РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017Справа №910/19644/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нортон-Україна"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Аванті Груп"

про відшкодування шкоди 24 174,38 грн.

Представники:

від позивача: Скороход В.С. - представник за довіреністю б/н від 04.01.2017 р.;

від відповідача: Касатонова Т.Ю. - представник за довіреністю № 0811/1 від 08.11.2016 р.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Нортон-Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Аванті Груп" про відшкодування шкоди 24 174,38 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 вересня 2015 р. на Столичному шосе в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Hyundai, д.н. НОМЕР_8, під керуванням ОСОБА_3, автомобіль марки Skoda, д.н.НОМЕР_7, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки ВАЗ, д.н. НОМЕР_9, під керуванням ОСОБА_5.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва № 752/16940/15-п від 14.12.2015 р. визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Згідно звіту № 1971/15 від 02.10.2015 р. вартість матеріального збитку складає 74 174,38 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Skoda, д.н. НОМЕР_7 застрахована у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон", за полісом № АЕ/3690939.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ, д.н. НОМЕР_9 застрахована у публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна", за полісом № АІ/3845117.

Позивач звернувся до приватної акціонерної компанії «Страхова компанія «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування від 14.01.2016 р.

Листом за вих.. № 01-04-481 від 28.04.2016 р. страховик винної особи повідомив, що за результатами розгляду заяви про страхове відшкодування прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000, 00 грн.

23.06.2016 р. приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 53 586,30 грн., яких 50 000,00 грн. - страхове відшкодування та 3 586,30 грн. пені.

Позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 24 174,38 грн.,

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.11.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.11.2016 р.

В судовому засіданні 21.11.2016 р. оголошено перерву до 28.11.2016 р.

В судовому засіданні 28.11.2016 р. оголошено перерву до 06.12.2016 р.

В судовому засіданні до 06.12.2016 р. оголошено перерву до 17.01.2017 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.01.2017 р. строк розгляду справи продовжено на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 17.01.2017 р. оголошено перерву до 24.01.2017 р.

У судовому засіданні 24.01.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

З довідки № 73792009 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 15 вересня 2015 р. на Столичному шосе в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Hyundai, д.н. НОМЕР_8, власником якого є ТОВ «Нортон-Україна», під керуванням ОСОБА_3, автомобіль марки Skoda, д.н.НОМЕР_7, власником якого є ТОВ «Аванті Груп», під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки ВАЗ, д.н. НОМЕР_9, власником якого є ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_5.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва № 752/16940/15-п від 14.12.2015 р. визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Згідно звіту ТОВ «СОС Сервіс Україна» № 1971/15 від 02.10.2015 р. вартість матеріального збитку складає 74 174,38 грн.

З рахунку на оплату ТОВ «Автоберег» № 8700 від 20.09.2016 р. видно, що вартість запчастин та ремонт автомобіля Hyundai, д.н. НОМЕР_8 становить в розмірі 69 741,26 грн.

З рахунку на оплату ТОВ «Автоберег» № 12102 від 03.11.2016 р. видно, що вартість запчастин становить в розмірі 4 373,10 грн.

З акту виконаних робіт ТОВ «Автоберег» № 8855 від 03.11.2016 р. видно, що вартість виконаних робіт та запчастин становить 69 741,26 грн.

Позивач сплатив за ремонт автомобіля Hyundai, д.н. НОМЕР_8 69 741,26 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1330 від 27.09.2016 р.

Позивач сплатив за ремонт автомобіля 4 373,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1466 від 05.01.2017 р.

Із наряду-замовлень на виконання робіт № 66 від 11.01.2017 р. та акту прийому-передачі дорожньо-транспортного засобу (ДТЗ) № 66від 11.01.2017 р. видно, що здійснено ремонт автомобіля на 4 373,10 грн.

Таким чином, позивач всього заплатив за ремонт автомобіля 74 114,36 грн.

Транспортний засіб марки Skoda, д.н.НОМЕР_7, яким скоєно ДТП, що спричинило нанесення шкоди автомобілю марки Hyundai, д.н. НОМЕР_8, належить товариству з обмеженою відповідальністю «Аванті груп». Останній уклав з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія "Еталон" поліс № АЕ/3690939 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: ліміт за шкоду майну становить 50 000, 00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Позивач звернувся до приватної акціонерної компанії «Страхова компанія «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування від 14.01.2016 р.

Листом за вих. № 01-04-481 від 28.04.2016 р. страховик винної особи повідомив, що за результатами розгляду заяви про страхове відшкодування прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000, 00 грн.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з п. 22.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування Цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

23.06.2016 р. приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 53 586,30 грн., з яких 50 000,00 грн. - страхове відшкодування та 3 586,30 грн. пені.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Факт перебування гр. ОСОБА_4 у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Аванті груп» відповідачем не заперечувався.

Стаття 1194 ЦК України встановлює, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідач у відзиві вих. № 27-А/03-186 від 23.11.2016 р. зазначає, що позивачем не здійснювались заходи досудового врегулювання спору та позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо розміру матеріального збитку в розмірі 74 174,38 грн.

Право на судовий захист гарантується Конституцію України та Законами України. Так, відповідно до статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України, норми якої мають пряму дію та найвищу юридичну силу, гарантується. Частина четверта статті 13 Конституції України встановлює обов'язок держави забезпечити захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, в тому числі у судовому порядку. До таких суб'єктів належать, зокрема, юридичні особи та інші суб'єкти господарських відносин. Тобто можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору.

Право на судовий захист не позбавляє суб'єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб'єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Указана правова позиція була висловлена у Рішенні Конституційного суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002.

Щодо не наданих позивачем доказів щодо розміру матеріального збитку в розмірі 74 174,38 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до звіту ТОВ «СОС Сервіс Україна» № 1971/15 від 02.10.2015 р. вартість матеріального збитку складає 74 174,38 грн.

Проте, з платіжних доручень № 1330 від 27.09.2016 р. та № 1466 від 05.01.2017 р. видно що позивач сплатив на ремонт автомобіля марки Hyundai, д.н. НОМЕР_8 74 114,36 грн.

За змістом глави 82 Цивільного кодексу України з урахуванням статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодування шкоди, яка виникла з деліктних відносин, спрямовано на виплату коштів, необхідних для виправлення пошкодженої речі.

При цьому, системний аналіз положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не ставить в залежність проведення страхового відшкодування від фактичного відновлення потерпілим чи іншою особою пошкодженого майна, що за змістом статті 319 Цивільного кодексу України є його правом, а не обов'язком. Тобто, потерпілий може замовити ремонт пошкодженого транспортного засобу після виплати страхового відшкодування у будь-якої особи.

У зв'язку з вищезазначеним, суд вважає що доводи наведені відповідачем у відзиві є необґрунтованими.

Враховуючи вищезазначене, розмір страхового відшкодування складає: 74 114,36 грн. (вартість ремонту автомобіля Hyundai, д.н. НОМЕР_8 сплачена позивачем) - 50 000,00 грн. (ліміт за полісом АЕ/3690939) = 24 114,36, що підлягає до стягнення з відповідача.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу Hyundai, д.н. НОМЕР_8, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються:

на позивача в сумі 1 374,56 грн., на відповідача - 3,44 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Аванті Груп" (02068, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 167, літ А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нортон-Україна" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд 7, ) основний борг в розмірі 24 114 (двадцять чотири тисячі сто чотирнадцять) грн. 36 коп., судовий збір в розмірі 1 374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) грн. 56 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 31.01.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий