КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. Справа№ 911/3866/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача : Глушакова Г.В. - представник;

Від відповідача-1: Рудник І.Ю. - представник;

Від відповідача-2: не з'явився;

Від третьої особи-1: не з'явився;

Від третьої особи-2: Іваницька Т.Б.-представник;

Від третьої особи-3: не з'явився;

Від третьої особи-4: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

на рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2016

у справі № 911/3866/15 (головуючий суддя Горбасенко Н.В.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона - 2"

до 1)Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк";

2)Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1)Національного банку України;

2) Міністерства фінансів України;

3) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича;

4) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсним договорів про передачу майна від 19.06.2015 року, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов'язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області звернулось з позовом Публічне акціонерне товариство "Київська пересувна механізована колона - 2" до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" за участю третьої особи: Національного банку України про визнання недійсними Договорів про передачу майна від 19.06.2015, витребування майна з чужого незаконного володіння; зобов'язання повернути майно.

Позовні вимоги мотивовані нормами статей 203, 215, 216, 328, 387, 388 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 06.10.2015 до участі у справі залучено третю особу на стороні відповідачів - Міністерство фінансів України.

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.01.2016 позовні вимоги задоволено частково; витребувано з чужого незаконного володіння Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона-2" квартиру, що знаходиться в будинку № 140 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області № 3 житловою площею 119, 3 кв.м, загальною площею 644, 2 кв.м; квартиру, що знаходиться в будинку № 140 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області № 4 житловою площею 119, 2 кв.м, загальною площею 645 кв.м; зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Київська пересувна механізована колона-2" повернути Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний банк "Київ" майнові права на: трикімнатну квартиру № 152 загальною площею 141, 91 кв.м на четвертому поверсі секції В в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; трикімнатну квартиру № 87 загальною площею 134, 42 кв. м на двадцять четвертому поверсі секції А в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; трикімнатну квартиру № 19 загальною площею 134, 42 кв. м на сьомому поверсі в будинку 14-а, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька; трикімнатну квартиру № 167 загальною площею 141, 91 кв. м на дев'ятому поверсі секції Б в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; чотирикімнатну квартиру № 14 загальною площею 197, 97 кв. м на сьомому поверсі секції Г в будинку 14-а, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька; трикімнатну квартиру № 20 загальною площею 197, 91 кв. м на дев'ятому поверсі секції Г в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 14А; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона-2" 36 540, 00 грн. витрат по сплаті судового збору; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" на користь Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона - 2" 36 540, 00 грн. витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 рішення господарського суду Київської області від 28.01.2016 у справі № 911/3866/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.07.2016 рішення господарського суду Київської області від 28.01.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 у справі № 911/3866/15 скасовано, направлено справу на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.09.2016 залучено до участі у справі третю особу 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.10.2016 залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.11.2016 у справі №911/3866/15 позовні вимоги задоволено частково.

Витребувано з чужого незаконного володіння Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона-2" квартиру, що знаходиться в будинку № 140 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області № 3 житловою площею 119,3 кв.м, загальною площею 644,2 кв.м; квартиру, що знаходиться в будинку № 140 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області № 4 житловою площею 119,2 кв.м, загальною площею 645 кв.м.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Київська пересувна механізована колона-2" повернути Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний банк "Київ" майнові права на: трикімнатну квартиру № 152 загальною площею 141,91 кв.м на четвертому поверсі секції В в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; трикімнатну квартиру № 87 загальною площею 134,42 кв. м на двадцять четвертому поверсі секції А в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; трикімнатну квартиру № 19 загальною площею 134,42 кв. м на сьомому поверсі в будинку 14-а, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька; трикімнатну квартиру № 167 загальною площею 141,91 кв. м на дев'ятому поверсі секції Б в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; чотирикімнатну квартиру № 14 загальною площею 197,97 кв. м на сьомому поверсі секції Г в будинку 14-а, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька; трикімнатну квартиру № 20 загальною площею 197,91 кв. м на дев'ятому поверсі секції Г в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 14А.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Присуджено до стягення з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона-2" 36 540,00 грн. судового збору.

Присуджено до стягення з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" на користь Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона - 2" 36 540, 00 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство Акціонерного банку "Укргазбанк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати повністю рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2016 у справі №911/3866/15 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" у справі № 911/3866/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.12.2016.

Представник позивача 22.12.2016 через відділ документального забезпечення суду подав відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судове засідання, призначене на 22.12.2016, повноважні представники відповідача-2, третіх осіб-1, -2, -3, -4 не з'явилися.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 розгляд апеляційної скарги відкладено на 19.01.2017.

В судовому засіданні, призначеному на 19.01.2017, представники відповідача - 1 та третьої особи-2 надали пояснення по суті спору, та просили задовольнити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк", скасувати рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2016 повністю та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні, призначеному на 19.01.2017, представник позивача надала пояснення по суті спору, та просила відмовити в задоволені апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк", а рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2016 залишити без змін.

В судове засідання, призначене на 19.01.2017, повноважні представники відповідача-2, третіх осіб-1, -3, -4 не з'явилися.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності повноважних представників відповідача-2, третіх осіб-1, -3, -4, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 13.08.2009 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Акціонерним товариством "Київська пересувна механізована колона-2" правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Київська пересувна механізована колона - 2" було укладено договір міни, посвідчений Матюховою Т.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2304.

Згідно із пунктом 1.1 договору міни Сторона 1 передає Стороні 2 у власність належні їй майнові права на нерухоме майно в обмін на належні Стороні 2 квартири, а Сторона 2 передає Стороні 1 у власність належні їй квартири в обмін на належні Стороні 1 майнові права на нерухоме майно. Міна проводиться з грошовою доплатою.

Відповідно до пункту 1.2 договору міни у власність Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" переходить нерухоме майно - квартири, що знаходяться в будинку № 140 по вул. Старокиївській в смт. Козин, Обухівського району, Київської області: № 3 житловою площею 119,3 кв.м, загальною площею 644,2 кв.м та № 4 житловою площею 119,2 кв.м, загальною площею 645 кв.м (квартири).

Пунктом 1.3 договору міни визначено, що у власність Акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона-2" переходять майнові права на наступне нерухоме майно (з урахуванням здійснених виправлень): трикімнатну квартиру № 152 загальною площею 141,91 кв.м на четвертому поверсі секції В, в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; трикімнатну квартиру № 87 загальною площею 134,42 кв.м на двадцять четвертому поверсі секції А в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; трикімнатну квартиру № 19 загальною площею 134,42 кв. м на сьомому поверсі в будинку 14-а, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька; трикімнатну квартиру № 167 загальною площею 141,91 кв.м на дев'ятому поверсі секції Б в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; чотирикімнатну квартиру № 14 загальною площею 197,97 кв.м на сьомому поверсі секції Г в будинку 14-а, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька; трикімнатну квартиру № 20 загальною площею 197,91 кв.м на дев'ятому поверсі секції Г в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 14А (Майнові права).

Оскільки загальна вартість майна, яке передається Cтороною 2 у власність Cторони 1 складає 32 459 429,28 грн., а загальна вартість майнових прав, що передаються Cтороною 1 у власність Cторони 2 складає 12 658 263,88 грн., Cторона 1 зобов'язується доплатити Cтороні 2 в строк до 14.08.2009 грошові кошти в сумі 19 801 165,40 грн. (з ПДВ) (п. 1.4 договору міни).

Відповідно до пункту 3.7 договору право власності на квартири, що набуваються за цим договором Cтороною 1, виникає з моменту проведення державної реєстрації цього договору. Право власності на майнові права на нерухомість, що набуваються за цим договором Cтороною 2, виникає з моменту підписання нотаріального посвідчення цього договору.

В підтвердження виконання договору міни зобов'язань із передачі квартир та майнових прав АТ "КПМК - 2" та ПАТ АКБ "Київ" було складено акти приймання-передачі: акт №1 приймання-передачі до Договору міни від 13.08.2009 року на квартиру №4, що знаходиться в будинку № 140 по вулиці Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області; акт №2 приймання-передачі до Договору міни від 13.08.2009 на квартиру №3, що знаходиться в будинку № 140 по вулиці Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області; акт №3 приймання-передачі до договору міни від 13.08.2009 року на квартиру №152 на четвертому поверсі секції В в будинку, що будується за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20 ділянка 14; акт №4 приймання-передачі до договору міни від 13.08.2009 року на квартиру №87 на двадцять четвертому поверсі секції А в будинку, що будується за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20 ділянка 14; акт №5 приймання-передачі до договору міни від 13.08.2009 року на квартиру №19 на сьомому поверсі в будинку, 14-А, що будується за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька; акт №6 приймання-передачі до договору міни від 13.08.2009 року на квартиру №167, на дев'ятому поверсі секції Б в будинку, що будується за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20 ділянка 14; акт №7 приймання-передачі до договору міни від 13.08.2009 року на квартиру №14 на сьомому поверсі секції Г в будинку, 14-А, що будується за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька; акт №8 приймання-передачі до договору міни від 13.08.2009 року на квартиру №20 на дев'ятому поверсі секції Г в будинку, що будується за адресою м. Київ, вул. Старонаводницька, 14-А.

Згідно з пунктом 1.4 договору міни оскільки загальна вартість майна, яке передається Стороною 2 у власність сторони 1 складає 32 459 429,28 грн., а загальна вартість майнових прав, що передаються Стороною 1 у власність Сторони 2 складає 12 658 263,88 грн., Сторона 1 зобов'язується доплатити Стороні 2 в строк до 14.08.2009 грошові кошти в сумі 19 801 165,40 грн. (з ПДВ).

Проте, ПАТ АКБ "Київ" дану доплату за договором міни не проведено.

Після укладення договору міни ПАТ АКБ "Київ" було укладено із Національним банком України Іпотечний договір, посвідчений 26.02.2010 Соломоновою В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 381, та передало квартири, отримані у власність від позивача на підставі договору міни, в іпотеку Національному банку України.

Відповідно до пунктів 5.3 та 5.5 договору іпотеки право власності іпотекодавця на предмети іпотеки - квартири, підтверджується Договором міни.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Київ" зверталося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона - 2" про визнання недійсним договору міни від 13.08.2009.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2012 у справі № 5011-62/7737- 2012 позов задоволено, яке в подальшому було залишене постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2012 у справі № 5011-62/7737-2012 без змін.

12.02.2013 ухвалою Вищого господарського суду України у справі № 5011-62/7737- 2012 касаційну скаргу ПАТ "КПМК - 2" було повернуто скаржнику.

11.01.2016 ухвалою Вищого господарського суду України касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2012 у справі № 5011-62/7737-2012 припинено, в наслідок чого 26.11.2012 набрало законної сили рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2012 у справі № 5011-62/7737-2012 про визнання договору міни недійсним.

11.02.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 61 "Деякі питання участі держави у виведенні Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Київ", за якою держава в особі ПАТ АБ "Укргазбанк" бере участь у виведенні банку ПАТ АКБ "Київ" з ринку шляхом відчуження активів і зобов'язань ПАТ АКБ "Київ" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.02.2015 № 128, 24.02.2015 прийнято рішення № 39 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АКБ "Київ", згідно з яким з 25.02.2015 до 25.05.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ АКБ "Київ".

Листом-вимогою від 06.03.2015 № 035, позивач звернувся до ПАТ АКБ "Київ" про проведення двосторонньої реституції щодо повернення квартир та передачі майнових прав за недійсним договором міни.

19.05.2015 листом № 050 позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яким повідомив Фонд про визнання недійсним договору міни, а також про ухилення ПАТ АКБ "Київ" від виконання обов'язку повернути позивачеві квартири та просив Фонд повідомити позивача чи включені квартири до переліку майна, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 61 підлягає відчуженню на користь ПАТ АБ "Укргазбанк".

13.06.2015 позивач в листі № 048 повідомив ПАТ АБ "Укргазбанк" про визнання недійсним договору міни, а також про обов'язок ПАТ АКБ "Київ" повернути отримані на виконання договору міни квартири власнику - Публічному акціонерному товариству "Київська пересувна механізована колона-2". Також позивач просив надати інформацію, чи включені квартири до переліку майна, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 61 підлягає відчуженню на користь ПАТ АБ "Укргазбанк".

ПАТ АБ "Укргазбанк" листом від 17.06.2015 № 1172/5393/2015 повідомив позивача, що ПАТ АБ "Укргазбанк" не має можливості повідомити про включення чи не включення майна, яке зазначене у листі № 48, до переліку активів та зобов'язань, що підлягають відчуженню на користь ПАТ АБ "Укргазбанк".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 61 "Деякі питання участі держави у виведенні з ринку Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ", 03.07.2015 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ АКБ "Київ" повідомив позивача, що 19.06.2015 здійснено передачу активів та зобов'язань ПАТ АКБ "Київ" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк".

24.06.2015 правлінням Національного банку України прийнято постанову № 411 від "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ".

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ АКБ "Київ" 25.06.2015 прийняла рішення "Про початок процедури ліквідації ПАТ АКБ "Київ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

ПАТ "Київська пересувна механізована колона-2" 24.07.2015, звернулось до ПАТ АКБ "Київ" із заявою про задоволення вимог кредитора № 072, і просило прийняти та розглянути майнові вимоги про повернення належного позивачу нерухомого майна - квартир.

Листом від 27.07.2015 ПАТ АКБ "Київ" повідомив позивача, що з 19.06.2015 ПАТ АБ "Укргазбанк" набув всіх прав та обов'язків ПАТ АКБ "Київ" за договором міни від 13.08.2009.

З наявних в матеріалах справи копій Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 30.07.2015 № 41507322, № 41507576 вбачається, що право власності на квартири № 3, 4 у будинку 140 по вул. Старокиївська, смт. Козин, Обухівського району Київської області зареєстровано 20.06.2015 за Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "Укргазбанк" на підставі договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 19.06.2015.

Між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" 19.06.2015 укладено договір про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку, за умовами якого неплатоспроможний банк зобов'язався передати, а приймаючий банк - прийняти у власність наступне нерухоме майно, що належить на праві власності неплатоспроможному банку, а саме: квартира № 4, розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Старокиївська, буд. 140, за ціною (ринкова вартість) 3 785 000,00 грн. без ПДВ, визначеною у порядку, передбаченому п. 1.3. договору. Зазначений договір посвідчено Осипенком Д.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 3934.

Крім того, між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" 19.06.2015 укладено договір про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку, за умовами якого неплатоспроможний банк зобов'язався передати, а приймаючий банк - прийняти у власність наступне нерухоме майно, що належить на праві власності неплатоспроможному банку, а саме: квартира № 3, розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Старокиївська, буд. 140 (надалі - нерухоме майно), за ціною (ринкова вартість) 3 785 000,00 грн. без ПДВ, визначеною у порядку, передбаченому п. 1.3. договору. Зазначений договір посвідчено Осипенком Д.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 3936.

Згідно зі статтею 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. Постанова касаційної інстанції не може містити вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

У постанові Вищого господарського суду України від 27.07.2016 у справі № 911/3866/15 зазначено, що місцевому господарському суду під час нового розгляду справи необхідно дослідити належність позивачеві на праві власності спірного нерухомого майна та майнових прав на спірні квартири.

Крім того, суд касаційної інстанції вказав місцевому господарського суду на необхідність дослідження доплати другим відповідачем позивачу в строк до 14.08.2009 грошових коштів в сумі 19 801 165,40 грн. та питання відчуження ПАТ АКБ "Київ" активів та зобов'язань.

11.02.2015 Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання участі держави у виведенні з ринку ПАТ АКБ "Київ" від № 61 установлено, що держава в особі ПАТ АБ "Укргазбанк" бере участь у виведенні ПАТ АКБ "Київ" з ринку шляхом придбання його активів та зобов'язань у разі віднесення Національним банком України ПАТ АКБ "Київ" до категорії неплатоспроможних.

План врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ АКБ "Київ", затверджений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформленим протоколом № 096/15 від 23.04.2015 передбачає укладення між неплатоспроможним та приймаючим банком договорів щодо відчуження активів (за ринковою вартістю, зазначеною у звіті аудитора) і зобов'язань, зазначених у звіті аудитора (за балансовою вартістю) до завершення тимчасової адміністрації.

Додатком 4 до Плану врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ АКБ "Київ" встановлено, що квартири № 3 та № 4 загальною площею 644,20 кв.м. та 645 кв.м., які знаходяться за адресою: Київська обл.., Обухівський район, смт Козин, вул. Старокиївська, 140 перебувають у заставі.

На виконання вказаного Плану врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ АКБ "Київ" 19.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" укладено договори про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку.

Правлінням Національного банку України 24.06.2015 прийнято постанову № 411 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства АКБ "Київ".

25.06.2015 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення "Про початок процедури ліквідації ПАТ "АКБ "Київ" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Згідно із ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 Цивільного кодексу України такий правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача.

Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України визначено, що наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину.

Реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена лише стороні недійсного правочину.

Частиною 3 статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що загальні наслідки недійсності правочину застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Відповідно до статті 387Цивільного кодексу України власнику надано право витребувати майно із чужого незаконного володіння (віндикація).

Згідно із статтею330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього за умови, якщо згідно із статтею 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребувано у нього.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речево-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо: майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ч. 1 ст. 388 ЦК України).

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

У розумінні статті 388 Цивільного кодексу України добросовісне набуття можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком правочину, укладеного з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна із незаконного володіння.

Право власності дійсного власника при цьому презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача із використанням правового механізму, визначеного статтями 215, 216 Цивільного кодексу України. У разі встановлення наявності речово-правових відносин до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту.

Відповідно до постанов Верховного Суду України від 11.12.2012 у справі № 65гс12, від 29.04.2015 у справі № 903/134/13-г у речево-правових відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Отже, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між позивачем та відповідачами відсутні зобов'язально-правові відносини, оскільки сторонами оспорюваних договорів про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможного банку від 19.06.2015 є відповідачі, а між ПАТ "Київська пересувна механізована колона - 2", ПАТ АБ "Укргазбанк" та ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ" виникли відносини речево-правового характеру.

Беручи до уваги все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможному банку від 19.06.2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк", посвідченого Осипенко Д.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 3934 та визнання недійсним договору про передачу приймаючому банку нерухомого майна неплатоспроможному банку від 19.06.2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк", посвідченого Осипенко Д.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 3936.

Що стосується заявлених позовних вимог про витребування з чужого незаконного володіння Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона - 2": квартиру, що знаходиться в будинку під номером 140 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області № 3 житловою площею -119,3 кв.м, загальною площею - 644,2 кв.м та квартиру, що знаходиться в будинку під номером 140 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області № 4 житловою площею - 119,2 кв.м, загальною площею - 645 кв.м., зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона-2" повернути Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний банк "Київ" майнові права на: трикімнатну квартиру № 152 загальною площею 141,91 кв.м на четвертому поверсі секції В в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; трикімнатну квартиру № 87 загальною площею 134,42 кв.м на двадцять четвертому поверсі секції А в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; трикімнатну квартиру № 19 загальною площею 134,42 кв. м на сьомому поверсі в будинку 14-а, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька; трикімнатну квартиру № 167 загальною площею 141,91 кв.м на дев'ятому поверсі секції Б в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; чотирикімнатну квартиру № 14 загальною площею 197,97 кв.м на сьомому поверсі секції Г в будинку 14-а, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька; трикімнатну квартиру № 20 загальною площею 197,91 кв.м на дев'ятому поверсі секції Г в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 14А.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із статтею 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Пунктом 2.15. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 визначено, що наслідки недійсності правочину підлягають застосуванню лише стосовно сторін даного правочину, тому на особу, яка не брала участі в правочині, не може бути покладено обов'язок повернення майна за цим правочином.

