РІШЕННЯ

"24" січня 2017 р.Справа № 921/716/16-г/17
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області

до відповідача: Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

про визнання поновленим терміну дії договору оренди землі від 31.07.2009 року на той самий строк та на тих самих умовах,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, довіреність НАР №186660 від 22.09.2015 року;

ОСОБА_3, довіреність НВА № 441788 від 01.11.2016 року;

відповідача: ОСОБА_4, головний юрисконсульт, довіреність №4176/01 від 03.12.2013р.

В судовому засіданні представникам сторін розяснено їх процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1, с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області звернулася 21.11.2016р. (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду вх.№785 від 21.11.2016р.) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради, м.Тернопіль, про визнання договору оренди землі від 31.07.2009р. поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Позов обґрунтовується копією договору оренди землі від 31 липня 2009 року з додатками - розрахунок розміру орендної плати; рішення Тернопільської міської ради №5/26/81 від 30.04.2009р.; план-схема розташування земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; план земельної ділянки; акт винесення зовнішніх меж земельної ділянки та акт прийому-передачі межових знаків від 31.07.2009р.; акт прийому передачі земельної ділянки від 19.11.2009р.; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №2885/10/02 від 24.07.2009р.; копією акту готовності обєкту до експлуатації від 22.02.2011р. № 588; копією заяви від 17.10.2016 року з проектом додаткової угоди до договору оренди землі від 31.07.2009р.; копією відповіді виконавчого комітету Тернопільської міської ради №10276/08 від 02.11.2016 року, копією рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №579 від 07.07.2016 року та рішення №6/53/152 від 28.11.2014 року; копіями судових рішень у справах №921/102/15-г/7, №921/225/16-г/13, №921/414/16-г/4 місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанції по зазначених справах; іншими матеріалами.

Ухвалою суду від 24.11.2016р. порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 08.12.2016р. з подальшим оголошенням перерви у судовому засіданні до 10.01.2017р., пізніше, до 24.01.2017 року в порядку ст.77 ГПК України для надання сторонам можливості подати додаткові докази на підтвердження своїх доводів та заперечень.

10.01.2017р. позивачем через канцелярію суду подано клопотання (вх.№3446 від 10.01.2017р.) про продовження строку розгляду даного спору в порядку ст.69 ГПК України з метою надання можливості подати додаткові докази на обґрунтування позовних вимог.

Позивач та його представники в судових засіданнях підтримали заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та з урахуванням додаткових пояснень (вх.№22545 від 29.12.2016р., №4201 від 20.01.2017р. та №4320 від 24.01.2017р.), згідно яких зокрема, вказують, що 31.07.2009р. між підприємцем та Тернопільською міською радою укладено договір оренди землі, площею 0,0250га, за адресою: м.Тернопіль, вул.Протасевича, (кадастровий номер :08:014:0024) для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту з об'єктом торгівельно-побутового призначення за адресою вул.Протасевича, терміном дії до 30.04.2014р. З метою продовження строку дії оренди підприємець неодноразово звертався до органу місцевого самоврядування із заявою, в якій просив поновити договір оренди землі. Однак відповідач не розглянув заяв, не надав листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору та зволікає в укладенні додаткової угоди до даного договору. Стверджує, що на даний час продовжує користуватися спірною земельною ділянкою та сплачує орендну плату.

Відповідач в судових засіданнях та згідно поданої заяви без номеру та дати (вх.№21304 від 08.12.2016 року) позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачем пропущений строк, визначений ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" на звернення із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки. Крім того, зазначив, що господарськими судами різних інстанцій розглядався спір про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року поновленим. Так, Львівським апеляційним господарським судом 04.07.2016р. прийнято постанову у справі №921/102/15-г/7 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, якою залишено в силі рішення місцевого господарського суду Тернопільської області про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, зобовязання підписати додаткову угоду.

03.10.2016 року Львівським апеляційним господарським прийнято постанову у справі №921/225/16-г/13, якою скасовано рішення місцевого господарського суду Тернопільської області, про задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно обєкт торгівельно-побутового призначення "Христя", визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року поновленим.

