УХВАЛА

17.01.2017Справа №5011-4/4563-2012
За заявою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда

про видачу наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання

За позовом Військового прокурора Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда

до Концерну "Військторгсервіс"

про стягнення 16 093,12 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від прокуратури - не з'явився;

від позивача (заявника) - не з'явився;

від відповідача (боржника) - Фещенко І.В. за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2012 позов задоволено повністю. Стягнуто з Концерну "Військторгсервіс" на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда 16 093 (шістнадцять тисяч дев'яносто три) грн. 12 коп. заборгованості за орендну плату. Стягнуто з Концерну "Військторгсервіс" в дохід Державного бюджету України 1609 (одну тисячу шістсот дев'ять) грн. 50 коп. судового збору.

09.07.2012 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2012, яке набрало законної сили 09.07.2012 видано накази.

01.11.2016 до Господарського суду міста Києва від квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу наказу.

На обґрунтування вказаної заяви, заявник вказав, що 17.10.2016 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровоград отримав відповідь (вих.№22325 від 22.09.2016) начальника Управління ДВС Головного ТУЮ у м. Києві на свою скаргу (вих.№1102 від 15.08.2016) на бездіяльність державного виконавця КЕВ м. Кіровоград, з якої заявнику стало відомо, що наказ було повернуто до Господарського суду м. Києва. У відповіді вказано, що на звернення КЕВ м. Кіровоград надавалися відповіді від різних дат, та, чомусь, за одним вихідним номером, але жодної відповіді до КЕВ м. Кіровоград не надходило.

Станом на теперішній час боржник - Концерн «Військторгсервіс» не виконав рішення суду, борг не сплатив.

Заявник просив суд повторно видати наказ про примусове виконання рішення суду у справі №5011-4/4563-2012 про стягнення з Концерну «Військторгсервіс» боргу з орендної плати у сумі 16 093 грн. 12 коп. та продовжити термін пред'явлення наказу до виконання, зважаючи на те, що даний термін було пропущено не з вини Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровоград.

Концерн "Військторгсервіс" подав заперечення на заяву, в яких зазначив, що строк для пред'явлення наказу до виконання закінчився 09.07.2015. Окрім того, заявником до заяви про видачу дублікату наказу не надано довідки про втрату наказу стягувачем підписаної керівником та головним бухгалтером. Також, вказав, що позивач не зазначив поважних причин пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання.

Дослідивши матеріали заяви Господарський суд міста Києва вирішив задовольнити заяву, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами статей 4-5 статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Згідно із мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009 Конституційного Суду України виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі статті 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України рішення суду по справі №5011-4/4563-2012, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Із пояснень заявника вбачається, що на теперішній час рішення суду у справі №5011-4/4563-2012 не виконано.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з документів доданих до заяви наказ №5011-4/4563-2012 від 09.07.2012 було своєчасно пред'явлено до виконання у зв'язку з цим державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №34024645 від 30.08.2012, про що зокрема зазначено у листі-відповіді вих. №22325 від 22.09.2016 Управління ДВС Головного ТУЮ у м. Києві.

10.09.2012 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа так як згідно ухвали Київського апеляційного господарського суду №5011-4/4563-2012 від 17.08.2012 Концерну «Військторгсервіс» відновлено строк подання апеляційної скарги та прийнято до розгляду апеляційну скаргу на рішення, на виконання якого видано виконавчий документ. Виконавчий документ направлено до Господарського суду міста Києва.

Дійсно, 05.10.2012 ВДВС повернуто до Господарського суду міста Києва наказ №5011-4/4563-2012 від 09.07.2012 та постанову про повернення виконавчого документа, про що відділом діловодства Господарського суду зроблено відповідну відмітку з вх. №6162.

Вказаний повернутий наказ Господарського суду міста Києва від 09.07.2012 №5011-4/4563-2012 заявник просить суд видати повторно стягувачу та продовжити термін пред'явлення наказу до виконання, зважаючи на те що даний термін було пропущено не з вини Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровоград.

При вирішенні питання про видачу наказу, судом взято до уваги роз'яснення пленуму Вищого господарського суду, наведені у постанові №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зі змінами, у п. 11 яких зазначено, що якщо на судове рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили і на виконання якого видано наказ (частина третя статті 85 і стаття 116 ГПК), подано апеляційну скаргу після закінчення встановленого частиною першою статті 93 ГПК строку, і суд апеляційної інстанції відновить цей строк та прийме скаргу до провадження, то копія відповідної ухвали повинна бути надіслана органу Державної виконавчої служби, якою зазначений наказ прийнято до виконання. Такий наказ відповідно до статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" повертається до суду, який його видав. У разі коли за результатами апеляційного розгляду оскаржене судове рішення буде залишене без змін, новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ. Якщо на час прийняття судового акта апеляційної інстанції строк для пред'явлення цього наказу до виконання закінчився, зазначений строк підлягає відновленню згідно із статтею 119 ГПК.

У зв'язку з вищевикладеним, суд визнає доводи про видачу наказу обґрунтованими та ухвалює видати наказ про примусове виконання рішення суду у справі №5011-4/4563-2012 про стягнення з Концерну «Військторгсервіс» боргу з орендної плати у сумі 16093 грн. 12 коп.

Заперечення боржника про те, що заявником не надано суду довідки про втрату наказу судом не приймаються до уваги, зважаючи на те, що заявником подана заява не про видачу дублікату наказу у зв'язку з його втратою, а про повторну видачу наказу, повернутого ВДВС до суду разом з постановою про повернення виконавчого документа від 10.09.2012.

Одночасно, як встановлено судом, в зв'язку з наявністю поважних причин та обставин виконавчий документ не було повторно пред'явлено до виконавчої служби з метою його примусового виконання в строки передбачені наказом.

Заявник стверджує, що КЕВ м. Кіровоград (заявник) не отримував постанову про закриття виконавчого провадження та до одержання відповіді (вих.№22325 від 22.09.2016, вх.№1581 від 17.10.2016) начальника Управління ДВС Головного ТУЮ у м. Києві на свою скаргу, не був поінформований про закриття виконавчого провадження та про повернення наказу до Господарського суду міста Києва.

При цьому, у відповіді вказано, що на звернення КЕВ м. Кіровоград надавалися відповіді від різних дат, та, за одним вихідним номером, але жодної відповіді до КЕВ м. Кіровоград не було направлено (матеріали справи не містять таких доказів) та у зв'язку з чим не було отримано заявником. Зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до абзацу 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На думку суду, вищевикладені факти свідчать про наявність виняткових, поважних обставин, завдяки яким стягувач був позбавлений можливості реалізувати свої законні права передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Термін пред'явлення наказу до виконання був пропущений не з вини Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровоград.

З метою відновлення порушеного права Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва, суд визнає доводи заявника викладені в заяві обґрунтованими, у зв'язку із чим поновлює строк для пред'явлення наказу №5011-4/4563-2012 від 09.07.2012 про стягнення з Концерну "Військторгсервіс" на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда 16 093 (шістнадцять тисяч дев'яносто три) грн. 12 коп. заборгованості за орендну плату до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 119 ГПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда про видачу наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання задовольнити.

Видати наказ Господарського суду міста Києва від 09.07.2012 №5011-4/4563-2012 про стягнення з Концерну "Військторгсервіс" на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда 16 093 (шістнадцять тисяч дев'яносто три) грн. 12 коп. заборгованості за орендну плату.

Поновити строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 09.07.2012 №5011-4/4563-2012 до виконання з 17.01.2017.

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення, є невід'ємною частиною наказу суду від 09.07.2012 у справі №5011-4/4563-2012, який може бути пред'явлений до виконання у строк до 17.07.2017.

Ухвала може бути оскаржена в порядку передбаченому ст. 106 Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя І.І. Борисенко