ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.01.2017 Справа № 904/10883/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОВІК-СТАЛЬ", м. Дніпро

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МАЯК ПКФ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення 53059,15 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник (дов. б/№ від 01.12.2016)

від відповідача: ОСОБА_3- представник (дов. б/№ від 07.12.2016)

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОВІК-СТАЛЬ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МАЯК ПКФ" про стягнення 53 059,15 грн. за усним договором поставки, з яких 40 395,96 грн. сума сплачених за неякісних товар коштів, 8 079,19 грн. штраф за поставку неякісного товару, 4 584,00 грн. витрати за проведення експертизи.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань щодо поставки товару належної якості.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2016, порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.12.2016.

19.12.2016 позивач подав через канцелярію суду заяву про долучення документів до матеріалів справи.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, в судовому засіданні оголошувалась перерва з 19.12.2016 до 16.01.2017.

27.12.2016 позивач подав через канцелярію суду заяву про долучення документів до матеріалів справи, а також письмові пояснення стосовно якості продукції, в яких зазначив, що відповідач повинен був поставити трубу марки ст08Х17, фактично ж відповідач поставив трубу марки ст08Х13, тобто іншої марки, що є прихованим недоліком та не могло бути виявлено при звичайній перевірці продукції (а.с. 70).

13.01.2017 відповідач подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував посилаючись на те, що позивачем не було доведено факт поставки неналежної якості, в той час як між сторонами відсутній договір, який би передбачав нарахування штрафних санкцій, їх розмір, порядок стягнення, тощо. Відповідач зазначає, що витрати, які позивач поніс за проведення експертиз, які він провів за власною ініціативою без виклику та згоди представника відповідача, є виключно ініціативою позивача та не можуть бути відшкодовані відповідачем.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, в судовому засіданні оголошувалась перерва з 16.01.2017 до 25.01.2017.

25.01.2017 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Подав через канцелярію суду пояснення стосовно того, що спірний товар був отриманий саме від відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити. Подав до суду письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що всі висновки експертних досліджень та протоколів ґрунтуються на ДСТУ 5632-72, відповідно до п.п. 2.12. ДСТУ 5632-72, хімічний склад сталі та сплавів визначається за ДСТУ 12344 - ДСТУ 12365, ДСТУ 28473, ДСТУ 17051, ДСТУ 24018.0- ДСТУ 24018.6, ДСТУ 17745. Відповідач зазначає, що використання ДСТУ 18895-97 є неприпустимим.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.01.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2015 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МАЯК ПКФ" (відповідач) виставив ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОВІК-СТАЛЬ" (позивачу) рахунок - фактуру №СФ-00460 на оплату товару (труба 25х2 ст08х17 у кількості 505 кг.; труба 28х3,5 ст08х17 у кількості 104 кг.) на суму 48715,13 грн. (а.с.10).

25.12.2015 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МАЯК ПКФ" (відповідач) здійснило поставку продукції (труба 25х2 ст08х17 у кількості 505 кг.; труба 28х3,5 ст08х17 у кількості 104 кг.) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОВІК-СТАЛЬ" (позивач), про що свідчить наявна в матеріалах справи видаткова накладна №РН-0000230 на загальну суму 48715,13 грн. (а.с.9).

На підставі рахунку - фактури №СФ-00460 від 07.12.2015 на суму 48715,13 грн., позивач оплатив товар у повному обсязі, відповідно до наявних у справі платіжних доручень №4722 від 07.12.2015 - 10000 грн., №4741 від 18.12.2015 - 38715,13 грн.(а.с.20-21).

Договір поставки у письмовій формі між сторонами не укладався.

Гарантія на товар продавцем покупцю не надавалась.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Дії сторін (надання продавцем рахунку на оплату товару, оплата товару покупцем) свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки.

Таким чином, між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МАЯК ПКФ" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОВІК - СТАЛЬ" укладено договір поставки у спрощений спосіб.

Позивач зазначає, що у липні 2016, на внутрішній поверхні труби було виявлено накип.

27.07.2016 позивач направив на адресу відповідача повідомлення про виклик продавця для складання акту про недоліки продукції, в якому просив відповідача направити повноважного представника для складання акту про недоліки продукції протягом 3 діб з моменту отримання цього повідомлення (а.с.73).

Відповідно до наявного в матеріалах справи опису вкладення, позивач направив вищевказане повідомлення - 27.07.2016 (а.с. 74), а відповідно до роздруківки з офіційного сайту ДП "Укрпошта", зазначений лист було вручено адресату особисто - 02.08.2016 (а.с.75).

05.08.2016 за відсутності представника ТОВ "МАЯК ПКФ" позивачем було складено акт про виявлені недоліки (а.с. 72), в якому визначено, що за результатами перевірки в усій продукції були виявлені приховані недоліки, а саме, на внутрішній поверхні труби було виявлено накип. В зв'язку з неявкою представника продавця та необхідністю визначення з характером недоліків, 05.08.2016 позивачем була подана заява на проведення перевірки якості до Дніпропетровської торгово-промислової палати.

На підтвердження позовних вимог позивач надав до матеріалів справи: 1) Акт відбору зразків труб від 02.09.2016. У цьому акті вказано, що оглядом було виявлено, що труби розміром 25х2 х 5000 мм. у кількості 80 шт., та труби 25х2 мм. довжиною: 178 см - 7 шт., 152 см. - 7 шт., 163 см. - 6 шт., 114 см. - 8 шт., 107 см. - 1 шт., 96 см. -1 шт., 35 см. - 1 шт., 34 см. - 1 шт., знаходяться на складі ТОВ "ЕЛЕКТРОВІК - СТАЛЬ" за адресою: м. Дніпро, вул. Ярославська, 8. Розміщені навалом на підлозі, без будь-якої упаковки та ярликів заводу виробника. На трубах маркування заводу виробника відсутнє. Зовнішній вигляд труб задовільний; 2) Висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-3705 від 08.09.2016. У цьому висновку вказано, що 09.08.2016 на території ТОВ "ЕЛЕКТРОВІК - СТАЛЬ" за адресою: м. Дніпро, вул. Ярославська, 8, експерту у сухому, чистому складі надані труби розміром 25х2 мм., довжиною 1780 мм - 7 шт., 1630 мм. - 6 шт., 1140 мм. - 8 шт., 1070 мм. - 1 шт., 960 мм. -1 шт., 350 мм. - 1 шт., 340 мм. - 1 шт. Надані труби розміщені навалом на підлозі складу, без пакування та маркування заводу виробника (а.с. 22-27); 3)Протокол випробувань № 108-242 від 06.09.2016 (а.с.28-29).

Вартість експертних досліджень в розмірі 4 584,00 грн. була оплачена позивачем, відповідно до платіжних доручень №5207 від 01.09.2016, №5209 від 02.09.2016 (а.с.64-65).

Доказів того, що позивач повернув відповідачу товар, як такий що не відповідає якості у матеріалах справи відсутні.

Звертаючись до господарського суду, позивач зазначає, що відповідачем було порушено вимоги щодо поставки товару належної якості, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 40 395,96 грн. суму сплачених за неякісних товар коштів на підставі ч. 2 ст. 678 ЦК України, 8 079,19 грн. штрафу за поставку неякісного товару на підставі ч.2 ст. 231 ГК України, а також 4 584,00 грн. витрат за проведення експертизи, що і є причиною виникнення спору.

Після подання позовної заяви, 29.11.2016 позивач звернувся до відповідача з листом про відмову від договору та вимоги повернення сплаченої грошової суми у розмірі 40395,96 за трубу 25х2 ст. 08х17 (а.с.60,61).

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як зазначалось вище, між сторонами було укладено договір поставки у спрощений спосіб.

Відповідно до частини 1 статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідно до рахунку - фактури №СФ-00460 від 07.12.2015, відповідач повинен був поставити позивачу труби 25х2 ст08х17 у кількості 505 кг. та труби 28х3,5 ст08х17 у кількості 104 кг.

Відповідно до частини 2 статті 673 Цивільного кодексу України у разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Пунктом 1 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітража при ОСОБА_4 СРСР від 25 квітня 1966 № П-7 (далі-Інструкція) встановлено, що ця інструкція застосовується в усіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами постачання або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектності, а також тари під продукцією або товарам.

Отже, позивач при прийманні товару за якістю повинен був дотримуватись вимог Інструкції № П-7, оскільки інший порядок сторони не встановили.

Згідно п. 6 Інструкції № П-7, приймання продукції за якістю і комплектністю здійснюється на складі одержувача в наступні терміни, а саме: при поставці з іншого міста - не пізніше 20 днів.

Згідно п.11 Інструкції № П-7, одночасно з прийманням продукції за якістю проводиться перевірка комплектності продукції, а також відповідності тари, упаковки, маркування вимогам стандартів, технічним умовам, Особливим умовам, іншим обов'язковим для сторін правилам чи договору, кресленням, зразкам (еталонам).

Згідно п.п. "а" п.13 Інструкції № П-7, приймання продукції проводиться уповноваженими на те керівником підприємства-одержувача або його заступником, компетентними особами. Ці особи несуть відповідальність за суворе дотримання правил приймання продукції. підприємство-одержувач зобов'язане створити умови для правильного та своєчасного приймання продукції, які забезпечували б її збереження і недопущення псування продукції, а також змішання з іншого однорідною продукцією.

Згідно п.16 Інструкції № П-7, при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних

документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукціїв умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншою однорідною продукцією. Одержувач також зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акту представника іногороднього виготовлювача (відправника), якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або договорі. У договорах можуть бути передбачені випадки, коли явка представника іногороднього виготовлювача (відправника) для участі в прийманні продукції за якістю і є обов'язковою. При постачанні з одного міста виклик представника виготовлювача (Відправника) і його явка для участі в перевірці якості і комплектності продукції і складання акта є обов'язковими.

В судових засіданнях, представник позивача вказував, що в момент поставки товару, маркування заводу виробника на товарі (трубах) було відсутнє. Отже, виявивши відсутність маркування, позивач повинен був призупинити приймання товару, та у відповідності до п. 16 Інструкції, запросити представника відповідача для складання відповідного акту. Проте, таких дій позивачем здійснено не було.

Відповідно до п.16 Інструкції № П-7, позивачем відповідний акт не складався.

У строки, передбачені Інструкцією № П-7 (п. 18 Інструкції), виклик представників відповідача не здійснювався.

Отже, як вбачається із вищевикладеного, позивачем в порядку та у строки, передбачені Інструкцією № П-7, прийняття товару за якістю належним чином не здійснювалось.

Для правильного вирішення справи, перш за все необхідно встановити таку обставину: чи є товар, який надано на дослідження до Дніпропетровської торгово-промислової палати, а також для відібрання проб, тим товаром, який було поставлено за видатковою накладною №РН-0000230 від 25.12.2015. Позивач у судових засіданнях вказав, що маркування заводу виробника на трубах відсутнє. Під час приймання товару від постачальника у покупця (позивача) будь-яких претензій до якості поставленого товару та щодо відсутності маркування продукції не було.

Відповідно до ст. 184 Цивільного кодексу України, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Труби, за умови відсутності маркування, є річчю визначеною родовими ознаками.

Як вже зазначалось вище, у висновку експерта № ГО-3705 від 08.09.2016, зазначено що 09.08.2016 на території ТОВ "ЕЛЕКТРОВІК - СТАЛЬ" за адресою: м. Дніпро, вул. Ярославська, 8, експерту у сухому, чистому складі надані труби розміром 25х2 мм., довжиною 1780 мм - 7 шт., 1630 мм. - 6 шт., 1140 мм. - 8 шт., 1070 мм. - 1 шт., 960 мм. -1 шт., 350 мм. - 1 шт., 340 мм. - 1 шт. Надані труби розміщені навалом на підлозі складу, без пакування та маркування заводу виробника (а.с. 22-27).

Отже, виявити приналежність спірної продукції відповідачу, за відсутності маркування, упаковки є неможливим.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними доказами, що саме відповідачем було поставлено товар неналежної якості. Приймання товару за якістю в порядку, передбаченому Інструкцією П-7, позивач не здійснив, зберігання товару в умовах, що запобігають його змішанню з іншим однорідним товаром не забезпечив.

Статтею 678 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Частиною1 статті 679 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Позивач зазначає, що недоліки товару є прихованими та були виявлені вже після приймання товару.

Водночас, позивачем до справи не було надано доказів щодо умов зберігання продукції на протязі 7 місяців з дати поставки товару до того часу, коли позивач виявив накип на внутрішній поверхні труби.

Оскільки прийняття товару за якістю після його поставки відповідно до вимог Інструкції не відбулось, позивач втратив право на застосування наслідків, передбачених ст. 678 Цивільного кодексу України.

Щодо посилань позивача, на те, що виявлена накип є прихованим недоліком, суд зазначає таке.

Згідно з абз. 1 пункту 9 Інструкції № П-7, акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов'язковими для сторін правилами.

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому цією інструкцією, якщо інше не передбачене основними і особливими умовами постачання іншими обов'язковими правилами і договором (пункт 33 Інструкції № П-7).

Порядок складання акту, передбачено п.п. 29-31 Інструкції № П-7.

Складений на підприємстві позивача акт про виявлені недоліки від 05.08.2016, складений без участі представника постачальника, а також поза межами 4-х місячного строку встановленого в п. 9 Інструкції та не відповідає п.п. 29-31 Інструкції № П-7.

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на сторону, що подала позов покладено зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, обов'язок доведення факту передання товару з недоліками, відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладено на позивача (покупця), оскільки гарантія на товар продавцем не надавалась.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт передачі відповідачем неякісного товару, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання позивача про витребування доказів, в якому позивач просив суд витребувати у відповідача акт огляду поставленої труби, що знаходилась на складі позивача, в якому відобразити чи знаходилась дана продукція на балансі у відповідача, суд зазначає таке.

В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на положення ст. 38 ГПК України та зазначає, що даний доказ може додатково підтвердити, що труба, яка знаходиться у позивача була поставлена саме відповідачем. Відповідач проти клопотання позивача заперечував.

Дослідивши клопотання позивача про витребування доказів, заслухавши пояснення представників сторін, суд не знайшов підстав для його задоволення, у зв'язку з тим, що даний акт сторонами не складався. За змістом ст. 38 ГПК України, суд може витребувати докази, за клопотанням особи, у разі неможливості самостійного надання цих доказів цією особою. Отже, ці докази повинні існувати на момент їх витребування.

Статтею 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Як вбачається з клопотання позивача, останній фактично просить суд зобов'язати відповідача скласти акт огляду труби, на складі позивача. Тобто, за своїм змістом, клопотання позивача не спрямоване на витребування доказів у відповідача, а спрямоване на зобов'язання відповідача вчинити певні дії, що не передбачено положеннями ст. 38 ГПК України.

Інші доводи позивача та відповідача щодо марки сталі, застосованих під час дослідження ГОСТ-ів, порядку відбору проб, тощо не досліджуються судом, оскільки встановлення цих обставин не впливає на результати розгляду даної справи, оскільки позивач не довів, що спірний товар було поставлено йому відповідачем.

За наведених обставин, позов задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.01.2017

Суддя ОСОБА_5