27.09.2016 року рішенням господарського суду Тернопільської області у справі №921/414/16-г/4 відмовлено підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року укладеним. Таким чином, враховуючи, що між тими ж сторонами про той же предмет існують судові рішення, відповідно спір вирішено компетентним органом, просив припинити провадження у даній справі на підставі п.2 статті 80 ГПК України.

Втім, представник позивача в судовому засіданні 08.12.2016 року проти вказаного клопотання заперечив, посилаючись на те, що даний позов поданий з інших підстав, ніж у наведених справах, а саме з підстав не підписання впродовж місяця міською радою проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 31.07.2009 року, поданої підприємцем у жовтні 2016 року та зважаючи на формулювання відмови в укладенні додаткової угоди "відсутність для таких дій правових підстав".

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання, заслухавши думку представників позивача, господарський суд відхиляє його, виходячи з такого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Частиною 2 ст.80 ГПК України визначено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставою позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зясовано, що рішенням господарського у справі №921/102/15-г/7 від 25.03.2016р., за результатами нового розгляду, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2016р., в задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року, укладеного між Тернопільською міською радою та субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 таким, що є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах відмовлено. Заявляючи даний позов, як на підставу своїх позовних вимог позивач зсилався на заяву від 31.03.2014р. як на підтвердження наміру продовжити строк дії договору оренди, укладеного 31.07.2009р., у відповідності до вимог ст.33 Закону Украни "Про оренду землі" і судом було надану відповідну правову оцінку даній заяві під час розгляду справи №921/102/15-г/7.

У справі № 921/414/16-г/4 про визнання договору оренди землі від 31.07.2009 року укладеним, позивач покликався на факт користування земельною ділянкою, виконання належним чином зобовязань, встановлених договором оренди в частині сплати орендних платежів та заяви від 10.06.2016р., 14.06.2016р., подані разом з проектом додаткової угоди (додаток до договору оренди землі від 02.02.2014р.) для її підписання та поновлення дії спірного договору оренди земельної ділянки на 5 років.

В межах розгляду справи №921/414/16-г/4 судом надано правову оцінку таким зверненням; в задоволенні позову відмовлено. Дане рішення набрало законної сили у встановленому ст.85 ГПК України порядку.

У справі №921/225/16-г/13 про визнання права власності на обєкт торгівельно-побутового призначення та визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року, поновленим, судом апеляційної інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог (постанова від 03.10.2016 р.), а рішення господарського суду Тернопільської області від 13.06.2016 року скасовано в частині задоволення позову про визнання права власності на нерухоме майно. В частині визнання договору оренди землі від 31.07.2009 р. поновленим припинено провадження у справі на підставі п.2 ст.80 ГПК України, оскільки зі змісту рішення господарського суду Тернопільської області у справі №921/102/15-г/7 вбачається, що судом вже розглядалася вимога ФОП ОСОБА_1 щодо поновлення вказаного договору. Дана постанова набрала чинності, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 18.01.2017 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Водночас, матеріали справи свідчать, що підставами заявленого позову у даній справі є заява ФОП ОСОБА_1 від 17.10.2016 року з проектом додаткової угоди, де висловлено пропозицію укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі та долучивши додаткові документи згідно переліку на 18-ти аркушах. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на п.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

З огляду на викладене господарський суд дійшов висновку, що предмет спору у наведених вище справах хоч і є тотожним, проте підстави такого позову є іншими, тому підстав для припинення провадження у даній справі суд не вбачає.

Розглянувши матеріали справи та додатково представлені докази, заслухавши доводи представників сторін, господарський суд встановив наступне.

При розгляді та вирішенні господарськими судами різних інстанцій спорів, що виникли між сторонами по справі з приводу визнання договору оренди землі від 31.07.2009 року поновленим, визнання цього договору укладеним та про визнання права власності на нерухоме майно (справи №921/102/15-г/7, №921/414/16-г/4 та 921/225/16-г/13) судами були встановлені наступні обставини:

- рішенням Тернопільської міської ради №4/9/143 від 12.12.2003р. суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування зупинки громадського транспорту "вул.Протасевича" по вул.Протасевича з об'єктом торгівельно-побутового призначення на земельній ділянці площею до 250кв.м. з наданням земельної ділянки в оренду терміном на п'ять років;

- рішенням Тернопільської міської ради №5/26/81 від 30.04.2009р. суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 було затверджено проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки, площею 0,0250га, в тому числі за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 0,0114га, за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, площею 0,0136га, для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "вул.Протасевича" з об'єктом торгівельно-побутового призначення за адресою: вул.Протасевича.

Згідно пункту 4 вказаного рішення міська рада вирішила надати в оренду терміном на пять років СПД ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,0250га для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "вул.Протасевича" з об'єктом торгівельно-побутового призначення за адресою: вул.Протасевича;

- 31.07.2009 року між Тернопільською міською радою (орендодавець) та СПД ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди землі, відповідно до пунктів 1, 2 якого орендодавець, на підставі рішення Тернопільської міської ради №5/26/81 від 30.04.2009р. надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови, загальною площею 250,00кв.м., в тому числі: 250,00кв.м. землі змішаного використання, що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Протасевича.

Пунктами 9, 10, 11, 13 договору передбачено, що орендна плата вноситься у грошовій формі і сплачується із розрахунку 4,05 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік в розмірі 173,78грн щомісячно з урахуванням індексації, та вноситься орендарем щомісячно протягом 30-ти календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок місцевого бюджету, при цьому сторони погодили умови за якими розмір орендної плати може переглядатися.

Вказаний договір укладено терміном на пять років, а саме: з 30.04.2009р. по 30.04.2014р. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 Договору).

Договір оренди землі від 31.07.2009 року зареєстровано в Книзі записів засвідчення факту реєстрації 19.11.2009р. за №3759 та у Тернопільській регіональній філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.02.2010 р. за №29.

Згідно акта приймання-передачі земельної ділянки від 19.11.2009р. суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 передано земельну ділянку, площею 250,00кв.м. за адресою м.Тернопіль, вул.Протасевича визначеної для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "вул.Протасевича" з обєктом торгівельно-побутового призначення.

Додатковою угодою від 02.02.2014р., зареєстрованою в Книзі реєстрації додатків до договорів оренди землі 05.03.2014р. за №2399, сторони погодили внести зміни до договору оренди землі щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2014р. та розміру орендної плати, виклавши пункти 5 та 9 договору в новій редакції.

Крім того, 24.11.2010 року товариством з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" виготовлено Технічний паспорт на громадський будинок торгівельно-побутового призначення по вул.Т.Протасевича у м.Тернопіль.

Актом готовності об'єкта до експлуатації №588 від 22.02.2011року підтверджено готовність до експлуатації закінченого будівництвом об'єкта зупинки громадського транспорту вул.Протасевича з об'єктом торгівельно-побутового призначення по вул.Протасевича в м.Тернополі.

На підставі вказаного акта готовності об'єкта до експлуатації, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 03.03.2011року видано Сертифікат відповідності №ТП 000553, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом обєкта зупинки громадського транспорту "вул.Протасевича" з об'єктом торгівельно-побутового призначення, що знаходиться за адресою: вул.Протасевича у м.Тернополі, проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджено його готовність до експлуатації.

31.03.2014р. позивач звернувся до відділу Тернопільської міської ради "Єдиний дозвільний центр" з заявою про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,025га для обслуговування зупинки громадського транспорту з об'єктом торгівельно-побутового призначення за адресою: вул.Протасевича.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1185 від 19.11.2014р. вирішено Управлінням житлово-комунального господарства, благоустрою та екології, містобудування, архітектури та кадастру, відділу земельних ресурсів організувати і провести роботи по демонтажу тимчасових споруд, які влаштовані без документів, що посвідчують право користування землею. У додатку до рішення (Перелік об'єктів, які підлягають демонтажу) серед інших, зазначено ФОП ОСОБА_1, об'єкт: тимчасова споруда "Христя", розташована по вул.Протасевича біля будинку №18.

