ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" січня 2017 р.Справа № 916/3196/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС", в особі філії "Інфоксводоканал Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс"

До відповідача: Дочірнього підприємства "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "ОДЕСТРАНСБУД"

про стягнення 105638,08 грн.

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 22.03.2016р.

Від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ: 23.11.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС", в особі філії "Інфоксводоканал" товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Дочірнього підприємства "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "ОДЕСТРАНСБУД" заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 105638,08 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.11.2016р. порушено провадження по справі №916/3196/16.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та безкоштовному запиті з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 16.01.2017р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

01 листопада 2001 року між Комунальним підприємством „Одесводоканал (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС", в особі філії "Інфоксводоканал) (Виробник) та Дочірнім підприємством "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "ОДЕСТРАНСБУД" (Споживач) укладено Договір на послуги водопостачання та водовідведення №4211/3, відповідно до п. п. 1.2, 2.1 якого, в редакції додаткової угоди №1108/3 від 20.10.2010р. та згідно з Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення у населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжилкомунгоспу України №190 від 27.06.2008р., Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, затвердженими наказом Держкомунгоспу України №30 від 05.07.1995р., Правилами приймання виробничих стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затвердженими рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №632 від 14.06.2007р., технічними умовами, іншими існуючими нормами ДСТУ, ЗУ „Про житлово-комунальні послуги та іншими нормативними актами, Виробник зобовязувався надавати Споживачу послуги з подачі води на обєкти Споживача, а також з приймання стічних вод, холодного та гарячого водопостачання, що скидаються Споживачем у систему комунальної каналізації у відповідності до дислокації обєктів.

В свою чергу, відповідно до п. 1.3 Договору в редакції додаткової угоди №1108/3 від 20.10.2010р. Споживач зобовязався своєчасно сплачувати за надані йому послуги водопостачання та водовідведення, забезпечувати належну експлуатацію своїх водоканалізаційних систем, споруд, приладів та пристроїв на них згідно з Правилами, переліченими в п. 2.1. цього Договору та діючим законодавством.

Згідно п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору в редакції додаткової угоди №1108/3 від 20.10.2010р. облік спожитої холодної води та скинутих стоків, а також споживання холодної води, яка йде на гаряче водопостачання та водовідведення гарячої води здійснюється за показаннями приладів обліку води та стоків, встановлених на обєктах Споживача. У разі перебоїв у водопостачанні не з вини Споживача, розрахунок за відпущену воду при відсутності приборів обліку води та стоків здійснюється за час фактичної подачі води. Факт відсутності води встановлюється представниками Споживача та Виробника зі складанням акту. У разі відсутності підписаного сторонами акту, послуги водовідведення вважаються наданими у повному обсязі. Оплата послуг водопостачання та водовідведення здійснюється до 5 числа місяця, що слідує за розрахунковим. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок Виробника. Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому чинним законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, що діяли на момент укладення Договору, оплата Споживачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, без зміни інших умов Договору.

З урахуванням положень п. 7.3 Договору в редакції додаткової угоди №1108/3 від 20.10.2010р. строк дії договору поширювався з моменту укладення до 31.12.2015р.

Відповідно до додатку 1 до Договору, в редакції додаткової угоди від 05.10.2004р. дислокацією обєктів Дочірнього підприємства "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "ОДЕСТРАНСБУД" є м. Одеса, вул. Пестеля,6, Адміральський проспект 36/1, вул. Семінарська, 15 а.

Позивач зазначає, що належним чином виконав умови договору та надав послуги водопостачання та водовідведення, на суму 105638,08грн. а відповідач в свою чергу порушив договірні зобовязання, що власне і стало підставою для звернення до господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Ч. 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Дочірнім підприємством "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "ОДЕСТРАНСБУД" прийнятих на себе зобовязань за умовами договору на послуги водопостачання та водовідведення №4211/3 від 01 листопада 2001 року ( з урахуванням змін та доповнень).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС", в особі Філії "Інфоксводоканал" товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 105638,08 грн. за період з 01.04.2014р. по 01.09.2016р. підтверджуються належними та допустимими доказами наявними в матеріалах справи, розрахунок позивача виконаний з дотриманням вимог чинного законодавства, доводи позивача не спростовані відповідачем, а тому суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог про стягненням з відповідача 105638,08 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Управління механізації та транспорту" Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва "ОДЕСТРАНСБУД" (65031, м. Одеса, вул. Пестеля, 6; ідентифікаційний код 04776080) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, 10А) в особі Філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ідентифікаційний код 26472133; р/р 7301 в АБ „Південний, м. Одеса, МФО 328209) заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 105638,08 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1584,57 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-денного строку з моменту складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Одеським апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2017р.

Суддя О.Ю. Оборотова