ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" січня 2017 р.Справа № 922/4778/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом ТОВ "Харківський проектний інститут", м. Харків
до Приватний вищий навчальний заклад Харківський гуманітарний університет "Народна українська академія", м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Харківська міська рада
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача ОСОБА_1 Б за дов. №59/01 від 30.09.2016 р.,

відповідача ОСОБА_2 за дов. №20 від 26.01.2017 р., ОСОБА_3 за дов. №21 від 26.01.2017 р.,

третьої особи (ХМР) ОСОБА_4 за дов. №08-11/4550/2-16 від 27.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року до суду звернулось ТОВ "Харківський проектний інститут" до Приватного вищого навчального закладу Харківський гуманітарний Університет" "Народна ОСОБА_5 академія" та просить визнати недійсним договір від 24.07.2012 року купівлі-продажу нежитлових будівель літери "И-1" загальною площею 63,0 кв.м та "К-1" загальною площею 46,0 к.м, що розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Лермонтовська, 27, посвідчений нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, ОСОБА_6, укладений між Акціонерним Товариством "Харківський проектний інститут" та Харківським гуманітарним Університетом "Народна українська академія", .

Анулювати державну реєстрацію права власності за Приватним вищим навчальним закладом Харківський гуманітарний Інститут "Народна українська академія" () на нежитлові приміщення будівлі літери "И-1",загальною площею 63,0 кв.м. та "К-1" загальною площею 46,0 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул.Лермонтовська, 27.

Зареєструвати право власності за Товариством "Харківський проектний інститут" () на нежитлові приміщення будівлі літери "И-1",загальною площею 63,0 кв.м. та "К-1" загальною площею 46,0 кв.м., що розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Лермонтовська, 27.

Стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

17.01.2017 р. через канцелярію господарського суду від Харківської міської ради надійшло клопотання (вх. №1472) про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Надане клопотання мотивоване тим, що договір оренди землі під обєктами нерухомого майна, на яке перейшло право власності, між Харківською міською радою та новим власником нежитлових будівель (Приватним вищим навчальним закладом Харківським гуманітарним університетом «Народна ОСОБА_5») не укладено, у звязку з чим бюджет м. Харкова втрачає кошти, шляхом несплати новим власником нежитлових будівель плати за землю у розмірі орендної плати, що є порушенням законних прав та інтересів територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

З аналогічним клопотанням до суду звернувся і відповідач (вх. №2465) та просив залучити Харківську міську раду в якості третьої особи на стороні відповідача.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи те, що рішення суду може вплинути на права територіальної громади міста Харкова, господарський суд керуючись ст. 27 ГПК дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання Харківської міської ради та залучення останньої у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 25.01.2017 р. за вх. №2464, надав заяву про застосування строку позовної давності, в якій просив суд застосувати загальну позовну давність до вимог позивача виходячи з наступного.

Згідно ч. 1. ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскаржуваний договір купівлі-продажу нежитлових будівель літ. «И-1» і «К-1» по вул. Лермонтовська, 27, в м. Харкові, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 1371, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський проектний інститут» (продавцем) та Приватним вищим навчальним закладом «Харківський гуманітарний університет «Народна ОСОБА_5» (покупцем) 24 липня 2012 року.

Вимоги чинного законодавства, у тому числі наведені у приписах ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, до змісту правочину існували на момент укладення оскаржуваного договору.

Отже, на момент укладення між позивачем і відповідачем договору купівлі-продажу нежитлових будівель літ. «И-1» і «К-1» по вул. Лермонтовська, 27, в м. Харкові, - 24 липня 2012 року позивачу були відомі вимоги закону щодо змісту цього правочину та необхідність їх дотримання під час його вчинення. Тому, відповідач вважає, що строк загальної позовної давності минув 24 липня 2015 р.

Надану заяву судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

Також, 25.01.2017 року відповідач надав відзив (вх. 2466) на позовну заяву, в якому проти вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач зазначав, що зі змісту положень п. 4.2. та 7.2. Договору вбачається, що кожна зі сторін договору розуміє значення та умови цього договору, а також його правові наслідки, зміст правочину та ст. 182, 215-220, 225, 228-236 ЦК України зрозумілий, питань, які залишилися незясованими і незрозумілими для сторін у звязку із ним Договором немає. Зазначені гарантії сторін підтверджено підписами їх уповноважених представників на Договорі.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 57, 68, 94 Конституції України та п.п. 4.2, 4.7. Договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 24.07.2012 року на момент укладення правочину позивачу були відомі визначені ст.ст. 120, 141 Земельного кодексу України правові наслідки передання нежитлових будівель відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу № 1371 від 24.07.2012 року втрата права постійного користування земельною ділянкою, на якій розміщені ці обєкти.

