РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р. Справа № 906/838/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Мельник О.В. ,

судді Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" на рішення господарського суду Житомирської області від 18.10.2016р. у справі №906/838/16 (суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.)

до Коростишівської районної державної адміністрації (м. Коростишів, Житомирська обл.)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Житомирської обласної державної адміністрації (м. Житомир); 2) Торчинської сільської ради (с. Торчин, Коростишівський р-н, Житомирська обл.); 3) Коростишівської районної ради (м. Коростишів, Житомирська обл.)

про зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, представник за довіреністю від 30.11.2016р.;

відповідача - не з'явився;

третіх осіб - не з'явилися;

Судом розяснено представнику права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом зобов'язати відповідача винести на розгляд Коростишівської районної ради питання щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, що розташована с. Торчин Коростишівського району Житомирської області, площею 6,5618 га та прийняти рішення щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 18.10.2016р. у справі №906/838/16 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задоволити позов в повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник посилається на ст. ст. 13, 19 Конституції України, ст. ст. 122, 123, 124, 125 ЗК України, ст. ст. 1, 3, 4, 16 ЗУ "Про оренду землі" вказує, що Коростишівська районна державна адміністрація Житомирської області зобовязана винести на розгляд Коростишівської районної ради питання щодо укладення договору оренди земельної ділянки площею 6,5618 га кадастровий номер :03:000:0002 без зміни її меж та цільового призначення з ТОВ "ТД КОМЕТА", прийняти рішення щодо укладення договору оренди земельної ділянки площею з ТОВ "ТД КОМЕТА", оскільки право власності на земельну ділянку зареєстровано за Коростишівською районною державною адміністрацією, яка ухиляється від здійснення свого обовязку щодо укладення договору.

Торчинська сільська рада надіслала до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №32342/16 від 16.12.2016р.), в якому третя особа заперечує доводи апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Коростишівська районна державна адміністрація надіслала до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №32592/16 від 20.12.2016р.), в якому відповідач заперечує доводи апеляційної скарги, вважає її безпідставною та необґрунтованою, тому просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.11.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у cкладі колегії суддів: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Гудак А.В.

Розпорядженням керівника апарату від 19.12.2016р., у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гудак А.В. у період з 19.12.2016р. по 20.12.2016р. включно та відповідно до п. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді - доповідача) у справі, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду у справі №906/838/16.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2016р. визначено колегію суддів для розгляду справи №906/838/16 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.12.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.12.2016р. зобов`язано Коростишівську районну державну адміністрацію надати суду письмові пояснення (з відповідними доказами) з приводу того на підставі яких документів здійснювалася державна реєстрація речових прав на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0002, яка знаходиться за адресою: с.Торчин Коростишівського району Житомирської області за Коростишівською районною державною адміністрацією.

На виконання вимог ухвали суду від 20.12.2016р., Коростишівська районна державна адміністрація надала суду письмові пояснення (вх. №1886/17 від 24.01.2017р.), в яких відповідач зазначив, що згідно даних витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 26.12.2016р. власником земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0002, яка знаходиться за адресою: с. Торчин Коростишівського району Житомирської області є Коростишівська районна державна адміністрація, однак відомості на підставі яких документів здійснювалася державна реєстрація речових прав на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0002 відсутні.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" подало до суду письмові пояснення (вх. №1906/17 від 24.01.2017р.), в яких позивач вказує, що зволікання відповідача розглянути питання щодо укладення договору оренди земельної ділянки є необґрунтованим та порушує права позивача, тому просить апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати.

В судових засіданнях 20.12.2016р. та 24.01.2017р. представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Відповідач та треті особи не забезпечили явку повноважних представників в судові засідання 20.12.2016р. та 24.01.2017р., хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним судом, на підставі наказу від 19.12.2013 № 630 Державною службою геології та надр України продовжено ТОВ "ТД Комета" до 19.04.2017р. спеціальний дозвіл на користування надрами №1839 від 19.04.1999р. для видобування незмінних габро-анортозитів, придатних для блоків та виробництва облицювальних виробів з них, відходи придатні для виробництва щебеню будівельного і каменю бутового (а.с.15).

ТОВ "ТД Комета" у зв'язку з отриманням спеціального дозволу на користування надрами №1839 від 19.04.1999р. та на підставі наказу від 19.12.2013р. №630 звернулось до Коростишівської районної державної адміністрації із заявою від 13.06.2016р., в якій просило включити до порядку денного чергової сесії Коростишівської районної державної адміністрації та розглянути питання укладення договору оренди земельної ділянки площею 6,5618 га, кадастровий номер: :03:000:0002 без зміни її меж та цільового призначення з ТОВ "ТД Комета"; прийняти рішення щодо укладення договору оренди земельної ділянки площею 6,5618 га, кадастровий номер: :03:000:0002 без зміни її меж та цільового призначення з ТОВ "ТД Комета" (а.с.11).

Коростишівська районна державна адміністрація, розглянувши заяву ТОВ "ТД Комета" від 13.06.2016р. №13/06-16, листом від 15.07.2016р. №02-39/2519 повідомила позивача, що в рішенні господарського суду Житомирської області від 14.04.2016р. вказано, що ТОВ "ТД Комета" не доведено суду, що існують обставини або факти, які прямо зобов`язують Коростишівську районну державну адміністрацію прийняти рішення та укласти договір оренди з позивачем лише на тій підставі, що він отримав спеціальний дозвіл на користування надрами. При цьому, відповідач вказав, що сесія є основною організаційно-правовою формою роботи рад, а не районних державних адміністрацій, тому вимоги заяви ТОВ "ТД Комета" не відповідають чинному законодавству (а.с. 55).

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача винести на розгляд Коростишівської районної ради питання щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, що розташована с. Торчин Коростишівського району Житомирської області, площею 6,5618 га та прийняти рішення щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що оскільки право власності на земельну ділянку площею 6,5618 га, кадастровий номер: :03:000:0002 зареєстровано за Коростишівською районною державною адміністрацією, тому остання повинна винести на розгляд сесії Коростишівської районної ради питання щодо укладення з ТОВ "Комета" договору оренди вказаної земельної ділянки та прийняти рішення щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки.

Розглянувши позовну вимогу позивача про зобов'язання Коростишівську районну державну адміністрацію винести на розгляд Коростишівської районної ради питання щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Пунктом 7 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень, це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначальні ознаки приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за наявності між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства; і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" № 10 від 24.10.2011р.).

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, в тому числі і надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Таким чином, надання земельної ділянки із земель державної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення органу виконавчої влади, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи положення статті 11 ЦК України, статей 116, 122, 124 ЗК України, зазначає, що у зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта (рішення) виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин, відповідний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Наявність цивільного речового права, посвідчується визначеними нормативними приписами, документами та правовими актами, а в разі відсутності таких, спір про відповідне право особи, факт його наявності/відсутності, вирішується у цивільних правовідносинах внаслідок обрання та реалізації особою способу захисту, визначеного, зокрема, приписами п.1 ч.2 ст.16 ЦК України (визнання права).

З врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вимога позивача про зобов'язання відповідача винести на розгляд Коростишівської районної ради питання щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки не є цивільноправовою, оскільки вона стосується зобов`язання одного органу владних повноважень вчинити дії відносно іншого органу владних повноважень, тобто, стосується усунення в судовому порядку допущеної, на думку позивача, бездіяльності органом виконавчої влади. Однак, наслідком такої дії не є прийняття ненормативного акту пов`язаного з реалізацією суб`єктивного права, в результаті такої дії не виникають цивільні правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що провадження у справі щодо позовної вимоги зобов`язати вчинити відповідача дію шляхом винесення на розгляд сесії ради питання щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, як такої, що підвідомча адміністративному суду.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Коростишівську районну раду прийняти рішення про укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, суд апеляційної інстанції зазначає.

Позивач в 2016 році звертався до господарського суду Житомирської області з позовом до Коростишівської районної державної адміністрації про зобовязання відповідача прийняти рішення щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, що розташована с.Торчин, Коростишівський р-н, Житомирська обл., кадастровий номер :03:000:0002, площею 6, 56 га у справі №906/129/16.

При вирішені спору у справі №906/129/16 суди трьох інстанцій відмовили позивачу в задоволенні позову, мотивуючи свої рішення тим, що відповідно до технічної документації та викопіювання, спірна земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту села Торчин Коростишівського району Житомирської області, тобто в межах розпорядчих повноважень Торчинської сільської ради. Крім того, у письмових запереченнях від 07.04.2016 за № 86 на позовну заяву Торчинської сільської ради вказала, що сесією сільської ради прийняті рішення від 15.03.2016 за № 33 та № 34 щодо надання ТОВ "ТД Комета" в оренду земельної ділянки площею 6,5618 га строком до 19 квітня 2017 року для розробки карєру Торчинського родовища габро-анортозитів.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, в тому числі і надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Таким чином, надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України "Про оренду землі".

Тому, Вищим господарським судом України в постанові від 11.08.2016р. у справі №906/129/16, зроблений висновок, що господарський суд не наділений будь-якими нормами діючого законодавства України правом зобовязувати власника земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, приймати рішення щодо земельних ділянок. Тим більше, що чинним законодавством встановлено певний порядок прийняття органом місцевого самоврядування рішення про надання земельної ділянки в оренду.

Таким чином, при вирішенні даного спору в частині позовної вимоги про зобов`язання Коростишівську районну раду прийняти рішення про укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, суд апеляційної інстанції, враховуючи норми права застосовані судом при вирішенні спору у справі №906/129/16 також вважає, що господарський суд не наділений правом зобовязувати власника земельної ділянки приймати рішення щодо земельної ділянки. Окрім того, чинним законодавством унормований певний порядок прийняття органом місцевого самоврядування рішення про надання земельної ділянки в оренду. Однак, в порушення цього порядку (ст. 16 ЗУ "Про оренду землі, ст. 124 ЗК України), позивач не звертався до Коростишівської районної ради із заявою про надання йому в оренду земельної ділянки. В матеріалах справи така заява відсутня. Дана обставина є додатковою самостійною підставою для відмови позивачу в задоволенні позову на підставі ст. 1 ГПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що позовна вимога позивача про зобов`язання Коростишівську районну раду прийняти рішення про укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, тому відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 80, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Комета" на рішення господарського суду Житомирської області від 18.10.2016р. у справі №906/838/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 18.10.2016р. у справі №906/838/16 скасувати в частині відмови позивачу в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача винести на розгляд Коростишівської районної ради питання щодо укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким припинити провадження у справі.

3. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

5. Справу повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.