ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017 Справа №917/1950/16

За позовом Приватного підприємства "Мілекс", 45630 Волинська область, Луцький район, с. Княгининок (Маяки), вул. Фальківська, 1

до Приватного підприємства "Лукулл", 37022 Полтавська область, Пирятинський район, с. Харківці

про стягнення суми основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: не з'явилися

від відповідача: не з'явилися

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 067 від 02.06.2014 у розмірі 20095,17 грн, з яких: сума основного боргу - 11 052,00 грн; інфляційні - 8262,87 грн; 3% річних - 780,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином зобовязань перед позивачем з оплати отриманого ОСОБА_1 за договором купівлі- продажу.

27.12.2016 від позивача на адресу надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. Суд задовольнив зазначене клопотання.

21.12.2016 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про припинення провадження у справі у звязку зі сплатою суми заборгованості в розмірі 11052,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

02.06.2014 Приватне підприємство "Лукулл" (Покупець) та Приватне підприємство "Мілекс" (Продавець) уклали Договір купівлі-продажу № 067.

Відповідно до п. 1.1 договору Продавець зобов'язується передавати у власність Покупця товар партіями згідно накладних у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов'язується проводити оплату за товар та приймати його на умовах даного договору.

Купівля-продаж кожної партії товару здійснюється на підставі накладної згідно замовлення Покупця (п. 1.2).

Загальна вартість даного Договору становить суму всіх накладних на відпуск товару за весь період дії даного Договору (п. 1.3).

Передача (прийом-передача) товару здійснюється на складі Продавця за супровідними документами. Відпуск товару Продавець проводить на підставі пред'явленої Покупцем довіреності на товар. При цьому Продавець зобов'язується надати всі необхідні супровідні документи на товар (п. 4.1).

Відповідно до п. 5.1 Договору ціна товару погоджується сторонами та зазначається в накладних, які є невід'ємною частиною договору.

На виконання умов договору Приватне підприємство "Мілекс" передало відповідачу ОСОБА_1, відповідно до видаткової накладної Б000000 від 09.07.2014 на загальну суму 11052,00 грн.

Згідно з п. 5.5 Договору розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця я наступному порядку: суму в розмірі 100% від вартості кожної товарної партії Покупець перераховує на банківський рахунок Продавця на умовах оплати протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів.

Відповідно до п. 6.2.2 Договору відповідач зобовязувався оплатити товар в розмірах і терміни, установлені даним Договором.

Однак, відповідач порушуючи умови Договору, несвоєчасно здійснив розрахунки за ОСОБА_1, отриманий по видатковій накладній № Б00000053 від 09.07.2014 в розмірі 11052,00 грн.

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом заборгованість відповідача становила 11052,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 0147 від 08.12.2016 на суму 11052,00 грн, відповідач сплатив позивачу суму основного боргу.

З наданих доказів убачається, що відповідачем сплачена сума основного боргу в розмірі 11052,00 грн після звернення позивача до суду. В частині вимог про стягнення 11052,00 грн основного боргу предмет спору відсутній. Клопотання позивача про припинення провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу підлягає задоволенню, а провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, відповідно до п.п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Твердження відповідача про сплату суми заборгованості в повному обсязі, судом не приймається до уваги, оскільки надане ним платіжне доручення, підтверджує лишесплату суми основного боргу. Доказів на підтвердження сплати 3% річних та інфляційних, що є предметом цього позову, суду не надано.

Згідно зіст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як розяснено у п. 4.1. Постанови Пленуму № 14 від 17.12.2013"Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 780,30 грн -3% річних за період з 24.07.2014 по 28.11.2016 та 8262,87 грн інфляційних за період серпень 2014 року жовтень 2016 року.

Судові витрати відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у справі в частині стягнення 11052,00грн основного боргу є припиненим у зв'язку з відсутністю предмету спору, сума судового збору у розмірі 757,88 грн, сплачена позивачем при зверненні з позовом до господарського суду Полтавської області відповідно до платіжного дорученням №3400 від 25.11.2016, підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, ст.ст.82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Лукулл", 37022 Полтавська область, Пирятинський район, с. Харківці (ідентифікаційний код 22519518) на користь Приватного підприємства "Мілекс", 45630 Волинська область, Луцький район, с. Княгининок (Маяки), вул. Фальківська, 1 (ідентифікаційний код 20135363) 8262,87 грн інфляційних, 780,30 грн 3 % річних, 620,12 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Припинити провадження у справі в частині вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 11052,00 грн.

Повернути Приватному підприємству "Мілекс", 45630 Волинська область, Луцький район, с. Княгининок (Маяки), вул. Фальківська, 1 (ідентифікаційний код 20135363) з Державного бюджету України 757,88 грн судового збору, сплаченого відповідно до платіжного доручення №3400 від 25.11.2016, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи № 917/1950/16.

Суддя Д.М. Сірош