритих електронних торгів, суд зазначає наступне.

Правова природа продажу майна з публічних (відкритих) торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених законодавством.

Згідно приписів ст. 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах, тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно з ч.3 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Відповідно до ч.6 ст.51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: 1. На відкритих торгах (аукціоні); 2. Шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Засади та порядок підготовки, організації та проведення відкритих електронних торгів з продажу активів банку, щодо якого запроваджено процедуру ліквідації, визначаються Законами України «Про банки і банківську діяльність», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Матеріалами справи підтверджується, що підготовка, організація та проведення спірних електронних торгів з продажу майна ПАТ «Банк Форум» на системі електронних торгів Першої української міжрегіональної товарної біржі здійснювалась відповідно до Правил проведення відкритих торгів (аукціонів) в електронній формі з продажу майна неплатоспроможних банків (т.2 а.с.66).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», - основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно норм ч.7 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», - порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення, в тому числі, про: затвердження умов відкритих торгів (у тому числі аукціонів, що проводяться за методами підвищення та/або зниження ціни і без обмеження мінімальної ціни продажу майна), зокрема розмірів гарантійного внеску, лота та кроку аукціону, порядку зниження ціни, встановлення або відмови від встановлення мінімальної ціни продажу; проведення відкритих торгів (аукціонів) уповноваженою особою Фонду або торговельним посередником, біржею тощо, у тому числі у разі продажу пулів активів, сформованих за рахунок майна кількох банків.

Відповідно до ч.7 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», - Фонд зобов'язаний оприлюднювати інформацію про майно (активи), що продається, у друкованих засобах масової інформації, визначених виконавчою дирекцією Фонду, на веб-сайті банку та офіційному веб- сайті Фонду. Вимоги до змісту та строків оприлюднення інформації про продаж майна банків регламентуються нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно приписів ч.8 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», - для проведення відкритих торгів на підставі договору може залучатися організатор торгів - юридична особа, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор торгів не повинен мати конфлікт інтересів з банком, майно якого продається.

Матеріалами справи підтверджується, що 18.02.2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №31 (т.2, а.с.113), яким затверджено Перелік активів (права вимоги за кредитами юридичних осіб) ПАТ «Банк «Форум», що пропонуються на продаж на відкритих торгах (аукціоні) на ТБ «Перша українська міжрегіональна товарна біржа».

4 квітня 2016 року між ПАТ «Банк «Форум» та Першою українською міжрегіональною товарною біржею укладено Додаткову угоду №16 до Угоди №21/7.6 від 18.09.2015 р. про співпрацю з організації продажу активів (т.2 а.с.115).

25.04.2016 року було проведено аукціон, що підтверджується Протоколом №16/Е04-41 (т.2 а.с.118), відповідно до якого переможцем торгів обрано ТОВ «Фінансова компанія «МЕРЕСА». Ціна продажу 15511039,15 грн.

Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. У такому випадку сума, яка повинна бути оплачена в гривні, визначається згідно з офіційним курсом відповідної валюти на дату проведення платежу. Проте, навіть у такому випадку, грошове зобов'язання виражається в договорі в національній валюті України - гривні, що повністю відповідає імперативним приписам ч.І ст.524 ЦК України.

Згідно із ст. 35 Закону України «Про Національний банк України» гривня (банкноти і монети) як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, який приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України за всіма видами платежів, а також для зарахування на рахунки, вклади, акредитиви та для переказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 Господарського кодексу України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 р. (надалі - Декрет), Національний Банк України видає генеральні та індивідуальні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з Декретом.

Під валютними операціями у вказаному Декреті розуміються: операції, пов'язані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком операцій, що здійснюються між резидентами у валюті України; операції, пов'язані з використанням валютних цінностей в міжнародному обігу як засобу платежу, з передаванням заборгованостей та інших зобов'язань, предметом яких є валютні цінності; операції, пов'язані з ввезенням, переказуванням і пересиланням на територію України та вивезенням, переказуванням і пересиланням за її межі валютних цінностей.

Згідно із п.п. в), г) ч.4 ст.5 Декрету, індивідуальної ліцензії потребують в тому числі, операції щодо надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі; використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави.

Надання банком або іншою фінансовою установою грошових коштів (кредиту) та проведення позичальником дій, спрямованих на виконання зобов'язання в іноземній валюті (оплата процентів за користування кредитом, різного роду комісій, тощо), за своєю правовою природою є валютною операцією, а отже, потребує наявності у банку (іншої фінансової установи) індивідуальної ліцензії.

Таким чином, отримання індивідуальної ліцензії є необхідною умовою для правомірності видачі кредиту незалежно від суми грошових коштів, які надаються банком (іншою фінансовою установою), та строку їх повернення позичальником, а також використання іноземної валюти як засобу платежу.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «ФК «Мереса» на момент купівлі прав вимоги за кредитами не мало передбаченої законодавством України ліцензії на здійснення валютних операцій.

Враховуючи викладене, суд погоджується з думкою позивача, що ТОВ «ФК «Мереса» не могло бути допущене до участі у відкритих торгах з реалізації такого активу як право вимоги за кредитами у іноземній валюті, а також не мало право купівлі такого майна (активу).

Згідно із п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" - правовідносини, пов'язані з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, регулюються ЦК України, ГК України, Земельним кодексом України, Законами України "Про оренду землі", "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про іпотеку", "Про страхування", "Про банки і банківську діяльність", "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства. Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, статей 228, 229, 230, 232, 234, 235, 10571 ЦК України, абзацу другого частини шостої статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна", частини другої статті 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", частини другої статті 15 Закону України "Про оренду землі", статті 12 Закону України "Про іпотеку", частини другої статті 29 Закону України "Про страхування", статті 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 71 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", частини третьої статті 67 Закону України "Про запобігання корупції" тощо. Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має учинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані є його недійсністю.

Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема наявність спеціальних підстав визнання недійсною угоди.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що проведені на електронному торговому майданчику Першої української міжрегіональної товарної біржі щодо реалізації лоту №594 торги є недійсними.

Щодо недійсності Договору про відступлення права вимоги №0009/16-ВБ від 16.05.2016 року.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

ПАТ «Банк Форум» як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій (або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року №3024-УІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій), мав право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті та правомірно виступив кредитором Позивача та третьої особи ПП «Єврокомершл Україна», уклавши з ними кредитні договори, відповідно, №0015/07/11-КLMVI від 10.07.2016 та №0018/07/11-КL від 04.09.2007 предметом яких є, у тому числі, валютні операції.

Відповідно до п.1 розділу II Положення щодо організації продажу активів банків, що ліквідуються, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 . № 388 права вимоги - права вимоги боргу за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язання таких вимог. Відступлення права вимоги за Кредитними договорами - 1,2 відбулось в обмін на грошові кошти, сплачені ТОВ «ФК «Мереса» на користь ПАТ «Банк Форум», тобто, фактично відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом під час дослідження питання щодо недійсності відкритих електронних торгів було встановлено, що ТОВ «ФК «Мереса» на момент купівлі прав вимоги за кредитами не мало передбаченої законодавством України ліцензії на здійснення валютних операцій.

Відповідно до п.2 ст.1 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» - «валютні операції» - операції, пов'язані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком операцій, що здійснюються між резидентами у валюті України; операції, пов'язані з використанням валютних цінностей в міжнародному обігу як засобу платежу, з передаванням заборгованостей та інших зобов'язань, предметом яких є валютні цінності; операції, пов'язані з ввезенням, переказуванням і пересиланням на територію України та вивезенням, переказуванням і пересиланням за її межі валютних цінностей.

Відповідно до ч.1 ст.5 вищевказаного Декрету - Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом.

За умовами п.1.1. Договору про відступлення права вимоги №0009/16-ВБ від 16.05.2016 року - Первісний кредитор (ПАТ «Банк «Форум») відступає Новому кредитору (ТОВ ФК «МЕРЕСА») Право вимоги до Боржника, що належить Первісному кредитору на підставі Кредитного договору, а Новий кредитор зобов'язується прийняти зазначене вище Право вимоги та перераховувати Первісному кредитору кошти у сумі Ціни відступлення.

Відповідно до п.1.2. вищевказаного договору - загальний розмір заборгованості боржників перед Первісним кредитором складає: 44911666,75 грн. та 1763604,30 доларів США.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Враховуючи викладене, зважаючи на недійсність відкритих торгів (аукціону) з реалізації активів ПАТ «Банк Форум», за результатами яких укладено спірний договір, з огляду на відсутність у ТОВ «ФК «Мереса» права на участь у таких торгах, зважаючи на відсутність у ТОВ «ФК «Мереса» ліцензії на здійснення валютних операцій, - суд дійшов висновку, що договір про відступлення права вимоги №0009/16-ВБ від 16.05.2016, укладений між ПАТ «Банк «Форум» та ТОВ «ФК «МЕРЕСА», є недійсним.

Щодо недійсності договорів про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 10.07.2007 та від 04.09.2007, які укладено 16.05.2016 року між ПАТ «Банк «Форум» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ ФК «МЕРЕСА» (новий іпотекодержатель).

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою- третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 розділу II Положення щодо організації продажу активів банків, що ліквідуються, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 р. № 388 права вимоги - це права вимоги боргу за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язання таких вимог.

Правочин щодо відступлення прав вимоги за кредитними договорами-1,2 між ПАТ «Банк Форум» і ТОВ «ФК «Мереса» було вчинено в процедурі відкритих електронних торгів, які відбулися 25.04.2016.

Матеріалами справи підтверджується, що договори про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 10.07.2007 та від 04.09.2007 укладено 16.05.2016 року між ПАТ «Банк «Форум» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ ФК «МЕРЕСА» (новий іпотекодержатель).

За приписами ст. 575 ЦК, іпотека - це застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Нормами ст. 11, ч.2 ст. 509 ЦК України передбачено, що дійсне зобов'язання повинне ґрунтуватися на чинних правових підставах виникнення цивільних прав та обов'язків, передбачених законом, жими є договір або інший правочин, закон, рішення суду, і повинне бути спрямоване на реальне настання юридичних наслідків.

Відповідно до визначення термінів, що містяться у ст. 1 Закону України «Про іпотеку», основне зобов'язання - це зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

За своєю правовою природою договір відступлення за іпотечним договором є забезпечувальним зобов'язанням, необхідність укладення якого одночасно з укладенням договору відступлення за кредитним договором обумовлена юридичною специфікою договору іпотеки (як акцесорного зобов'язання), що укладається в забезпечення належного виконання боржником кредитного договору (як основного зобов'язання) перед кредитором. Сам по собі договір іпотеки не може існувати, тому праву кредитора на укладення договору відступлення прав вимоги за кредитним договором кореспондує законодавчо визначений обов'язок укласти договір відступлення права вимоги і за іпотечним договором, який не був укладений з іпотекодавцем в забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Суд погоджується з думкою позивача щодо того, що відступивши 25.04.2016 права вимоги за кредитними договорами №0015/07/11- КLMVI від 10.07.2016 та №0018/07/11-КL від 04.09.2007, ПАТ «Банк Форум» втратило право вимоги за цими договорами, в забезпечення яких і укладалися іпотечні договори від 10.07.2007 та від 04.09.2007, а відтак і втратило право іпотекодержателя.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що станом на 16.05.2016 ПАТ «Банк Форум» не мав права укладати будь-які угоди стосовно іпотечних договорів-1,2, а договори про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 10.07.2007 та від 04.09.2007, які укладено 16.05.2016 року між ПАТ «Банк «Форум» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ ФК «МЕРЕСА» (новий іпотекодержатель) є недійсними як такі, що суперечить вимогам ст.ст.203 ч.1,215 ЦК України, ст.24 ЗУ «Про іпотеку».

Щодо недійсності договору від 27.09.2016 купівлі-продажу незакінченого будівництвом об'єкту за адресою: м.Херсон, вул. Філатова, 31-а, який укладено між ТОВ «ФК «МЕРЕСА» (продавець) та ТОВ «ВІНТРАНСГРУП» (покупець).

27.09.2016 року між ТОВ ФК «МЕРЕСА» (продавець) та ТОВ «ВІНТРАНСГРУП» (покупець) укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва, за умовами якого продавець передав у власність (продав), а покупець прийняв у власність об'єкт незавершеного будівництва, житловий комплекс з торговельними та офісними приміщеннями, що розташовані за адресою: м.Херсон, вул.Філатова, 31-а.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку» пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно; вищий пріоритет - пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна.

За приписами ст.3 ЗУ «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно норм ст.13 ЗУ «Про іпотеку» попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. При зверненні стягнення на нерухоме майно, що є предметом декількох іпотек, вимоги кожного наступного іпотекодержателя задовольняються після повного задоволення вимог кожного попереднього іпотекодержателя згідно з пріоритетом та розміром цих вимог.

Враховуючи те, що об'єкт незавершеного будівництва був предметом іпотечного договору від 09.07.2007, посвідченого приватним нотаріусом Воєводиною І.М. і зареєстрованого в реєстрі за номером 3140, про що в державному реєстрі іпотек було зареєстровано обтяження іпотекою за №5269259 від 09.07.2007, а також зареєстровано обтяження забороною на нерухоме майно за реєстраційним номером №5269174, - пріоритет договорів іпотеки - 1,2 укладених відповідно 10.07.2007 року та 04.09.2007 року, є нижчим. Зважаючи на нижчий пріоритет іпотеки за Договорами іпотеки-1,2 звернення стягнення за ними допускається лише після повного задоволення вимог попереднього іпотекодержателя, ПАТ «Банк Форум».

Позивач у позові стверджує, що ТОВ «ФК «Мереса», ТОВ «Вінтрансгруп» і приватним нотаріусом Смірновою А.О. при укладенні і посвідченні договору від 27.09.2016 купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва було порушено вимоги статей 514, 517 ЦК України, статей 38, 42 ЗУ «Про іпотеку», пункту 2.7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 наказом № 296/5 Міністерства юстиції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595. Порушення полягає у ненаданні відповідачем (ТОВ «ФК «Мереса») позивачу як боржнику та іпотекодавцю, а також поручителям і майновим поручителям позивача за Кредитними договорами 1 та 2 доказів переходу прав вимоги у зобов'язанні, а також у неповідомленні вказаних осіб за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки про свій намір укласти такий договір.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Згідно ч.2 ст. 613 ЦК України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Статтею 38 ЗУ «Про іпотеку», пунктом 2.7 Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що, бажаючи звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві, кредитор-іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця про свій намір укласти такий договір. При цьому, Іпотекодержатель має документально підтвердити нотаріусу, що він повідомив осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно частини 1 статті 42 ЗУ «Про іпотеку», боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Умови договорів, що обмежують це право боржника, є недійсними.

Згідно ч.3 ст.42 ЗУ «Про іпотеку», майновий поручитель чи наступний іпотекодержатель може виконати основне зобов'язання за боржника з наслідками, аналогічними вищенаведеним, і попередній іпотекодержатель зобов'язаний прийняти таке виконання. Майновий поручитель, який виконав основне зобов'язання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми.

Матеріалами справи підтверджується, що в порушення наведених вимог цивільного законодавства ТОВ «ФК «Мереса» не повідомило ТОВ «Гєнстрой», поручителів та майнових поручителів позивача за Кредитними договорами 1, 2 про свій намір укласти договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, а приватний нотаріус Смірнова А.О. не пересвідчилася про наявність документального підтвердження того, що ТОВ «ФК «Мереса» виконала вимоги закону з цього приводу. Таким чином, суд вважає, що позивач довів те, що в результаті протиправних дій відповідачів було порушено його право на погашення заборгованості у 30-ти денний строк з моменту отримання такого повідомлення і збереження предмету іпотеки у власності.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Питання набуття права власності на новостворене нерухоме майно регламентовано статтею 331 Цивільного кодексу України, яка пов'язує момент виникнення права власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна, а, отже, й отримання ним статусу нерухомості, не лише з фактом закінчення будівництва, а й з фактом проведення державної реєстрації права власності на нього.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), прийняття його до експлуатації і державної реєстрації права в державному реєстрі.

Згідно ч.3 ст.331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Таким чином, укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва має право інша особа, яка до завершення будівництва вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Враховуючи викладене, договір від 27.09.2016 купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва за адресою: м.Херсон, вул. Філатова, 31-а, укладений між відповідачами ТОВ «ФК «Мереса» і ТОВ «Вінтрансгруп», посвідчений відповідачем нотаріусом Смірновою А.О., є недійсним.

Щодо підстав скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень іцдексний номер 31605741 від 28.09.2016 і запису про право власності відповідача ТОВ «Вінтрансгруп» №16620868 від 27.09.2016.

Згідно норми ч.І ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Таким чином, недійсність договору має наслідком скасування державної реєстрації прав, проведеної на підставі такого договору; порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджено наказом Міністерства Юстиції від 12.12.2011р. №3502/5.

Згідно п. 2.6 Порядку, підставою для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав є, крім документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Оскільки договір від 27.09.2016 купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва є недійсними, то підлягає скасуванню як незаконне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31605741 від 28.09.2016р. і запис про право власності відповідача ТОВ «Вінтрансгруп» №16620868 від 27.09.2016.

Суд відмовляє Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в задоволенні клопотання про припинення провадження у справі, оскільки у справі №910/15596/16, яка розглядалась Господарським судом м.Києва і у справі №923/1211/16 різні підстави позову.

Суд звертає увагу сторін, що заява про уточнення позовних вимог, яка надана позивачем до матеріалів справи 17.01.2017 року не є зміною підстав або предмету позову.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Лист Головного територіального правління юстиції у Херсонській області від 24.01.2017 №02.2-21/367, в якому стверджується, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавчий документ за судовим наказом по справі №5024/1022/2012 за позовом ПТ Банк «Форум» до ТОВ «Генстрой ЛТД» про стягнення грошових коштів за кредитним договором, не є доказом того, що на об'єкт незакінченого будівництва за адресою: м.Херсон, вул. Філатова, 31-а на дату проведення відкритих електронних торгів було накладено державним виконавцем арешт. В разі перебування вищевказаного майна під арештом, його реалізація мала відбуватись відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2710/5 від 22.12.2015.

Суд відхиляє заперечення відповідачів, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Витрати зі сплати судового збору відшкодовуються позивачу за рахунок відповідачів відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі вищезазначених норм права та керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсними відкриті електронні торги (аукціон) з реалізації активів Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», проведені на електронному торговому майданчику Першої української міжрегіональної товарної біржі: дата та час початку - 25.04.2016р. 10 год. 00 хв.; дата та час закінчення - 25.04.2016 11 год. 00 хв.; місце проведення - https://www.pumtb.соm.uа: номер лоту - 594; власник майна (продавець): Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»; майно, що запропоноване для продажу: Право вимоги за кредитними договорами №0015/07/11-КLMVI від 10.07.2016 та №0018/07/11-КL від 04.09.2007 (майнові права на об'єкт незавершеного будівництва загальною площею 16,5 тис. кв.м., м. Херсон, вул. Філатова. Майнові права на частку в статутному капіталі підприємства. Товари в обороті (будівельні матеріали). Порука ФО.), оформлені протоколом проведення публічних електронних торгів, сформованим 25.04.2016 та затвердженим 25.04.2016 Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Іриною Миколаївною.

3. Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №0009/16-ВБ від 16 травня 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МЕРЕСА».

4. Визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 10.07.2007. (між АКБ «Форум» та ТОВ «Гєнстрой ЛТД», посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М.), укладений 16.05.2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МЕРЕСА».

5. Визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 04.09.2007 (між АКБ «Форум» та ТОВ «Гєнстрой ЛТД», посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіним М.М.), укладений 16.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «МЕРЕСА».

6.Визнати недійсним договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, укладений 27.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Мереса» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінтрансгруп», посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Смірновою А.О., зареєстрований за №999.

7.Скасувати рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Смірнової Альони Олександрівни від 28.09.2016 року № 31605741 про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтрансгруп» (21001, м. Вінниця, вул. Академіка Янгеля, буд. 4д, код за ) на об'єкт незавершеного будівництва - житловий комплекс з торговельними та офісними приміщеннями, розташований за адресою м. Херсон, вул. Філатова, 31-а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, на земельній ділянці за кадастровим номером :05:004:0068.

8.Скасувати запис №16620868 від 27.09.2016р. про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтрансгруп», вчинений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Смірновою Альоною Олександрівною.

9.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» (02100, м.Київ, бульвар Верховної Ради, буд.7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Генстрой ЛТД» (73000, м.Херсон, вул..Куйбишева, 40, ) 1607,67 грн. судового збору.

10. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Генстрой ЛТД» (73000, м.Херсон, вул.Куйбишева, 40, ) 1607,67 грн. судового збору.

11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мереса» (03150, м.Київ, вул..Предславинська, буд.12, оф.195, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Генстрой ЛТД» (73000, м.Херсон, вул..Куйбишева, 40, ) 1607,67 грн. судового збору.

12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтрансгруп» (21001, м.Вінниця, вулАкадеміка Янгеля, буд.4д, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Генстрой ЛТД» (73000, м.Херсон, вул.Куйбишева, 40, ) 1607,67 грн. судового збору.

13. Стягнути з Першої української міжрегіональної товарної біржі (21050, м.Вінниця, вул.Миколи Оводова, буд.46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Генстрой ЛТД» (73000, м.Херсон, вул.Куйбишева, 40, ) 1607,67 грн. судового збору.

14. Стягнути з Приватного нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Смірнової Альони Олександрівни (АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Генстрой ЛТД» (73000, м.Херсон, вул.Куйбишева, 40, ) 1607,67 грн. судового збору.

Повне рішення складено 30.01.2017

Суддя В.В.Литвинова