До укладення правочину між сторонами було досягнуто згоди, що ТОВ «Харківський проектний інститут» надасть усі необхідні дозволи та вчинить усі залежні від нього дії для належного оформлення та закріплення права користування земельними ділянками під нежитловими будівлями літ. «И-1» і «К-1» по вул. Лермонтовській, 27, в м. Харкові покупцем - Приватним вищим навчальним закладом Харківський гуманітарний університет «Народна ОСОБА_5».

На підтвердження наявності вказаної домовленості відповідачем надано наступні документи:

- Лист-звернення ПВНЗ ХГУ «Народна українська академія» до Позивача № 102 від 12.03.2012 року;

- Лист-звернення ПВНЗ ХГУ «Народна українська академія» до Позивача № 83 від 07.03.2014 року;

- Лист-звернення ПВНЗ ХГУ «Народна українська академія» до Позивача № 299 від 18.07.2014 року;

- Лист-звернення ПВНЗ ХГУ «Народна українська академія» до Департаменту земельних відносин ХМР № 19 від 20.01.2014 року;

- Лист-відповідь ТОВ «Харківський проектний інститут» вих. № 41/01 від 28.12.2013 року;

За приписами ч. 2 ст. 59 "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, право користування земельною ділянкою, при поділі чи об'єднанні земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, затверджене замовником документації; в) копії документів, що посвідчують право на земельні ділянки; г) плани земельних ділянок, які об'єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; д) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; е) перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути; є) нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об'єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі знаходження земельної ділянки в заставі, користуванні); ж) згоду власника земельної ділянки (а щодо земель державної власності І органу, згідно з його повноваженнями здійснювати розпорядження земельною ділянкою) на поділ чи об'єднання земельних ділянок землекористувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв'язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

З огляду на наведене, для належного «оформлення» Приватним вищим навчальним закладом Харківським гуманітарним університетом «Народна ОСОБА_5» права користування земельною ділянкою у звязку із придбанням розміщеної на ній нежитлової нерухомості та подальшої сплати земельного податку/орендної плати необхідна згода на поділ цієї земельної ділянки постійного землекористувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський проектний інститут» на підставі раніше досягнутих сторонами домовленостей.

Однак, як зазначає відповідач, позивач такої згоди не надає, проти реєстрації учбовим закладом права користування земельною ділянкою, розміщеною під придбаними за договором купівлі-продажу №1371 від 24 липня 2012 року нежитловими приміщеннями, заперечує, у звязку із чим порушує не лише права та законні інтереси - ПВНЗ ХГУ «Народна ОСОБА_5», а й власника цієї земельної ділянки - Харківської міської ради.

Відповідач наполягає на тому, що саме дії позивача призвели до того, що питання подальшого користування цією земельною ділянкою стало предметом судового розгляду, а тому твердження ТОВ «Харківський проектний інститут» про порушення рішенням у господарській справі № 922/3334/16 його прав чи законних інтересів є незаконним і необґрунтованим.

Наданий відповідачем відзив судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

30 січня 2017 р. від представника Харківської міської ради надійшло клопотання про витребування у позивача усіх процесуальних документів, які були прийняті за результатами інших спорів щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ГПК України сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом. Обґрунтовувати свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ч.2 ст.43 ГПК України), якими в силу ст.32 ГПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Також Господарський суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону (частина 5 статті 38 Господарського процесуального кодексу України ).

Постановою пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, зокрема пунктом 2.1, визначено, якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 Господарського процесуального кодексу України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що справу не може бути вирішено у даному судовому засіданні, у зв'язку з чим розгляд справи підлягає відкладенню.

Керуючись ст. ст. 22, 27, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Харківську міську раду (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7).

Прийняти до розгляду заяву відповідача (вх. 2464) про застосування строку позовної давності.

Розгляд справи відкласти на "07" лютого 2017 р. о 10:15

Зобовязати позивача надати до суду усі процесуальні документи, які були прийняті за результатами інших спорів щодо визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу.

Суддя ОСОБА_7