ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

25.01.2017 Справа № 904/10898/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 року у справі № 904/10898/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "МЕТАЛ УКРАЇНИ", м.Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "МЕТАЛ УКРАЇНИ", 49023, м.Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул.Калинова, буд.80, кв.127,

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.16 року визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "МЕТАЛ УКРАЇНИ"- банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці - до 13.04.17р. Кандидатуру арбітражного керуючого Ратушного А.І. - відхилено. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "МЕТАЛ УКРАЇНИ", призначено арбітражного керуючого Лихопьока Дениса Павловича.

Не погоджуючись з постановою Державна податкова інспекця в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить колегію суддів прийняти апеляційну скаргу ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська до провадження, поновити строк оскарження постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. у справі №904/10898/16, скасувати оскаржувану постанову та припинити провадження по справі.

В обґрунтування поважності причини пропуску процесуального строку для звернення з апеляційною скаргою апелянт посилається на те, що копію постанови господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. по справі 904/10898/16 ДПІ отримано тільки 22.12.2016р., про що свідчить штемпель вхідної кореспонденції канцелярії ДПІ, апелянт не мав змоги ознайомитися із змістом зазначеного рішення та оскаржити його в апеляційному порядку.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, вважає за необхідне повернути її без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду місцевого господарського суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Оскаржувана постанова оголошена місцевим господарським судом 13.12.2016р., а 16.12.2016р. її копії направлені на адресу сторін, про що свідчить штамп на звороті вказаної постанови (а. с. 131 том 1) і таким чином останнім днем для оскарження постанови було 23.12.2016р..

Між тим апелянт посилаючись на пропуск ним строку для оскарження ухвали вказав на те, що постанову від 13.12.2016р. отримано тільки 22.12.2016р., про що свідчить штемпель вхідної кореспонденції канцелярії ДПІ.

Посилання апелянта на отримання ним постанови місцевого господарського суду від 13.12.2016 лише 22.12.2016, як на підставу для відновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги, колегія суддів не визнає поважною причиною та вважає відсутніми підстави для відновлення вказаного строку, оскільки навіть якщо припустити, що позивачем апеляційна скарга отримана саме 22.12.2016, то десятиденний термін спливає в вівторок 03.01.2017, в той час, як скаржник апеляційну скаргу подав лише 19.01.2017, тобто з пропуском строку, визначеного законодавством.

Загальний порядок відновлення процесуальних строків врегульований ст. 53 ГПК України відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом поважною і відновити пропущений строк.

Відповідно до чинного законодавства поважними причинами визнаються лише ті, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

При цьому, колегія суддів критично відноситься до твердження апелянта про отримання ним оскаржуваної ухвали суду першої інстанції лише 22.12.2016, оскільки такі твердження не підтверджені належними доказами (конвертом поштового відправлення на адресу скаржника).

Також критично колегія суддів відноситься до інформації про дату вхідної кореспонденції підприємства, на якій акцентує увагу скаржник, оскільки саме апелянт має суб'єктивну можливість формування таких відомостей.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (ухвала від 02.02.2015 по справі № 925/919/14).

Також слід зазначити, що згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк, оскільки поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого строку.

Таким чином, оскільки відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які у даному випадку відсутні, колегія суддів не вбачає підстав для відновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги, відповідно, апеляційна скарга підлягає поверненню Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006р., пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010р.).

У пункті 41 рішення від 03.04.2008р. "Пономарьов проти України" Суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Отже, на думку колегії суддів, можливість вчасного подання апеляційної скарги на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, клопотання апелянта про відновлення пропущеного процесуального строку для апеляційного оскарження постанови слід відхилити, апеляційну скаргу повернути, у зв'язку з відсутністю підстав для поновлення процесуального строку.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 97, ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про відновлення пропущеного процесуального строку для апеляційного оскарження постанови господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. по справі № 904/10898/16 відхилити.

Апеляційну скаргу повернути.

Справу направити до господарського суду Дніпропетровської області.

Додаток: - апеляційна скарга з доданими до неї документами на 19 аркушах.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко