ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.01.2017 Справа № 904/12533/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Уккртелеком", 01601, м. Київ, бул. ОСОБА_1, буд. 18; Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ", 49600, м.Дніпро, вул. Херсонська буд. 26

до Управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації,52400, Дніпропетровська область, смт. Солоне, вул. Гагаріна, буд. 7

про стягнення заборгованості

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № б/н від 12.12.2016 року

від відповідача:ОСОБА_3- представник за довіреністю № 834 від 04.04.2016 року, ОСОБА_4- представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації, Дніпропетровська область, смт. Солоне про стягнення заборгованості у розмірі 16 586,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору № 1 від 17.01.2015 року.

17.01.2017 року відповідачем було подано до суду заперечення на позовну заяву № 106 від 16.01.2017 року, в яких він визнав заборгованість частково, а саме в сумі 7919,23 грн., з огляду на те, що управління є державною установою та фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 26.01.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2015 р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії та Управлінням соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації укладено договір №1 про надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення та проведення розрахунків за надані пільги.

Згідно п.2.2.1 Статуту Товариства, однією з основних діяльностей Товариства є надання телекомунікаційних послуг, в тому числі послуг фіксованого місцевого, міжміського, міжнародного та рухомого (мобільного) звязку, компютерного звязку, радіозвязку (з використанням радіочастот), послуг цифрового телебачення, інших послуг мультисервісних мереж та інших телекомунікаційних додаткових (супутніх) послуг.

Позивач надає послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до умов п.2.1.2. договору щомісяця - до 10 числа місяця, що настає за звітним, надавати на електронних носіях у вигляді файлів DBF або TXT - формату розрахунки щодо вартості послуг, наданих громадянам пільгових категорій у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга"встановленою п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 р. "117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги"( зі змінами) (надалі - Єдиний реєстр" у відділ персоніфікованого обліку осіб "Платника": - 20 числа місяця, що настає за звітним, надавати відомості про фактично надані послуги на паперових носіях; - до 06 числа місяця, другого за звітним, складати акти звіряння сум заборгованості по наданим послугам зв'язку за станом на 1 число місяця, що передує звітному.

26.01.2017 р. позивач надав суду заяву на зменшення позовних вимог (а.с. 72) до суми 15682,22 грн., розрахунок заборгованості по витратах на суму 15682,22 грн., пояснивши, що відповідачем частина загального боргу сплачена, а саме на рахунок позивача надійшло 7644,18 грн. за жовтень 2015 р. на підставі платіжного доручення №640 від 29.12.2015 р.

У листопаді 2015 р. позивач надав послуги звязку пільговим категоріям громадян на загальну суму 7919,23 грн., що підтверджується актом звіряння розрахунків між позивачем та відповідачем від 01.01.2016 р., що міститься в матеріалах справи (а.с.68).

Відповідачем не надано доказів на підтвердження сплати боргу за листопад 2015 р.

У грудні 2015 р. позивач надав послуги звязку пільговим категоріям громадян на загальну суму 7762,99 грн., що підтверджується розрахунком видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за грудень 2015 р. на суму 7762,99 грн., рахунком №12/15 ОСОБА_5 від січня 2015 р. за грудень 2015 р. на суму 7762,99 грн., звітом про пільговиків та членів їх сімей, які перебувають на обліку та отримали пільги за послуги звязку у грудні 2015 року, актом звіряння розрахунків на 2015 рік.

Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження сплати боргу за грудень 2015 р.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за послуги звязку пільговим категоріям громадян, надані у листопаді та грудні 2015 року,складає 15682,22 грн.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з врахуванням наступного.

Відповідно статті 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ №295 від 11.04.2012, визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус" та Закону України "Про охорону дитинства" для певних категорій споживачів встановлені пільги з оплати за послуги зв'язку.

Отже, між сторонами виникли правовідносини щодо надання послуг зв'язку окремим категоріям споживачів на пільговій основі.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно приписів ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться і у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Отже, всупереч вимог законодавства відповідачем зобов'язання виконувались неналежним чином, заборгованість перед позивачем не погашено.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порядок та механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі - Порядок), згідно п.2 якого фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетомна відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно ч.6 ст. 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено існування боргу по компенсації витрат за надання послуг зв`язку на пільговій основі за період з листопада по грудень 2015 року в розмірі 15682,22 грн., а саме: договором №1 від 17.01.2015 р. та додатковою угодою №1 від 17.01.2015 р., актом звіряння розрахунків між позивачем та відповідачем від 01.01.2016 р.; розрахунком видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за грудень 2015 р. на суму 7762,99 грн.; рахунком №12/15 ОСОБА_5 від січня 2015 р. за грудень 2015 р. на суму 7762,99 грн.; звітом про пільговиків та членів їх сімей, які перебувають на обліку та отримали пільги за послуги звязку у грудні 2015 року; актом звіряння розрахунків на 2015 рік.; розрахунком заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг абонентам-пільговикам смт. Солоне Управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації; копією звіту про пільговиків та членів їх сімей, які перебувають на обліку та отримали пільги за послуги звязку у листопаді 2015 року; копією розрахунку видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за листопад 2015 р. на загальну суму 7919,23 грн.; копією розрахунку видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за грудень 2015 р. на загальну суму 7762,99 грн.; копією рахунку №11/15 ОСОБА_5 від грудня 2015 р. за листопад 2015 р. на суму 7919,23 грн.; копією рахунку №12/15 ОСОБА_5 від січня 2015 р. за грудень 2015 р. на суму 7762,99 грн.;

Посилання відповідача на неналежне бюджетне фінансування суд вважає безпідставним.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог Законів України.

Відповідно до частини першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 р., відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 р. та у справі «Бакалов проти України» від 30.11.2004 р. зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446, від 15.05.2012 р. у справі № 3-28гс12 та Постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 р. у справі № 15/5027/715/2011.

За таких обставин, Управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

У листі від 30.06.2011 р. № 31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України роз'яснило, що «...деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку , компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу у сумі 15682,22 грн. по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у сумі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації (52400, Дніпропетровська область, смт.Солоне, вул.Гагаріна, буд.7, п/р №0875 у ГУДКС України у Дніпропетровській області, , МФО 805012) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (49600, м. Дніпро, вул. Херсонська, 26, п/р №8 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, код ЄДРПОУ 56) заборгованість за надані послуги у розмірі 15682 (п'ятнадцять тисяч шістьсот вісімдесят дві) грн. 22 коп. заборгованості по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення та проведення розрахунків за надані пільги та судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн., про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 31.01.2017 року.

Суддя ОСОБА_5