ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 р. Справа № 918/1366/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Тетрамед"

до відповідача ОСОБА_1 міської ради Рівненської області

про визнання нечинним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради та зобов'язання вчинити певні дії

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_2 (дов. № 132/12 від 05.12.2016р.);

Від відповідача : ОСОБА_3 (дов. № б/н від 03.01.2017р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "Тетрамед" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 міської ради Рівненької області (далі - відповідач) про визнання нечинним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі ст. 128 Земельного кодексу України 03 червня 2016 року позивачем направлено на адресу Здулбунівської міської ради клопотання про включення до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу, земельну ділянку кадастровий номер: 000000255, загальною площею 0, 0277 га. Рішенням сесії VII скликання ОСОБА_1 міської ради від 05 жовтня 2016 року № 238 позивачу у задоволенні клопотання відмовлено, на підставі того, що на даній земельній ділянці розміщений елемент благоустрою.

Ухвалою господарського суду від 27 грудня 2016 року порушено провадження по справі № 918/1366/16, та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16 січня 2017 року.

В судовому засіданні 16 січня 2017 року оголошено перерву в судовому засіданні до 30 січня 2017 року.

До канцелярії суду 24 січня 2017 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні позовній вимоги заперечує, та посилається на те, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міської ради входить вирішення питань регулювання земельних відносин. Згідно до п. 2.14 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" За наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору. Водночас суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято. Враховуючи вище викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

26 січня 2017 року представник позивача подав до суду письмові пояснення по суті справи.

В судовому засіданні 30 січня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові.

Відповідач в судовому засіданні 30 січня 2017 року позовні вимоги заперечив з підстав зазначених у відзиві.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 25 січня 2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "Тетрамед" з прилюдних торгів придбало нежитлову будівлю - кафе "Лакомка", що знаходиться за адресою: Рівненська обл., м.Здолбунів, вул. Б. Хмельницького, 22.

28 грудня 2015 року ОСОБА_1 міською радою (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю - фірма "Тетрамед" (далі - Орендар) укладено Договір оренди землі (далі - Договір), відповідно до п.1. якого, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0277 гектарів, що розташована в місті Здолбунів, Рівненської області, по вулиці Б. Хмельницького, 22, кадастровий номер :00:008:0255.

Згідно до п. 4 Договору на земельній ділянці відсутні будь-які споруди, об'єкти та елементи благоустрою.

Пунктом 5 Договору встановлено, що інші особливості об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини відсутні.

Відповідно до п. 6. Договору строк дії договору становить 5 років.

Пунктами 14, 15, 16 встановлено наступне, земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування приміщення кафе "Лакомка"), по вулиці Богдана Хмельницького, 22. умови збереження стану об'єкта оренди - використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

03 червня 2016 року Позивач звернувся із клопотання до ОСОБА_1 міської ради Рівненської області, в якому останній просить включити до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу, земельну ділянку від об'єктом нерухомого майна - кафе "Лакомка", що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю - фірмі "Тетрамед" та знаходиться за адресою: Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Б. Хмельницького, 22, кадастровий номер: 000080255, загальною площею 0, 0277 га.

Згідно із рішенням ОСОБА_1 міської ради Рівненської області від 05 жовтня 2016 року за № 238 "Про розгляд звернення Товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "Тетрамед" щодо включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу по вулиці Богдана Хмельницького, 22" клопотання Позивача було залишено без задоволення, оскільки як зазначено у вище вказаному рішенні, на даній земельній ділянці розміщений елемент благоустрою.

Відповідно до правової позиції, яка наведена у п. 1.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17 травня 2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" господарським судам за відповідності ст. 1 ГПК України складу сторін підвідомчі спори за участю органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі (в т.ч. щодо надання земельних ділянок у користування).

Як вказано у п.1.3 зазначеної постанови, у порядку господарського судочинства підлягають вирішенню, зокрема, спори про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування, про зобов'язання названих органів залежно від характеру спору виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Така ж норма закріплена і в п.1 ст.128

Статтею 127 Земельного кодексу України передбачено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом. Така ж норма закріплена і в п.1 ст.128 ЗК України.

Відповідно до п. 2 ст. 128 ЗК України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

в) виключено

Відповідно до п.3 зазначеної статті орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

В п.5 зазначеної статті встановлено, що підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність;

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

З наведеного слідує, що вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено в продажу земельної ділянки, зокрема і у включенні до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу, законодавчо встановлено і орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися цих підстав та чітко вмотивовути їх в рішенні в разі відмови в продажу земельної ділянки.

Разом із тим, у оспорюваному рішенні Відповідача щодо відмови у наданні Позивачу дозволу на включення до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу, не наведено визначеної законом підстави такої відмови.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. Закноку України "Про державний земельний кадастр" На кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності);координати поворотних точок земельної ділянки;лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки;кадастровий номер земельної ділянки;кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності);межі земельних угідь;межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту;контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

З аналізу положень "Порядку ведення Державного земельного кадастру " затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 та постанови Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 "Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них" вбачається, що план земельної ділянки - це графічний документ, який передає такі відомості про досліджувану територію, як її розташування на місцевості, межі, а також наявність об'єктів нерухомості, зелених насаджень, водних об'єктів на інших елементів та об'єктів.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" елементами (частинами) об'єктів благоустрою є , зокрема: покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Як вбачається з кадастрового плану земельної ділянки за номером :00:00860255, що розташована в м. Здолбунів по вул. Б. Хмельницького, 22, відсутній елементи благоустрою (тротуари та проїздна частина) визначених у ч. 1 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Крім того, в кадастровому плані земельної ділянки чітко визначені межі земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі із землями загального користування по вул. Б. Хмельницького, 22.

Згідно з Договором оренди землі від 28 грудня 2015 року, зокрема п.п. 4, 4 також не міститься інформації щодо наявності обєктів/елементів благоустрою на території спірної земельної ділянки.

За змістом положень ст.ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України).

Статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено істотні умови договору оренди, та встановлено, що укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди майна, що перебуває у комунальній власності, затверджують органи місцевого самоврядування.

В договору оренди майна від 28 грудня 2015 року, при визначенні істотних умов договору, не ідентифіковано та не визначено місцезнаходження елементів об'єктів благоустрою, докази передачі даних елементів/обєктів в оренду відсутні.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених, цією Конституцією.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межахповноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються в своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідач - ОСОБА_1 міська рада Рівненської області - при прийнятті рішення від 05 довбня 2016 року за № 238 "Про розгляд звернення Товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "Тетрамед" щодо включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу по вулиці Богдана Хмельницького, 22" діяла не на підставі, не в межахповноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, так як не зазначила в ньому вмотивованих причин відмови в наданні дозволу.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, орган місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Таким чином, з огляду на вищенаведене рішення ОСОБА_1 міської ради Рівненської області від 05 жовтня 2016 року за № 238 "Про розгляд звернення Товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "Тетрамед" щодо включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу по вулиці Богдана Хмельницького, 22" є незаконним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, вимога Позивача про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради Рівненської області від 05 жовтня 2016 року № 238 є доведеною, обґрунтованою, Відповідачем не спростованою, а відтак підлягає задоволенню.

Згідно статті 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вище викладене та керуючись статтями 32 - 34, 43, 44, 49, 81-1, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Золбунівської міської ради Рівненської області № 238 від 05 жовтня 2016 року про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю - фірмі "Тетрамед" у включенні до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу, земельну ділянку кадастровий номер 000080255, загальною площею 0, 0277 га, розташовану за адресою Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Б. Хмельницького, 22.

3. Стягнути з ОСОБА_1 міської ради Рівненської області (35700, м. Здолбунів, вул. В. Жука, 1, код 05391130) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "Тетрамед" (33000, м. Рівне, вул. Поштова, 2, код 22857075) судовий збір в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 02 лютого 2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Поштова, 2);

3 - позивачу рекомендованим (35700, м. Здолбунів, вул. В. Жука, 1).