РІШЕННЯ

25 січня 2017 року Справа № 913/1308/16

Провадження № 1/913/1308/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Чубинське Бориспільського району Київської області

до Луганського обласного будинку дитини № 2, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 2967 грн. 87 коп.

суддя Ворожцов А.Г.

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув,

від відповідача - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 1440,00 грн., інфляційні нарахування в сумі 1399,10 грн. та 3 % річних у сумі 128,77 грн., за договором про надання послуг № 105 від 20.11.2013.

Сторони участь своїх представників у засідання суду не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

Явка учасників судового процесу в засідання суду не визнавалася обов'язковою.

При цьому, сторони не заявили клопотань про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Відповідач, Луганський обласний будинок дитини № 2, відзиву на позовну заяву та інші витребувані судом матеріали не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини.

20 листопада 2013 року між сторонами у справі було укладено договір про надання послуг № 105 (а.с. 9-11) (далі - договір), згідно з умовами п. 2.1 якого відповідач (замовник) доручив, а позивач (виконавець) прийняв на себе зобов'язання з надання інформаційно-консультаційних послуг з налаштування та впровадження обліку в ПЗ "1С: Підприємство".

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 договору за надані позивачем послуги відповідач має сплатити 1440,00 грн. протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлені договором послуги, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі наданих послуг № 105 від 22.11.2013 (а.с. 13).

У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання з своєчасної оплати наданих позивачем послуг не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 1440,00 грн.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні нарахування в сумі 1399,10 грн., за період з грудня 2013 року по листопад 2016 року та 3% річних в сумі 128,77 грн., за період з 28.11.2013 по 23.11.2016.

Під час судового розгляду справи доказів повної або часткової сплати суми боргу за договором відповідачем надано не було.

Заперечень на позов відповідач під час судового розгляду справи не надав, а також не скористався правом участі у судовому засіданні свого представника.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність повного задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За своєю юридичною природою спірний договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Господарського кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки грошове зобов'язання відповідачем не було виконане, позивач 10.06.2015 звернувся до відповідача з претензією, на яку отримав відповідь про те, що відповідач не може сплатити кошти через те, що кредиторська заборгованість за бухгалтерським обліком не обліковується.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

За правилом ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зроблено до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Оскільки листом № 246 від 08.07.2015 (а.с. 17) відповідач не підтвердив та не спростував факт заборгованості за спірним договором у визначеній позивачем сумі, суд не може прийняти цей лист як дія, яка свідчить про визнання ним свого боргу.

Разом з тим, матеріали справи містять акт звірення розрахунків від 15.05.2015, який підписаний керівниками сторін та їх головними бухгалтерами та містить відбитки печатки.

Відповідно до цього акту кінцеве сальдо в сумі 30850,00 грн. узгоджене, що свідчить про визнання відповідачем свого боргу, зокрема, за договором № 105 від 20.11.2013 в сумі 1440,00 грн.

Враховуючи умову п. 5.2 договору відповідач мав сплатити послуги протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання відповідного акту (№ 105 від 22.11.2013), тобто до 29.11.2013, тому нарахування за прострочення платежу має бути здійснено позивачем, починаючи з 30.11.2013.

Позивач звернувся до суду з позовом 25.11.2016, тобто в межах строку позовної давності.

Відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків сум інфляційних нарахувань та 3 % річних, суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають повному задоволенню з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 75, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відповідача, Луганського обласного будинку дитини № 2 (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лисичанська, буд. 1-Б, код 25991799), на користь позивача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (08321, АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) заборгованість за договором про надання послуг в сумі 1440,00 грн., інфляційні нарахування в сумі 1399,10 грн. та 3% річних в сумі 128,77 грн., загалом - 2967,87 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано - 30.01.2017.

Суддя А.Г. Ворожцов