Рішенням Тернопільської міської ради №6/53/152 від 28.11.2014р. відмовлено ФОП ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250га для обслуговування зупинки громадського транспорту "вул.Протасевича" з об'єктом торгівельно-побутового призначення, а також вирішено припинити право користування зазначеною земельною ділянкою та зобов'язано ФОП ОСОБА_1 в двадцятиденний термін з дня прийняття рішення повернути вказану земельну ділянку.

Також судами встановлено, що з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі у визначений законодавством строк до закінчення терміну дії договору ФОП ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради не зверталася.

Наведене вище також підтверджується наданими позивачем документами, долученими до позовної заяви та додатково в ході розгляду справи (вх.№4320 від 24.01.2017р. та №22545 від 29.12.2016р.).

Відповідно до частини 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд не перевіряє вищезазначені факти та не досліджує їх заново при розгляді даного господарського спору.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Частиною 1 ст.33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону, яка була чинною на дату виникнення переважного права на поновлення договору оренди землі), передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

За приписами частин 2, 3 ст.33 вказаного Закону, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Між тим, судами при розгляді вищезазначених справ було встановлено, що позивач не дотримав процедури реалізації переважного права як орендаря на укладення договору оренди на новий строк, оскільки не було подано доказів звернення до уповноваженого органу за укладенням додаткової угоди про поновлення договору оренди. Так, судом у справі №921/414/16-г/4 зясовано, що долучений підприємцем до заяв від 10.06.2016р. та 14.06.2016р. проект додаткової угоди про поновлення договору є нічим іншим, як укладеною 02.02.2014р. між сторонами Додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009р., зареєстрованого в Книзі записів засвідчення факту реєстрації 19.11.2009р. за №3759, та якою внесено зміни в п.5 Договору щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та в п.9 Договору щодо порядку внесення та розміру орендної плати (дана Додаткова угода зареєстрована в Книзі реєстрації додатків до договорів оренди землі 05.03.2014р. за №2399).

Проте позивач, маючи намір продовжити орендні відносини, сплачуючи оренду плату за землю та враховуючи висновки судів щодо не надання міській раді проекту додаткової угоди для поновлення договору оренди землі 18.10.2016 року звернувся до орендодавця із заявою про поновлення договору оренди землі від 31.07.2009р., долучивши проект додаткової угоди, графічні матеріали на земельну ділянку, довідку від 12.10.2016 року за №35114/13-05 Державної фіскальної служби у Тернопільській області про відсутність заборгованості по орендній платі, інші документи згідно переліку (всього на 18 аркушах).

У листі-відповіді №10276/08 від 02.11.2016 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради зазначив про закінчення терміну дії договору оренди землі від 31.07.2009 року 30 квітня 2014 року та посилаючись на п.8 цього договору, вказав на відсутність правових підстав для підписання запропонованого проекту Додаткової угоди.

За твердженням позивача, міською радою не було вказано поважності причин відмови у підписанні проекту додаткової угоди, і це позбавляє його можливості виправити можливі помилки в проекті у разі їх виявлення міською радою, та подати повторно проект з пропозицією укласти угоду.

Матеріалами справи підтверджено, і це не заперечується відповідачем у справі, що орендар продовжує користуватися спірною земельною ділянкою на даний час, належним чином виконує умови договору оренди, вчасно і в повному обємі сплачує орендні платежі в порядку та розмірі, встановлених умовами спірного договору та додатку до нього, що підтверджується довідкою Головного управління ДФС у Тернопільській області №365114/13-05 від 12.10.2016р. про відсутність станом на 12.10.2016р. заборгованості по орендній платі за землю.

Тобто зазначені дії відповідача, на думку підприємця, свідчать про явне зволікання органу місцевого самоврядування в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення через невірне трактування частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» що є окремою самостійною нормою у застосуванні положень закону та згідно з якою встановлено, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором .

Відсутність на протязі одного місяця вмотивованої відмови міської ради чи інших дій з метою укладення угоди ФОП ОСОБА_1 вважає явним зволіканням зі сторони міської ради в укладанні угоди, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом з метою захисту порушених прав.

