КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. Справа№ 910/10367/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Разіної Т.І.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Андраш А.О.,

від відповідача - Земляна І.О.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатське бюро «Легрем»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.12.2016 р.

по справі № 910/10367/15 (суддя - Спичак О.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Хорольський молоконсервний комбінат дитячих продуктів»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатське бюро «Легрем»

про визнання недійсним договору

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатське бюро «Легрем»

до публічного акціонерного товариства «Хорольський молоконсервний комбінат дитячих продуктів»

про стягнення 652 281,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2016р. заяву публічного акціонерного товариства «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» про визнання наказу від 06.07.2015р. господарського суду міста Києва по справі №910/10367/15 таким, що не підлягає виконанню, та видачу нового наказу задовольнити частково. Визнано наказ від 06.07.2015р. господарського суду міста Києва по справі №910/10367/15 в частині стягнення 200 000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. В задоволенні решти заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю «Адвокатське бюро «Легрем» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.12.2016р. у справі № 910/10367/15 та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» про визнання наказу господарського суду міста Києва від 06.07.2016р. по справі №910/10367/15 таким, що не підлягає виконанню, у повному обсязі. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатське бюро «Легрем» прийнято до провадження.

В матеріалах справи міститься відзив ПАТ «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» за підписом представника ОСОБА_4, за яким останній не визнає апеляційну скаргу та просить залишити ухвалу господарського суду міста Києва від 12.12.2016р. у справі №910/10367/15 без змін.

10.01.2017р. у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р. продовжено строк розгляду справи в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали оскарження ухвали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до п. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.06.2015р. у справі №910/10367/15 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічний позов задоволено частково, а саме, стягнуто з публічного акціонерного товариства «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатське бюро «Легрем» 472 500,00 грн. основного боргу, 2 395,89 грн. 3% річних, 76 950,00 грн. інфляційних нарахувань, 47 917,81 грн. пені та 11 995,27 грн. судового збору.

06.07.2015р. на виконання зазначеного рішення видано наказ.

Публічне акціонерне товариство «Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів» звернулось до господарського суду міста Києва з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та видачу нового наказу.

Заява обґрунтована тим, що відповідачем платіжними дорученнями №8 від 11.05.2016р. та №9 від 12.05.2016р. сплачено в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду 200 000,00 грн.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, дійшов висновку про те, що наявні підстави для визнання наказу від 06.07.2015р. господарського суду міста Києва по справі №910/10367/15 в частині стягнення 200 000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Проте з такими висновками суду першої інстанції Київський апеляційний господарський суд погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». У відповідності до п. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідач платіжними дорученнями № дорученнями №8 від 11.05.2016р. та №9 від 12.05.2016р. сплатив на користь позивача 200 000,00 грн. /а.с. 201, 202, т.1/.

Проте платіжним дорученням №71 від 20.05.2016р. повернув на користь ПАТ «Хорольський МКК ДП» 260 000,00 грн., призначення платежу - невірно вказаний кореспондент на отримання коштів, повернення для уточнення реквізитів. /а.с. 102, т. 2/.

Відповідно до п. 22.4. ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до п. 22.6 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України / реєстраційним (обліковим) номером платника податків / реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України. У разі недотримання зазначених вимог відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, покладається на банк, що обслуговує платника.

Обслуговуючий отримувача банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка отримувача та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України / реєстраційним (обліковим) номером платника податків / реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і зараховувати кошти на рахунок отримувача лише в разі їх збігу. У противному разі банк, що обслуговує отримувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача банк, що обслуговує отримувача, зобов'язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення. У разі недотримання вищезазначеної вимоги відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу, покладається на банк, що обслуговує отримувача.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Всупереч зазначеному доказів належного виконання матеріали справи не містять, оскільки платіжним дорученням №71 від 20.05.2016р. відповідачу повернуто 260 000,00 грн.

Щодо постанови Вищого господарського суду України від 04.10.2016р. у справі №904/2419/16, то судом касаційної інстанції не спростовано повернення позивачем 260 000,00 грн.

З наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатське бюро «Легрем» підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 12.12.2016р. у справі №910/10367/15 - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатське об'єднання «Легрем» задовольнити. Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.12.2016р. по справі № 910/10367/15 скасувати. У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Хорольський молоконсервний комбінат дитячих продуктів» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

2.Матеріали справі №910/10367/15 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Т.І. Разіна

М.Л. Яковлєв