ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 р. Справа № 917/1831/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, 36022) в особі Полтавської філії міських електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Маршала Бірюзова, буд. 47-А, м.Полтава, 36000)

до 1) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

2) Публічного акціонерного товариства "Полтава - банк" (вул. П.Орилика (колишня Паризької Комуни), буд. 40-А, м. Полтава, 36020)

про стягнення грошових коштів

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Ставицька І. Б., Фурайда Н. І.

від відповідача-1 (ФОП ОСОБА_1.): не з'явився

від відповідача-2 (ПАТ "Полтава - банк"): Решетник С. І.

Розглядається позовна заява про стягнення солідарно 88410,53 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію згідно договору про постачання електричної енергії № 4316 від 13.02.2009р.

Відповідач - ФОП ОСОБА_1 у відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що спірна заборгованість нарахована за період з 14.08.2016р. по 14.09.2016р., однак відповідач в цей період вже не був власником приміщення та не споживав електричну енергію (а.с.83-84).

Відповідач - ПАТ "Полтава - банк" проти позову заперечує посилаючись на те, що договір з позивачем про постачання електричної енергії не укладено, боргу банку за спожиту електричну енергію виник лише з 09.09.2016р. за 466 кВт/год. на суму 447,17 грн., а інша заборгованість є боргом попереднього власника приміщення; за вересень 2016р. між сторонами було підписано спільний акт за спожиту електричну енергію за період з 09.09.2016р. по 20.09.2016р. де спожито 466 кВт, а за 14.09.2016р. по 14.10.2016р. спожито 227 кВт; рахунок позивача за вересень місяць 2016р. на суму 73870,16 грн. за 34241кВт є безпідставним (а.с.62-64).

Відповідач - ОСОБА_1 надав клопотання від 23.01.2017р. про відкладення розгляду справи, оскільки його представник перебуває в іншому судовому засіданні.

Дане клопотання відхилено судом, так як визначений ст.69 ГПК України строк розгляду справи закінчився.

В судовому засіданні 24.01.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

13.02.2009р. між структурним підрозділом ВАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії ВАТ "Полтаваобленерго", яке згідно статуту змінило назву на ПАТ "Полтаваобленерго" і є правонаступником його прав та обов'язків (далі - позивачем), та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідачем-1) було укладено Договір № 4316 про постачання електричної енергії (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 "Предмет договору" даного договору, позивач як постачальник зобов'язався постачати електричну енергію відповідачу-1 (споживачу), а відповідач-1 (споживач) зобов'язався оплачувати позивачу її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до нього.

В додатку № 3 до Договору сторони визначили, що об'єктом електропостачання є нежитлові приміщення, що розташовані в АДРЕСА_2

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі по тексту - ПКЕЕ).

В п. 1 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору вказано, що розрахунковий період вважається період з 8.00 годин 14 числа попереднього місяця до 8.00 годин того ж числа поточного місяця.

Згідно п. 2 Додатку №2 до Договору, відповідач-1 зобов'язався до початку розрахункового періоду здійснювати платежі на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем самостійно протягом 5 операційних днів з дня виписки рахунку.

Згідно акту контрольного огляду розрахункових засобів електроенергії від 18.03.2016р., складеного позивачем, по розрахунковому засобі обліку № 08117036 були зафіксовані такі покази - 020786 (а.с.34).

Представниками позивача було складено акт контрольного огляду розрахункових засобів електроенергії від 15.09.2016р. розрахункового засобу обліку № 08117036, в якому зафіксовано показники лічильника - 055207 (а.с.35).

В акті технічної перевірки від 21.09.2016р. розрахункового засобу обліку № 08117036 позивачем були зафіксовані показники лічильника - 055434 (а.с.36).

21.09.2016р. було проведено відключення електроустановок по спірному об'єкті, що підтверджується завданням на відключення електроустановок споживача від 21.01.2016р. (а.с.121).

На оплату вказаної кількості електричної енергії позивач виписав відповідачу-1 відповідні рахунки № А4316 від 14.09.2016р. на суму 88410,53 грн. (на оплату 39553 кВт/год) та рахунок № А4316 від 18.10.2016р. на суму 536,60 грн. (на оплату 227 кВт/год)

Загальна сума належної до оплати спожитої електроенергії становить 88947,13 грн.

Розрахунки були відповідачу-1 надіслані поштою, що підтверджується копіями поштового повідомлення про вручення від 27.09.2016р. та посвідченим поштовим відділенням реєстром відправки вихідної кореспонденції від 21.10.2016р. (а.с.37-38).

Також судом встановлено наступне.

Відповідно до Акта державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 13.04.2016р. нежитлові приміщення, які розташовані по АДРЕСА_2 були передані ПАТ "Полтава-банк" в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 (а.с.132-134). В результаті цього право власності ПАТ "Полтава-банк" на вказане майно було зареєстроване 18.05.2016р., про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.41-42, 136).

Позивач направив ПАТ "Полтава-банк" (відповідачу-2) претензію та рахунок на оплату 74416,04 грн. вартості 34511 кВт/год електроенергії, спожитої у період травень - вересень 2016р. у нежитловому приміщенні, що розташоване в АДРЕСА_2

Оскільки відповідачі оплати не здійснили, позивач в даному позові прохає стягнути з них солідарно 88410,53 грн. - вартість спожитої електричної енергії, посилаючись на те, що договір укладений з відповідачем-1, проте з 18.05.2016р. право власності на приміщення належить відповідачу-2.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Постачання електричної енергії на спірний об'єкт у період виникнення боргу квітень-вересень 2016р. проводилося позивачем на підставі Договору № 4316 від 13.02.2009 року про постачання електричної енергії, укладеного з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем-1).

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

В п. 9.4 Договору зазначено, що він укладається на строк до 31.12.2009р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

21.09.2016р. було проведено відключення електроустановок по спірному об'єкті, що підтверджується завданням на відключення електроустановок споживача від 21.01.2016р. (а.с.121).

Листом від 06.10.2016р. позивач повідомив відповідача-1 (Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1.) про розірвання даного Договору з 01.11.2016р. (а.с.120).

Таким чином, за умовами п. 9.4 Договору він є розірваним з 01.11.2016р.

Згідно умов п. 2.5 Договору сторони домовились, що у разі звільнення відповідачем-1 займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у тому числі шляхом банкрутства), відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення відповідач-1 зобов'язався повідомити позивача за 20 діб до дня зміни власника приміщення і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим Договором до дня зміни власника приміщення включно, а позивач зобов'язався припинити постачання електричної енергії з дня звільнення відповідачем-1 приміщення.

Аналогічні зобов'язання містяться в п. 6.18 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. N 28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 р. N 910) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за N 417/1442 (зі змінами).

Також в п. 6.18 Правил користування електричною енергією встановлено, що уразі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний здійснювати оплату спожитої на таких об'єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів.

З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, заперечення відповідача-1 проти позову з тих підстав, що він не є власником об'єкту з травня 2016 року і не повинен оплачувати поставлену на цей об'єкт електроенергію, судом відхиляються.

За Договором саме відповідач-1 (Фізична особа-підприємець ОСОБА_1.) взяв на себе зобов'язання оплачувати електричну енергію по спірному об'єкту протягом дії договору.

Відповідач-1 (Фізична особа-підприємець ОСОБА_1.) не повідомив позивача про зміну власника приміщення, з заявою про розірвання договору до позивача не звертався.

Натомість відповідач-1 продовжував надавати позивачу відомості про фактичні показники розрахункових приладів обліку електричної енергії за період 14.02.2016р.-14.08.2016р. (а.с.106-111), що спростовує його твердження про те що він не мав доступу до приміщення.

Договір був розірваний лише з 01.11.2016р. за ініціативою позивача (а.с.120).

Отже, за положеннями Договору та Правил користування електричною енергією Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зобов'язаний оплачувати спожиту на об'єкті електричну енергію протягом дії договору та до направлення повідомлення електопостачальній організації про звільнення ним приміщення.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 88410,53 грн. вартості поставленої електричної енергії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У позові до відповідача-2 слід відмовити з таких підстав.

Відповідач-2 не перебував у спірний період у договірних відносинах з позивачем щодо постачання електричної енергії на спірний об'єкт; зобов'язання з оплати електричної енергії відповідач-2 перед позивачем не брав.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарні вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Таким чином, згідно даної норми солідарні зобов'язання виникають тільки у випадках, встановлених договором або законом. Приватним випадком законного солідарного зобов'язання є ситуація, коли предметі зобов'язання є неподільним. Сторони можуть домовитися в договорі про надання зобов'язанню солідарного характеру. Будь-якої домовленості між ПАТ "Полтава-банк" та ФОП ОСОБА_1 щодо солідарної відповідальності за послуги електропостачання по вказаному об'єкту не було. Таким чином, солідарне стягнення заборгованості за спожиту електричну енергією по вказаному в позові об'єкту з відповідачів по справі не може бути застосовано.

З огляду на викладене, позовні вимоги до відповдіача-2 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

При цьому у разі встановлення факту безпідставного споживання відповідачем-1 електричної енергії, оплаченої відповідачем-1, відповідач-1 не позбавлений права звернення до відповідача-2 про врегулювання спору згідно діючого законодавства.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, покладаються на відповідача-1.

Суд роз'яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення незалежно від наявності виконавчого провадження згідно ст. 121 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, 36022; ідентифікаційний код 00131819) в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго" (вул. М.Бірюзова, буд. 47-А, м. Полтава, 36000, ) 88410грн. 53 коп. заборгованості, 1378грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У позові до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії міських електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Публічного акціонерного товариства "Полтава - банк" - відмовити повністю.

Повне рішення складено та підписано: 30.01.2017р.

Суддя Безрук Т.М.