Правовим обґрунтуванням позовних вимог позивачем зазначено приписи частини 6-9 статті 33 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.19, 129, 144 Конституції України, ст.ст.12, 122-124, 144 ЗК України, ст.10 Закону України «Про адміністративні послуги», п.5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно з приписами, ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини в Україні з питань оренди землі, є Закон України "Про оренду землі", статтею 13 якого, зокрема визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 зазначеного закону істотною умовою договору оренди землі є зокрема, строк дії договору оренди.

31 липня 2009р. між Тернопільською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого міська рада згідно акту прийому-передачі передала підприємцю у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, площею 0,0250га, розташовану за адресою: м.Тернопіль, вул.Протасевича для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту «вул.Протасевича» з обєктом торгівельно-побутового призначення, а підприємець, в свою чергу, прийняв земельну ділянку у користування та зобовязався щомісяця вносити орендну плату у грошовій формі.

Договір укладено терміном на пять років з 30 квітня 2009 р. по 30 квітня 2014р.

При цьому, у пункті 8 договору визначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на його поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

На момент виникнення у орендаря переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки 30.04.2014року, діяла норма статті 33 Закону "Про оренду землі" (в редакції Закону від 17.02.2011р.), якою врегульовано порядок пролонгації договору оренди. Дана стаття Закону об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Частиною першою статті 33 цього закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті).

Тобто, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Дотримання позивачем визначених даною нормою закону умов було предметом дослідження під час розгляду інших господарських спорів, (зокрема у справі №921/414/16-г/4) і суди різних судових інстанцій констатували, що позивачем не було дотримано процедури реалізації переважного права як орендаря на укладення договору оренди на новий строк, оскільки не було подано доказів звернення до уповноваженого органу за укладенням додаткової угоди про поновлення договору оренди в порядку, передбаченому п. 8 договору.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», на яку посилається позивач у справі в обґрунтування заявленого позову, передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди.

Частинами восьмою, девятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Таким чином, з аналізу вищенаведених положень закону випливає, що договір оренди земельної ділянки підлягає поновленню без прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування при умові, якщо орендар земельної ділянки у строк, який встановлений договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, звернувся із клопотанням до орендодавця про поновлення договору оренди землі; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою та належним чином виконує обов'язки за договором; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди (наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року по справі № 6-219 цс14 та 13.04.2016 року по справі № 6-2027цс15).

Водночас, суд враховує, що законодавцем відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, і котре закріплено у ч.15 ст.33 Закону України "Про оренду землі", від права вважати продовженим договір оренди землі у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листаповідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди. Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому (на даний випадок посилається позивач у справі) воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди.

Також, відповідно до підпункту 2.17 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", господарським судам у вирішенні відповідних спорів (щодо застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011р.) необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору, адже нормами законодавства України, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення.

Матеріали справи свідчать, і це не заперечується сторонами, що позивач у справі звернувся вперше до міської ради із заявою про поновлення договору оренди землі від 31.07.2009 року, до якої долучив проект додаткової угоди про продовження строку дії договору лише 18 жовтня 2016 року, тобто через 2 роки і 5 місяці після закінчення строку дії даного договору, а тому суд доходить висновку, що орендарем не було дотримано вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо поновлення договору, оскільки орендар у встановлений законом строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди, відповідно органом місцевого самоврядування не було розглянуто даної пропозиції та не було надано згоди на подальшу оренду цієї земельної ділянки позивачем у справі, оскільки останній (міська рада) вважав договір припиненим у звязку із закінченням терміну, на який договір було укладено.

Про відсутність згоди міської ради продовжувати орендні відносини з позивачем вказують і рішення №1185 від 19.11.2014 р., №200 від 04.03.2015 року, №579 від 07.07.2016р. «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування», якими виконавчий комітет зобовязав постійну діючу робочу групу провести демонтаж, зокрема, тимчасової споруди «Христя» по вул.Протасевича, де підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 Законність прийняття виконавчим органом місцевого самоврядування даних рішень є предметом розгляду в Тернопільському окружному адміністративному суді і на даний час провадження у справах триває (справи №607/1078/15-а, №607/4698/15-а, №607/7373/16-а).

