КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" січня 2017 р. Справа №910/22624/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2016

у справі № 910/22624/16 (суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-технічний центр "Статус"

про визнання недійсним звіту про експертну оцінку земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 відмовлено у прийнятті позовної заяви Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-технічний центр "Статус" про визнання недійсним звіту про експертну оцінку земельної ділянки.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою господарського суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 та ухвалити нове рішення. Крім того, в апеляційній скарзі апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, суд встановив, що остання підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 ГПК України апеляційна скарга підписується особою, яка подає скаргу або її представником.

Згідно ч.3 ст. 28 ГПК України представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

В силу ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Між тим, належним чином засвідченою копією в розумінні ст. 36 ГПК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 28 ГПК України, може вважатись копія, засвідчена підприємством, яке видало оригінал довіреності.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 19.09.2014 у справі 910/12084/13.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" підписано представником ОСОБА_2, який вказує, що копія довіреності міститься в матеріалах справи. Однак, в матеріалах справи № 910/22624/16 відсутня копія довіреності на ім'я ОСОБА_2

Відповідно до п. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно зі ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається на рішення (постанову) місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу - протягом п'яти з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

В ст. 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Так, ухвалу місцевого господарського суду було винесено 14.12.2016 та направлено апелянту 19.12.2016, про що свідчить відмітка на зворотній стороні останнього аркушу оскаржуваної ухвали. Апеляційна скарга була направлена скаржником до місцевого господарського суду 29.12.2016.

Відповідно до ст. 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). Відповідна позиція відображена в п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Як зазначалося вище, скаржником в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Однак, будь-які обґрунтування поважності причин пропуску такого строку відсутні.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що у скаржника не існувало жодних об'єктивно непереборних, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставин для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою.

За наведених обставин, апеляційний господарський суд вважає, що в клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги необхідно відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Відповідно до частини 4 статті 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3 частини 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу у загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 53, 86, 91, 93, пп. 1, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 у справі № 910/22624/16 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

2. Матеріали справи № 910/22624/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук