ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.01.2017 Справа № 904/11578/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест", с. Рівне, Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Дистриб'юшн", м. Дніпро

про визнання договору поруки недійсним

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 67-Д від 15.12.2016 р., начальник відділу забезпечення корпоративного управління і внутрішньогосподарської діяльності юридичного департаменту;

від відповідача: ОСОБА_3, наказ № 1-к від 16.04.2016 р., директор.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "АПК-Інвест" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання недійсним договору поруки б/н від 30.03.2016 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Дистриб'юшн" та приватним підприємством "Файні корми".

Відповідач проти задоволення позову заперечує посилаючись на те, що відсутність згоди боржника (позивача) не є підставою для визнання недійсним договору поруки, бо такі наслідки законом не передбачені.

До того ж, зазначає відповідач, оспорюваний договір поруки не встановлює жодних додаткових обов"язків по відношенню до Поручителя - ПП "Файні корми", та не може призвести до небажаних наслідків для позивача - ПАТ "АПК-Інвест".

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Дистриб'юшн" (Кредитор) та приватним підприємством "Файні корми" (Поручитель) укладено договір поруки, згідно п.1.1. якого Поручитель зобов"язується частково відповідати перед Кредитором за виконання зоюбов"язань приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест" (Боржник) за договором поставки № 736КЗ від 30.03.16р., укладеного між Кредитором та Боржником (в подальшому іменується "Основний договір").

В п.3.1 договору поруки, сторони дійшли згоди про те, що відповідальність Поручителя перед Кредитором включає:

- зобов"язання здійснити поставку товару за основним договором (основне зобов"язання);

- зобов"язання відшкодувати Кредитору шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням Основного зобов"язання (Зобов"язання з відшкодування шкоди);

- зобов"язання сплатити Кредитору неустойку за порушення Основного зобов"язання Боржником (Зобов"язання зі сплати неустойки);

- зобов"язання сплатити Кредитору проценти за користування чужими грошовими коштами за невиконання Основного зобов"язання.

Відповідальність Поручителя перед Кредитором у випадках, передбачених п.3.1. обмежується сплатою Поручителем Кредитору грошових коштів у розмірі 500,00 грн. (п.3.2. договору).

Пунктом 6.1. договору поруки, сторони визначили, що Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання зобов"язань по Основному договору.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2017 року ( п.7.1. договору поруки).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить визнати зазначений вище договір поруки недійсним, посилаючись на п.9.2. договору поставки № 763КЗ, укладеного між позивачем та відповідачем, в якому сторони передбачили, що зобов"язання за договором не можуть бути передані третім особам.

Зважаючи на відсутність волевиявлення позивача на укладення договору поруки, останній зазначає, що вказаний договір не відповідає вимогам ч.3 ст.203 ЦК України, що на його домку є підставою для визнання спірного договору недійсним.

Вимоги заявлені позивачем задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

За змістом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 3, 5 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, чинним законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Пунктом 6 договору поруки від 30 березня 2016 року, укладеного між ТОВ "ОСОБА_1 Дистриб'юшн" та ПП "Файні корми", передбачено солідарну відповідальність поручителя і боржника, в обсягах визначених в п.3.2 договору.

Отже, чинним законодавством України та умовами як договору поставки, так і оспорюваного договору поруки не встановлено обов'язок кредитора та поручителя попереджати боржника про укладення договору поруки з метою забезпечення виконання його зобов'язань перед кредитором, а волевиявлення боржника під час укладення договору поруки не є істотною умовою договору поруки.

Виходячи із положень статей 553, 554, 626 ЦК України, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем, порука створює права для кредитора та обов'язки для поручителя, безпосередньо на права та обов'язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов'язання не впливає, оскільки зобов'язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються.

До того ж, слід зазначити про те, боржник не є стороною договору поруки і жодними нормами чинного законодавства не передбачено обов'язку будь-якої сторони договору поруки отримувати згоду боржника, а відтак, в силу статей 203, 215, 553 Цивільного кодексу України відсутність згоди боржника, не є підставою для визнання недійсним договору поруки, укладеного поручителем та кредитором за виконання зобов"язаннь боржника.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 553, 554 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 31.01.2016 р.

Суддя ОСОБА_4