Посилання позивача на відмову адміністратора Центру надання адміністративних послуг Тернопільської міської ради у прийнятті заяви про поновлення договору оренди землі шляхом заповнення Інформаційної картки А-25-08 «Поновлення договору оренди землі» 31.03.2014 року з підстав пропуску терміну, встановленого пунктом 8 договору оренди землі (60 днів) та у звязку з цим надання консультації щодо подання заяви про отримання позивачем дозволу про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не заслуговують на увагу та відхиляються судом, оскільки такі не підтверджуються документально. Окрім того, позивач не позбавлений був можливості, при встановленні даної обставини, подати заяву про поновлення строку дії договору з проектом додаткової угоди на адресу Тернопільської міської ради, скориставшись послугами відділення поштового звязку.

Обовязок ініціювати можливість скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та на звернення з відповідною заявою до орендодавця у строк, передбачений законом, покладено на орендаря в силу п. 8 договору оренди землі, а також випливає із змісту положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 43 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У постанові від 04.07.2016 року у справі №921/102/15-г/7 Львівським апеляційним господарським судом зазначено, що посилання підприємця на те, що ним за місяць до закінчення терміну дії договору оренди землі була подана заява про продовження договору оренди від 31.03.2014р., проте внаслідок того, що Інформаційна картка А-25-08 в Центрі надання адміністративних послуг розроблена з порушенням ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки не передбачає подання проекту додаткової угоди, не спростовує (заперечує) невиконання позивачем як орендарем свого обов'язку, передбаченого як п. 8 договору оренди від 31.07.2009 р. щодо надіслання орендарем за 60 днів до закінчення терміну дії договору письмового повідомлення про намір продовжити договір оренди, так і обов'язку, передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо надіслання орендодавцю проекту додаткової угоди про умови продовження договору оренди землі, а подальші звернення до Тернопільської міської ради, а саме: від 01.09.2014р., від 28.09.2015р., від 26.10.2015р. були вчинені ФОП ОСОБА_1 вже після закінчення строку дії договору оренди, отже, не можуть підтверджувати дотримання останньою положень ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки не може бути продовженим договір, який закінчив свою дію півтора року до цього. Дані обставини не потребують повторного доведення та встановлення, оскільки є преюдиційними під час розгляду даної справи згідно статті 35 ГПК України.

За даних обставин, суд доходить висновку про відсутність в орендаря законних підстав для поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки не дотримано процедури такого поновлення, встановленої статтею 33 Закону України "Про оренду землі", а продовження користування орендованою земельною ділянкою орендарем та сплата орендної плати за користування земельною ділянкою поза межами строку дії договору оренди землі від 31.07.2009 року за наявності заперечень орендодавця, не є підставою для визнання поновленим в судовому порядку такого договору оренди, оскільки право розпоряджатися земельними ділянками комунальної власності шляхом передачі їх в користування, в силу ст.12 ЗК України, надано відповідачу у справі, тобто для укладення правочину має бути волевиявлення іншої сторони, що в даному випадку, не знайшло свого документального підтвердження.

Інші доводи позивача, в тому числі щодо надання земельної ділянки під будівництво обєкту торговельно-побутового призначення, котрий за актом готовності від 22.02.2011р. зданий в експлуатацію, отже, є обєктом нерухомого майна, то суд зазначає, що вимоги щодо визнання права власності та здійснення державної реєстрації права власності на обєкт торгівельно-побутового призначення магазин «Христя» за адресою: м.Тернопіль, вул.Протасевича як обєкт нерухомості, були предметом дослідження в інших судових справах і їм надана відповідна правова оцінка, а тому при розгляді даної справи такі докази не можуть переоцінюватися. Крім того, в даній справі розглядаються інші позовні вимоги, котрі є відмінними від спору про визнання права власності.

Судові витрати, в силу ст.49 ГПК України, покладаються на позивача у справі, втім до стягнення не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.« 9» ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У судовому засіданні 24.01.2017р. оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст.85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.1, 13, 15, 33 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 6, 11, 15, 16, 626, 792 ЦК України, ст.ст.12, 93 ЗК України, ст.ст. 42-47, 22, 32-34, 35, 43, 44, 49, 811, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено "27" січня 2017 року.

Суддя Н.О. Андрусик