РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017Справа №910/18720/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва"

до приватного підприємства "Торговий дім "Тренд-Груп"

товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕНД-ГРУП»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація

про стягнення 49 964,19 грн.

Представники сторін:

від позивача: Гавриленко А.Р. - представник за довіреністю № б/н від 12.12.2016 р.;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи: Кохан Ю.О. - представник за довіреністю № 104-33 від 04.01.2016 р.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" до приватного підприємства "Торговий дім "Тренд-Груп" ,товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕНД-ГРУП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація про стягнення 49 964,19 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією та ТОВ «ТРЕНД-ГРУП» та комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м.Києва", як балансоутримувачем, укладено договір № 11124 від 14.07.2015 року про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Станом на 31.08.2016 року заборгованість ТОВ «ТРЕНД-ГРУП» за орендними платежами в період з 21.02.2015 року по 31.08.2016 року складає 45 399,43 грн.

Також, у зв'язку з неоплатою послуг позивач нарахував відповідачеві пеню у сумі 3 430,48 грн., індекс інфляції у сумі 882,17 грн та 3 % річних у сумі 252,11 грн.

У зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з ТОВ «ТРЕНД-ГРУП» вищевказану заборгованість.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.10.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.11.2016 року.

04.11.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва третя особа подала письмові пояснення по справі.

Представники відповідача, третьої особи в судове засідання 07.11.2016 року не з'явилися, вимоги ухвали суду від 17.10.2016 р. не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, але 03.11.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав клопотання про залучення іншого відповідача.

Представник позивача у судове засідання з'явився та виконав вимоги ухвали суду від 17.10.2016 р.

Суд здійснив заміну неналежного відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Тренд-Груп" на належного - приватного підприємства «Торговий дім «Тренд-Груп», яке утворено шляхом виділу з товариства з обмеженою відповідальністю «Тренд-Груп».

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.11.2016 року розгляд справи відкладено на 28.11.2016 року.

14.11.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав заперечення щодо заміни неналежного відповідача на належного.

Представник відповідача в судове засідання 28.11.2016 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 17.10.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

У судове засідання з'явились представники позивача та третьої особи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.11.2016 року розгляд справи відкладено на 19.12.2016 року.

Представник відповідача в судове засідання 19.12.2016 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 17.10.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник третьої особи заявив клопотання, відповідно до якого просив суд залучити ТОВ «ТРЕНД-ГРУП» до участі у справі в якості співвідповідача.

Представник позивача підтримав дане клопотання.

Суд задовольнив клопотання про залучення ТОВ «ТРЕНД-ГРУП» до участі у справі в якості співвідповідача.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.12.2016 року розгляд справи відкладено на 17.01.2017 року.

Представники відповідачів 1, 2 в судове засідання не з'явилися, вимоги ухвали суду від 17.10.2016 р. не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України ухвали суду було надіслано відповідачам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04214, м. Київ, вул. Північна, 32-А, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 07.11.2016 року є місцезнаходженням відповідача 1 та 02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, 164, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 13.10.2016 року є місцезнаходженням відповідача 2.

Стаття 64 ГПК України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Представник позивача подав додаткові пояснення по справі, відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов та стягнути з ТОВ «ТРЕНД-ГРУП» заборгованість.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією та ТОВ «ТРЕНД-ГРУП», а також комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", як балансоутримувачем, укладено договір № 11124 від 14.07.2015 року про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, на підставі якого відповідачу 2 було надано в користування для розміщення торговельного об'єкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів, підакцизної групи, нежитлову окремо стоячу споруду загальною площею 29,6 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Північна, 32-А.

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Строк дії Договору встановлено до 13.07.2018 (п.9.1. Договору).

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до п. 3.1. Договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує балансоутримувачу орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 № 34/6250 та на дату підписання договору, згідно розрахунку орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору та без ПДВ становить 118,04 грн. за один кв. м. орендованої плащі, що в цілому складає 3 493,92 коп.

Відповідно до п. 3.2. договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Відповідно до п. 3.6 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Згідно з п. 3.4 договору додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до п. 3.5, договору орендна плата сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача) комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

На виконання умов договору орендодавцем прийнято об'єкт оренди у користування, що підтверджується актом прийому-передачі нерухомого майна від 14.08.2015 року.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди та основним обов'язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначається, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Відповідно до актів надання послуг, копії яких знаходяться в матеріалах справи та розрахунку позивача, станом на 31.08.2016 року заборгованість ТОВ «ТРЕНД-ГРУП» за орендними платежами в період з 21.02.2015 року по 31.08.2016 року складає 45 399,43 грн.

Відповідно до п. 4.2 договору орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до передавального Акту між відповідачем 1 та відповідачем 2 від 07.10.2016 року ПП «Торговий дім «Тренд» передано майнові права та обов'язки за договором оренди № 11124 від 14.07.2015 року.

Однак, відповідно до 8.1. договору орендар не має права передавати свої зобов'язання за договором та передавати об'єкт оренди повністю або частково в користування іншій особі без письмової згоди орендодавця.

Орендодавець будь-якої згоди на передачу об'єкту оренди не давав.

Відповідно до ст. 520 ЦК боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, боржником по договору є ТОВ «ТРЕНД-ГРУП».

Оскільки відповідач 2 всупереч приписів закону та положень укладеного між сторонами договору, не виконав своїх зобов'язань щодо оплати орендної плати у строки передбачені договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 45 399,43 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача 2 пеню у сумі 3 430,48 грн. з урахуванням позовної давності.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 6.2 договору за несвоєчасну плату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

У випадку примусового стягнення несвоєчасної сплаченої орендної плати у порядку, встановленому законодавством України, з орендаря також стягується в повному обсязі втрати, пов'язані з таким стягненням.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд погоджується з розрахунком пені в розмірі 3 430,48 грн. грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача 2.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань позивач просить суд стягнути з відповідача 2 нараховані на суму заборгованості індекс інфляції у сумі 882,17 грн та 3 % річних у сумі 252,11 грн. за період прострочення вказаний в розрахунку.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком індексу інфляції 882,17 грн та 3 % річних у сумі 252,11 грн., наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача 2.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача 2.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕНД-ГРУП» (02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, 164, ) на користь на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» (04214, м. Київ, вул. Північна, 22, ) заборгованість розмірі 45 399 (сорок п'ять тисяч триста дев'яносто дев'ять) грн. 43коп., пеню в розмірі 3 430 (три тисячі чотириста тридцять) грн. 48 коп., три проценти річних в розмірі 252 (двісті п'ятдесят дві) грн. 11 коп., індекс інфляції в розмірі 882 (вісімсот вісімдесят дві) грн. 17 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 26.01.2017 року.

Суддя С.М. Мудрий