ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року Справа № 904/121/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Науменка І.М., доповідача

суддів: Кощеєва І.М., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №141 від 11.10.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №664/1001 від 14.12.2016 року.

розглянувши матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2016 року у справі №904/121/16

за позовом: публічного акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_3"

до: публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"

про скасування оперативно-господарських санкцій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2016р. (суддя Манько Г.В.) у даній справі позов задоволено повністю. Скасовано нарахування податку на додану вартість, нарахованого Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" Публічному акціонерному товариству "ЄВРАЗ ОСОБА_3" за перевищення договірних величин електричної потужності в листопаді 2012р. у сумі 14 288,02 грн., грудні 2012р. у сумі 18 524,30грн., січні 2013р. у сумі 4 467,96 грн., лютому 2013р. у сумі 11 295,19 грн., березні 2013р. у сумі 7 555,34 грн., квітні 2013р. у сумі 3 456,17 грн., червні 2013р. у сумі 8 434,75 грн., липні 2013р. у сумі 12 013,85 грн., серпні 2013р. у сумі 8 240,90 грн., вересні 2013р. у сумі 6 127,49 грн., жовтні 2013р. у сумі 2 609,86 грн., грудні 2013р. у сумі 15 120,14 грн., січні 2014р. у сумі 11 881,46 грн., лютому 2014р. у сумі 7 474,97, травні 2014р. у сумі 510,62 грн., липні 2014р. у сумі 784,85 грн., вересні 2014р. 3 191,40 грн. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на користь публічного акціонерного товариства "Єараз ОСОБА_3" 2039 грн. 66 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи доведено факт того, що нараховані суми за перевищення договірної величини споживання електричної потужності не підлягає включенню до податкової бази з податку на додану вартість.

Не погодившись з зазначеним рішенням, публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго", звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Зокрема, в апеляційній скарзі відповідач стверджує, що нараховані суми за перевищення договірної величини споживання електричної потужності не відносяться до штрафних санкцій. А тому підлягають включенню до податкової бази з податку на додану вартість.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.11.16р. апеляційну скаргу призначено до розгляду.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні уповноважених представників сторін, колегією суддів встановлено наступне:

03.11.2005 року між ВАТ Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго та ВАТ СУХА БАЛКА, укладено договір № 108/05-ц/1613 про постачання електричної енергії. (Листом № 1119-кд від 08.02.2011 року Відповідач повідомив про зміну номеру договору на № 37Ц.) (а.с. 14-22 т. 1)

Відповідно до предмету Договору Енергопостачальник постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Енергопостачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору про постачання електричної енергії, додатками та додатковими угодами до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Пунктом 5.2.2 Договору передбачено, що Споживач у разі перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності несе відповідальність згідно зі ст. 26 Закону України Про електроенергетику.

Згідно з п. 6.10 Договору граничні величини споживання електричної потужності доводяться Енергопостачальником до Споживача як договірні величини письмовим повідомленням не пізніше ніж за 10 днів до початку наступного розрахункового періоду.

На протязі листопада 2012 року - жовтня 2014 року ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго було складено акти з контролю електричної потужності, якими були встановлені перевищення договірної величини потужності. На підставі цих актів ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго (відповідач) складалися податкові накладні. При цьому у двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності, включено Відповідачем до бази оподаткування податком на додану вартість. За період листопад 2012 року - жовтень 2014 року виставлена Відповідачем сума перевищення договірної величини споживання електричної потужності склала 815 863,67 грн., в тому числі ПДВ - 135 977,27 грн., яка сплачена ПАТ ЄВРАЗ ОСОБА_3 на користь ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго у повному обсязі. (а.с. 34-94 т. 1)

Не погоджуючись з зазначеним, позивач (ПАТ ЄВРАЗ ОСОБА_3) звернувся до господарського сулу та просить скасувати нарахування податку на додану вартість, нарахованого ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго ПАТ ЄВРАЗ ОСОБА_3, за перевищення договірних величин електричної потужності в листопаді 2012р. у сумі 14 288,02 грн., грудні 2012р. у сумі 18 524,30грн., січні 2013р. у сумі 4 467,96 грн., лютому 2013р. у сумі 11 295,19 грн., березні 2013р. у сумі 7 555,34 грн., квітні 2013р. у сумі 3 456,17 грн., червні 2013р. у сумі 8 434,75 грн., липні 2013р. у сумі 12 013,85 грн., серпні 2013р. у сумі 8 240,90 грн., вересні 2013р. у сумі 6 127,49 грн., жовтні 2013р. у сумі 2 609,86 грн., грудні 2013р. у сумі 15 120,14 грн., січні 2014р. у сумі 11 881,46 грн., лютому 2014р. у сумі 7 474,97, травні 2014р. у сумі 510,62 грн., липні 2014р. у сумі 784,85 грн., вересні 2014р. 3 191,40 грн.

Пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 року № 441 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації фінансового стану підприємств електроенергетичної галузі» встановлено, що споживачі у разі перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами п'ятою і шостою статті 26 Закону України "Про електроенергетику".

Абзацем 6 статті 26 Закону України від 16.10.97 p. № 575/97-ВР «Про електроенергетику» встановлено, що у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів І - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Таким чином, передбачена статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» двократна вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності, є, спеціальним видом цивільної відповідальності споживача за вчинене правопорушення, тобто штрафною санкцією.

При цьому, згідно з правилами, встановленими пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент проведення вказаних вище операцій), базою оподаткування операцій є їх договірна (контрактна) вартість, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

З огляду на викладене, нараховані Відповідачем суми за перевищення договірної величини споживання електричної потужності відносяться до штрафних санкцій і не підлягають включенню до бази оподаткування з податку на додану вартість.

За змістом ст.27 Закону України "Про електроенергетику" споживання електроенергії понад договірні величини є правопорушенням в електроенергетиці та відноситься до категорії штрафних санкцій. Враховуючи вищенаведене, плата за перевищення договірних величин енергоспоживання є санкцією за порушення господарського зобов'язання.

Разом з тим, як вбачається з рахунків, Відповідач за перевищення договірної величини потужності додатково до затвердженого тарифу нараховував ПДВ, нарахування якого, зважаючи на положення ст. 185, ст. 188.1 статті 188 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент проведення вказаних вище операцій), є неправомірним, оскільки зазначені суми не є базою оподаткування.

Крім того, Відповідач, не вважає нарахування плати за перевищення договірної величини електричної потужності оперативно-господарською санкцією, проте з таким висновком Відповідача не можна погодитись, виходячи з наступного:

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами статті 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення та навчальних закладів) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Статтею 235 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Вимогами статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, в числі яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Перевищення договірної величини електричної потужності фіксується протягом розрахункового періоду в години контролю максимуму навантаження та оформляється актом з контролю електричної потужності. Обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Розрахунок за перевищення договірної величини споживання електричної енергії чи потужності Споживач повинен здійснити на підставі рахунку протягом 5-ти операційних днів з дня його отримання, якщо Споживач оплачує електричну енергію самостійно, і 10-ти операційних днів з дня його отримання, якщо Споживач здійснює розрахунки через свою територіально відокремлену головну організацію. Санкції за здійснене перевищення договірної величини споживання електричної енергії та доведеної договірної (граничної) величини споживання електричної потужності сплачуються Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Енергопостачальника.

Згідно з приписами другою статті 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором, У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих II застосуванням.

Виходячи зі змісту вищевказаних положень законодавства України та положень договору вбачається, що застосування постачальником електричної енергії санкцій за перевищення договірної величини потужності є оперативно-господарською санкцією

Іншою обставиною на яку посилається Відповідач в апеляційній скарзі, є те, що на його думку цей спір не підвідомчий господарським судам. При цьому Відповідач посилається на постанову Верховного ОСОБА_3 України від 16.05.2011 року в якій останній зробив висновок, що порядок нарахування, сплати і повернення сум податків регулюється спеціальними нормами податкового законодавства, а спори з питань оподаткування не належать до компетенції господарських судів і вирішуються в порядку адміністративного судочинства.

Однак, предметом розгляду по справі на яку посилається Відповідач було стягнення з державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» нарахованого ПДВ як безпідставно набутого майна (ст. 1212 України). ПрАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_3» звернулося з позовом про скасування оперативно-господарських санкцій в частині нарахованого ПДВ на суми перевищення договірної величини потужності, тому ці справи не можуть ототожнюватися ні за предметом ні за підставою позову.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2016р. у справі №904/121/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов