ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Справа № 925/124/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Погребняка В.Я.

Короткевича О.Є.

За участю представників : ПАТ комерційний банк "ПриватБанк"- Тузової В.О.; ТОВ "Віль-Транс-Сервіс" - Чуганської Л.Г.; ТОВ " Святослав"- Федоренка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в режимі відеоконференції через Господарський суд Черкаської області, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 та рішення Господарського суду Черкаської області від 22.03.2016 по справі № 925/124/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Святослав" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віль-Транс-Сервіс", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.01.2010 порушено провадження по справі № 04/01/11 про банкрутство ТОВ "Святослав", введено процедуру розпорядження майном боржника.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 14.06.2011 по справі № 04/01/11 боржника - ТОВ "Святослав" визнано банкрутом, введено ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора банкрута.

Суддя-доповідач Ткаченко Н.Г.

У лютому 2016 позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Святослав" звернулось до господарського суду першої інстанції з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віль-Транс-Сервіс" про витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме , сільськогосподарської техніки : - комбайн зернозбиральний САSЕ 2388, 2008 р.в., номер заводський НАJ300733, номер державної реєстрації 20126 СА, балансовою вартістю 500 000 грн.; - жатку 7,5 Флекс, п.с. 7,5 для збору соняшнику, балансовою вартістю 197 500 грн.;- рапсовий стіл 7,6 м., балансовою вартістю 10 000 грн.; - візок для перевезення жатки, балансовою вартістю 7 500 грн., яке є предметом застави за договорами застави , укладеними позивачем із ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на те, що в судовому порядку визнані недійсними договори купівлі - продажу № 07.04/09-1, № 07.04/09-2 від 07.04.2009, укладені між позивачем - ТОВ "Святослав" та ТОВ "Черкаси - Дніпро" із застосуванням наслідків недійсності правочину, проте частина майна була продана ТОВ "Черкаси Дніпро" відповідачу по даній справі - ТОВ "Віль-Транс-Сервіс" згідно договору купівлі - продажу №7 від 04.09.2010 та просив задовольнити його позовні вимоги на підставі ст. ст. 387, 1212 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.03.2016 по справі № 925/124/16 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 по справі № 925/124/16 рішення Господарського суду Черкаської області від 22.03.2016 залишено без змін.

В касаційній скарзі ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 та рішення Господарського суду Черкаської області від 22.03.2016 по справі № 925/124/16, посилаючись на те, що вони постановлені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, постановивши нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні ВГСУ 24.01.2017 було оголошено перерву до 31.01.2017 до 11-00.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників ПАТ комерційний банк "ПриватБанк", ТОВ "Віль-Транс-Сервіс", ТОВ "Святослав", перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, 07.04.2009 між ТОВ "Святослав" (продавець) та ТОВ "Черкаси - Дніпро" (покупець) було укладено договір купівлі - продажу № 07.04/09-2, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупця сільськогосподарську техніку,а покупець оплатити вартість товару.

За актом приймання - передачі від 07.04.2009, на виконання умов зазначеного договору, позивач передав ТОВ "Черкаси - Дніпро" обумовлене майно : сільськогосподарську техніку: - комбайн зернозбиральний САSЕ 8010 сер. №НАJ 202064 -1 шт.; - комбайн зернозбиральний САSЕ 8010 сер. № НАJ 202712 - 1 шт.; - комбайн зернозбиральний САSЕ ІН-2388 сер. № НАJ 300 733 - 1 шт.; - комбайн зернозбиральний САSЕ ІН 2388 сер. № НАJ 300739 - 1 шт.; - трактор колісний САSЕ МХ 310 сер. №Z7RZ02638 - 1 шт.; - трактор колісний САSЕ МХ 310 сер. № Z7RZ 03084 - 1 шт.; - трактор колісний САSЕ IX SТХ 535 сер. № Z8F109139- 1шт.

04.09.2010, ТОВ "Черкаси - Дніпро" (продавець) та ТОВ "Віль-Транс-Сервіс" (покупець) було укладено договір купівлі - продажу № 7, за яким відповідач придбав у власність комбайн зернозбиральний САSЕ 2388, 2008 р.в., номер заводський НАJ300733, жатку 7,5 Флекс, п.с. 7,5 для збору соняшнику, рапсовий стіл 7,6 м. та візок для перевезення жатки, загальною вартістю 3 978 000 грн.

В подальшому, постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 по справі № 04/01/11 про банкрутство ТОВ "Святослав", яка набрала законної сили, визнано недійсними укладені між ТОВ "Святослав" та ТОВ "Черкаси-Дніпро" договори купівлі-продажу від 07.04.2009 № 07.04/09-1 та № 07.04/09-2.

Разом з тим, як встановлено рішенням господарського суду Черкаської області від 21.03.2012 по справі № 16/5026/1607/2011, яке було залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.10.2012 по справі № 16/5026/1607/2011 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" про звернення стягнення на заставлене майно, ТОВ "Черкаси-Дніпро" за двома договорами купівлі-продажу від 07.04.2009 придбало у ТОВ "Святослав" майно, яке є вільним від обтяження і подальша реалізація цього майна на користь інших відповідачів по цій справі , зокрема і ТОВ "Віль-Транс-Сервіс", відбувалась вже як реалізація майна не обтяженого майновими вимогами ПАТ КБ "ПриватБанк" як кредитора ТОВ "Святослав", оскільки жодну одиницю сільськогосподарської техніки та обладнання неможливо ідентифікувати за описом, внесеним позивачем до запису 16 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 13.02.2008, а інших записів про обтяження майна ТОВ "Святослав" до 2010 року не існувало, з урахуванням вимог ст. 7 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідно якої, у правочині, на підставі якого або у зв'язку з яким виникає обтяження, повинен визначатись опис предмета обтяження, а у разі відсутності опису предмета обтяження чи якщо існуючий опис не дозволяє ідентифікувати предмет обтяження, таке обтяження є недійсним.

Крім того, залишаючи без змін зазначене вище рішення суду першої інстанції від 21.03.2012 по справі №16/5026/1607/2011, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 30.10.2012 послався на те, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем, згідно із статтею 388 Цивільного кодексу України за умови, відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Відтак, судами попередніх інстанцій по даній справі встановлено, що обставини встановлені судами у справах № 16/5026/1607/2011 та № 04/01/11 є приюдиційними в силу вимог ст. 35 ГПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ТОВ "Віль-Транс-Сервіс"", набуло спірне майно як вільне від обтяження, є добросовісним набувачем зазначеного вище майна - сільськогосподарської техніки і підстав для витребування з володіння відповідача спірного майна, яке придбано ним за відплатним договором, передбачених ст. 388 ЦК України не має, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволені цього позову.

Щодо відмови у застосуванні до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України, господарський суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ст. 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, при цьому зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: 1) набуття або збереження майна, 2) набуття або збереження за рахунок іншої особи, 3) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України), таким чином коли відповідач - ТОВ "Віль-Транс-Сервіс" набуло спірне майно на підставі укладеного з ТОВ "Черкаси-Дніпро" оплатного договору купівлі-продажу № 7 від 04.09.2010, за власний рахунок і за наявності правової підстави, що унеможливлює витребування у відповідача цього майна на підставі ст. 1212 ЦК України.

Київський апеляційний господарський суд переглянувши справу в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. ст. 99-101 ГПК України, давши належну оцінку зібраним по справі та дослідженим судом доказам, доводам та запереченням сторін, обгрунтовано погодився з висновком господарського суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову щодо витребування у відповідача спірного майна.

Відповідно до ст.1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Правова позиція, щодо дотримання вимог ст. 111-7 ГПК України судом касаційної інстанції, викладена у постановах Верховного суду України від 27.12.2005 по справі №24/389, від 16.03.2010 по справі № 30/44-09, від 23.03.2010 по справі № 4/45-38, відповідно до яких, касаційна інстанція під час розгляду справи, зокрема, не вправі виходити за межі своїх повноважень, переоцінювати докази, що є в матеріалах справи, ставити під сумнів достовірність документальних доказів, яким надана оцінка судами попередніх інстанцій.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 та рішення Господарського суду Черкаської області від 22.03.2016 по справі № 925/124/16 про відмову у задоволенні позову постановлені у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду, які викладені в оскаржуваних судових рішеннях.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 та рішення Господарського суду Черкаської області від 22.03.2016 по справі № 925/124/16 залишити без змін.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Погребняк В.Я.

Короткевич О.Є.