З огляду на це не підлягають задоволенню позови власників (володільців) майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження майна, які були вчинені після правочину, визнаного недійсним. У відповідних випадках майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, позовів відповідно до статей 387 - 390 або глави 83 ЦК України, зокрема, від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. При цьому необхідно мати на увазі, що добросовісність набувача майна в силу частини п'ятої статті 12 названого Кодексу презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав або повинен був знати про наявність перешкод до вчинення правочину, зокрема те, що продавець майна не мав права його відчужувати, це може свідчити про недобросовісність набувача й бути підставою для задоволення позову про витребування у нього цього майна.

Отже, беручи до уваги, що з наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що у другого відповідача, як особи, яка передала майно позивача у власність іншої особи - першого відповідача, відсутні повноваження, майно вважається таким, що вибуло з володіння власника (позивача) не з його волі, а шляхом неправомірних дій особи (другого відповідача), яка безпідставно перебрала на себе повноваження власника майна.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що на виконання вказівок суду касаційної інстанціїм було встановлено, що згідно наданих позивачем копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 622054, виданого Козинською селищною радою Обухівського району Київської області від 28.12.2007 на підставі рішення Виконкому Козинської селищної ради від 25.12.2007 за № 11/13 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 622055, виданого Козинською селищною радою Обухівського району Київської області від 28.12.2007 на підставі рішення Виконкому Козинської селищної ради від 25.12.2007 за № 11/13 станом на момент укладення визнаного в судовому порядку недійсним договору міни від 13.08.2009 та оспорюваних договорів від 19.06.2015 позивач був власником квартири загальною площею 644,2 кв.м., житлова площа 119,3 кв.м, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт Козин, вул. Старокиївська, буд. 140, кв. 3 та квартири загальною площею 645,0 кв.м., житлова площа 119,2 кв.м, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт Козин, вул. Старокиївська, буд. 140, кв. 4.

З наявної в матеріалах справи, бухгалтерської довідки № 164 від 17.11.2016 вбачається, що позивач є власником майнових прав на: трикімнатну квартиру № 152 в секції В по вул. Старонаводницькій, 2-20, ділянка 14 в м. Києві площею 141,91 кв.м; трикімнатну квартиру № 87 в секції А по вул. Старонаводницькій, 2-20, ділянка 14 в м. Києві площею 134,42 кв.м; трикімнатну квартиру № 19 по вул. Старонаводницькій, 14-А, в м. Києві площею 134,42 кв.м; трикімнатну квартиру № 167 в секції Б по вул. Старонаводницькій, 2-20, ділянка 14 в м. Києві площею 141,91 кв.м; чотирикімнатну квартиру № 14 в секції Г по вул. Старонаводницькій, 14-А, площею 197,97 кв.м.

В матеріалах справи відсутні докази доплати другим відповідачем позивачу в строк до 14.08.2009 грошових коштів в сумі 19 801 165,40 грн.

Таким чином, власником спірного майна є позивач і таке право власності порушено другим відповідачем шляхом передачі спірного майна у володіння іншій особі - першому відповідачу без відома позивача, тобто другий відповідач самовільно без відповідних правових підстав розпорядився належним позивачу майном, що призвело до безпідставного вибуття майна з власності позивача. Таким чином, вимога позивача про витребування з чужого незаконного володіння Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона - 2": квартиру, що знаходиться в будинку під номером 140 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області № 3 житловою площею -119,3 кв.м, загальною площею - 644,2 кв.м та квартиру, що знаходиться в будинку під номером 140 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області № 4 житловою площею - 119,2 кв.м, загальною площею - 645 кв.м. підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 2.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як самостійно, так і, з урахуванням припису частини першої статті 58 ГПК, бути об'єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе). В разі заявлення вимоги про повернення одержаного за правочином відповідач має право подати зустрічний позов (стаття 60 ГПК) про витребування належного йому майна або відшкодування вартості останнього. Якщо такий позов не подано, господарський суд з огляду на припис частини п'ятої статті 216 ЦК України та з урахуванням конкретних обставин справи може з власної ініціативи застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину також і щодо позивача.

Статтею 84 ГПК України передбачено, що у разі задоволення позову господарський суд у резолютивній частині рішення зазначає про визнання правочину недійсним (у тому числі й на майбутнє) і одночасно може зазначити про застосування передбачених законом наслідків, вказавши, зокрема, розмір сум, що підлягають стягненню, та/або найменування майна, що піддягає передачі, і місце його знаходження, а за необхідності й строк виконання певних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України та ч. 2 ст. 208 ГК України у вирішенні питання про застосування передбачених законом наслідків недійсності правочину, який є оспорюваним (а не нікчемним), господарському суду слід виходити зі змісту позовних вимог. Якщо спір з приводу таких наслідків між сторонами відсутній, у господарського суду немає правових підстав зобов'язувати їх вчиняти дії, прямо передбачені законом, зокрема.

Доводи відповідача -1 про те, що спірні квартири вибули з володіння позивача на підставі договору міни, укладеного ним з власної волі, а тому таке майно не може бути витребувано в порядку статті 388 ЦК України спростовуються листами № 035 від 06.03.2015, № 050 від 19.05.2015 та № 048 від 13.06.2015, де позивач повідомив відповідачів та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про своє волевиявлення - виконати вимоги статті 216 ЦК України та провести двосторонню реституцію за договором міни, а саме отримати у володіння свою власність - квартири та повернути у володіння другого відповідача - майнові права на квартири.

Що стосується посилань відповідача-1 на положення частини 10 статті 40 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: після укладення договорів про передачу на користь приймаючого банку активів та зобов'язань неплатоспроможного банку у приймаючого банку не можуть бути витребувані передані йому активи та зобов'язання на користь неплатоспроможного банку, оскільки позивач не є банком, а тому заборона, встановлена у ч. 10 ст. 40 вищевказаного Закону не поширюється на позивача, а посилання на неї є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що ухиляючись ПАТ АКБ "Київ" від проведення двосторонньої реституції в порядку статті 216 ЦК України, позбавило позивача можливості здійснення повноважень власника квартир та унеможливило у добровільному порядку здійснити передачу позивачем майнових прав, отриманих на виконання договору міни, визнаного недійсним в судовому порядку, враховуючи задоволення судом вимоги про витребування майна, яка ґрунтується на попередньому зобов'язанні ПАТ АКБ "Київ" повернути позивачу майно - квартири за недійсним договором міни, враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо задоволення позовних вимог про зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Київська пересувна механізована колона-2" повернути Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний банк "Київ" майнові права на: трикімнатну квартиру № 152 загальною площею 141,91 кв.м на четвертому поверсі секції В в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; трикімнатну квартиру № 87 загальною площею 134,42 кв.м на двадцять четвертому поверсі секції А в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; трикімнатну квартиру № 19 загальною площею 134,42 кв. м на сьомому поверсі в будинку 14-а, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька; трикімнатну квартиру № 167 загальною площею 141,91 кв.м на дев'ятому поверсі секції Б в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20, ділянка 14; чотирикімнатну квартиру № 14 загальною площею 197,97 кв.м на сьомому поверсі секції Г в будинку 14-а, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька; трикімнатну квартиру № 20 загальною площею 197,91 кв.м на дев'ятому поверсі секції Г в будинку, що будується за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 14А.

Заперечення скаржника з цього приводу, які містяться в матеріалах справи, та в апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи, а тому є необґрунтованими та недоведеними.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 18.11.2016 у справі № 911/3866/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/3866/15 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко