ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

27.01.2017 року справа № 908/3469/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від28 грудня 2016 р.
у справі№ 908/3469/16 (суддя Ніколаєнко Р.А.)
за заявою доДержавної податкової інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільний центр, м. Запоріжжя
пробанкрутство В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.12.2016 рорку заяву Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільний центр повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулася з апеляційною скаргою№55/9126-52-10-14 від 10.01.2017 року до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.12.2016 року у справі №908/3469/16 та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо розгляду заяви ДПІ.

Крім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення процесуального строку, встановленого на апеляційне оскарження та клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Дослідивши заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегією суддів встановлено, що воно не підписано представником апелянта.

В обґрунтування заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, апелянт зазначає те, що кошти для сплати судового збору на рахунках ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві відсутні. Крім того, скаржник зауважує, що сплата контролюючим органом судового збору у звязку зі складною структурою фінансування є тривалим та трудоємним процесом, а строки подання скарги обмежені.

Дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу з додатками, колегія суддів встановила, що остання не відповідає вимогам розділу ХІІ ГПК України з наступних підстав.

Абзацом 3 ст. 94 ГПК України передбачено, що до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами чинного законодавства судовий збір справляється його платником самостійно відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 6, 9 Закону України "Про судовий збір".

Згідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (в редакції закону, яка була чинна на момент звернення податкового органу з заявою до суду).

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення сплати судового збору вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що є перешкоди для сплати нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 р. N 01-06/2093/15 Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)).

Однак, колегія зазначає, що положення ст.8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом відстрочити сплату судового збору лише за наявності виняткових обставин.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з урахуванням того, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як доказ на підтвердження викладених аргументів, апелянт надає копію тимчасового кошторису на І квартал 2017 року.

Проте зазначений доказ не є належним та допустимим в даному випадку, оскільки заначений тимчасовий кошторис на І квартал 2017 року не містить інформації, яка б підтверджувала відсутність коштів для спати судового збору на рахунках ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві на момент звернення з апеляційною скаргою (у зазначеному кошторисі відсутня графа, що передбачає видатки для сплати судового збору).

Будь-яких доводів, а також доказів на підтвердження того, що на рахунках ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві будуть наявні кошти на сплату судового збору та скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги апелянтом не надано.

Крім того, враховуючи тимчасовий кошторис на І квартал 2017 року та посилання апелянта на те, що вказаним кошторисом не передбачені кошти для сплати судового збору, а також те, що відповідно до ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду розглядається протягом 15 днів, колегія суддів робить висновок про те, що апелянт не зможе сплатити встановлений законом судовий збір до ухвалення рішення по суті.

При цьому, пунктом 2 ч. 3 ст.129 Конституції України та ст. 42 ГПК України закріплено принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як роз'яснено в абзаці 3 п.3.1 постанов Пленуму від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати чи його відстрочення.

Таким чином, ДПІ в у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, як і інші органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, суб'єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг державним органам та бюджетним установам перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення від сплати судового збору чи її відстрочення (в даному випадку заявник просить відстрочити сплату значної для держбюджету суми 1600,00 грн.) призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

З огляду на вищевикладене, апеляційна інстанція не вбачає достатніх правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, клопотання про відстроченя сплати судового збору не містить особистого підпису заявника.

Відповідно до п.4.4 Національного стандарту України Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документації. ДСТУ 4163, затвердженого наказам Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року № 55 підпис є обов'язковим реквізитом документа та складається з назви посади особи, яка підписує документ (повної, якщо документ надруковано не на бланку, скороченої - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалу(-ів) і прізвища.

Колегія суддів зазначає, що клопотання про поновлення пропущеного строку, встановленого для подання апеляційної скарги на ухвалу на ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.12.2016 року у справі №908/3469/16 буде розглянуто судом після усунення обставин, що зявились підставою повернення апеляційної карги та повторного звернення до апеляційного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального Кодексу України після усунення обставин, що зявились підставою повернення апеляційної карги, сторона у справі має право повторно звернутись до Донецького апеляційного господарського суду в загальному порядку з врахуванням вимог ст. 93 Господарського процесуального Кодексу України.

Керуючись ст.86, п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Державній податковій інспекції у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Апеляційну скаргу ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.12.2016 року у справі №908/3469/16 - повернути скаржнику.

Матеріали справи №908/3469/16 повернути господарському суду Запорізької області.

Додаток (для скаржника): апеляційна скарга №55/9126-52-10-14 від 10.01.2017 року на 5 арк. та додані до неї документи на 12 арк. та поштовий конверт на 1 арк.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді О.Л. Агапов

ОСОБА_3