УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.01.2017Справа № 910/875/17
Суддя Борисенко І.І., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

про визнання припиненим зобов'язання за кредитним та іпотечним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 4 ст. 63 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2017 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 600 грн.

Пунктом п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Судом встановлено, що позивачем за подану до суду позовну заяву сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., про що свідчить квитанція №23 від 10.01.2017.

Натомість суд вказує, що позивачем заявлено чотири немайнові вимоги, а саме:

- визнати припиненими зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за кредитним договором №53630-20/13-1 від 18.06.2013 року, укладеним між ПАТ "Банк "Київська Русь" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1;

- визнати припиненими зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за іпотечним договором № 2376 від 18.06.2013 року, укладеним між ПАТ "Банк "Київська Русь" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 53630-20/13-1 від 18.06.2013 року, у зв'язку з припиненням зобов'язань за кредитним договором.

- вилучити записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 1343630 щодо "будівлі зупинного комплексу з магазином "Анна" та № 1344770 щодо земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою АДРЕСА_1

- вилучити записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 1341830 щодо "будівлі зупинного комплексу з магазином "Анна" та № 1344003 щодо земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою АДРЕСА_1

Таким чином, за розгляд даної позовної заяви позивачем необхідно було сплатити 6 400,00 грн., проте, судом встановлено, що позивачем за подану до суду позовну заяву від сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., про що свідчить квитанція №23 від 10.01.2017.

Отже, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Позивачем не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів (п. 6. ст. 63 ГПК України).

Пунктом 2 частини 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до статті 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Таким чином, враховуючи положення статті 56 ГПК України, належним та допустимим доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

На підтвердження доказів надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем надано суду лише опис вкладення в поштовий конверт від 11.01.2017 без чеку (поштової квитанції) на підтвердження факту надання послуг (надіслання копії позовної заяви).

Підтвердженням надання послуги зв'язку і належним доказом відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Проте, такий документ не міститься серед матеріалів, доданих до позовної заяви.

Одночасно, суд вказує, що як випливає з вимог ч. 1 ст. 56 ГПК України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

При цьому, в п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

З наданого опису вкладення у цінний лист від 11.01.2017 вбачається направлення відповідачу лише позовної заяви без додатків, при цьому, процесуальний кодекс не ставить в залежність наявність відповідних документів в інших учасників судового процесу, натомість ст. 56 ГПК України зобов'язує позивача при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Таким чином, в суду відсутня можливість достовірно встановити факт направлення відповідачу зазначених в позовній заяві документів у повному обсязі.

Згідно із пунктом 6 статті 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачеві без розгляду.

Суддя І.І. Борисенко