ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.01.2017 Справа № 907/738/16

За позовом ОСОБА_1, с. Олешник, Виноградівський район

ДО товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатський горизонт", смт. Міжгір'я

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з додатковою відповідальністю "Селена", Київська область, с. Дрозди

ПРО визнання недійсним договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТДВ "Селена", укладеного 06.09.2013 року між сторонами ОСОБА_2, с. Олешник Виноградівського району та товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатський регіон", смт. Міжгір'я та застосувати правові наслідки недійсності правочину у вигляді приведення у первісний стан,

(позовні вимоги викладено у відповідності до заяви позивача, поданої в порядку вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України про їх уточнення)

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - представник за довіреністю від 23.11.2016р.;

від відповідача - Кузьменко Є.А., представник за довіреністю від 03.01.2017р.;

від третьої особи - Гнепа Н.В. - директор.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1, с. Олешник Виноградівський район звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатський горизонт", смт. Міжгір'я про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТДВ "Селена" від 09.09.2013 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2016р. порушено провадження у справі, у відповідності до вимог ст. 27 ГПК України судом залучено до участі у справі як третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з додатковою відповідальністю "Селена", Київська область, с. Дрозди та призначено до розгляду на 28.11.2016р.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2016 року розгляд справи було відкладено на 20.12.2016 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.12.2016 року розгляд справи було відкладено на 10.01.2017 року.

В засіданні суду 10.01.2017 року позивачем було подано заяву в порядку вимог ст. 22 ГПК України щодо зміни предмет у позову, яка була прийнята судом до розгляду.

Крім того, у судовому засіданні 10.01.2017 року представником позивача, у зв'язку з необхідністю подання додаткових документальних доказів, подано заяву про продовження строку вирішення спору та про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10.01.2017 року судом в порядку вимог ст. 69 ГПК України було продовжено строк вирішення спору за заявою сторони та відкладено розгляд справи на 17.01.2017 року, з мотивів, викладених в ній.

В засіданні суду 17.01.2017 року судом в порядку вимог ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 23.01.2017р. для надання позивачу можливості подати суду письмове пояснення по суті поданого відповідачем клопотання.

Представник позивача просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача заперечує з приводу заявлених позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у поданому суду письмовому відзиві.

Представник третьої особи заперечує з приводу заявлених позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у поданому суду письмовому поясненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивач звертаючись до господарського суду з даним позовом вказує на те, що ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.08.2016 року у справі №302/722/16-ц відмовлено було у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, с. Олешник, Виноградівський район до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатський горизонт", смт. Міжгір'я за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з додатковою відповідальністю "Селена", Київська область, с. Дрозди про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТДВ "Селена", укладеного 06.09.2013 року між сторонами ОСОБА_2, с. Олешник Виноградівського району та товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатський регіон", смт. Міжгір'я у зв'язку з тим, що така заява підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Дана ухвала суду була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 20.10.2016 року.

Суд, аналізуючи вимоги позивача, заперечення відповідача та пояснення третьої особи з приводу заявлених позовних вимог, констатує наступне.

Згідно з приписами ст. 167 Господарського кодексу України корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

При вирішенні питання про те, чи є спір таким, що виник з корпоративних правовідносин, та чи підлягає він вирішенню господарським судом, слід виходити з вимог пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України. Пункт 4 частини першої статті 12 ГПК передбачає такий склад сторін корпоративного спору: 1) учасник (акціонер, засновник) господарського товариства, в тому числі такий, що вибув, та товариство або 2) учасники (акціонери, засновники) господарського товариства у спорі між ними, пов'язаному із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням цього товариства.

Пункт 4 частини першої статті 12 ГПК не відносить до складу сторін корпоративного спору осіб, які мають право на набуття корпоративних прав шляхом вступу до господарського товариства або придбання акцій. У визначенні підвідомчості справ зі спорів, пов'язаних з обігом акцій (часткою статутного фонду), необхідно розрізняти правовідносини щодо акцій як речей та правовідносини з приводу реалізації корпоративних прав, посвідчених акціями. Хоча змістом акцій (часток) є посвідчені ними корпоративні права, однак відповідно до статті 177 ЦК України, цінні папери (в тому числі акції) є речами. Корпоративними є відносини, пов'язані з реалізацією корпоративних прав, посвідчених акціями, частками. Відносини, пов'язані з обігом акцій, відчуженням частки, до корпоративних не належать.

З урахуванням наведеного, спори про визнання права власності на акції, частки в статутному фонді, укладення, розірвання, зміну, виконання а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій (часток) та спори щодо інших правочинів з акціями, частками, крім спорів, пов'язаних з порушенням переважного права на їх придбання, не є такими, що виникають з корпоративних відносин і залежно від суб'єктного складу сторін підлягають розгляду загальними судами.

Така позиція також підтверджується сталою судовою практикою та позицією п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.08. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», якою передбачено, що у зв'язку з відсутністю в законодавстві норм про спеціальну підвідомчість (підсудність) спорів, пов'язаних з емісією цінних паперів, розміщенням акцій чи їх обігом, а також часток у статутному (складеному) капіталі товариства, що виникають між акціонерами (учасниками) господарського товариства та товариством (крім передбачених пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК), такі позови повинні приймати господарські суди за правилами статті 1 ГПК, тобто з урахуванням суб'єктного складу учасників спору.

В свою чергу, пунктом 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.16. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін, зокрема, спори про визнання права власності на акції, спори щодо укладення, розірвання, зміни, виконання, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій, та спори щодо інших правочинів з акціями, крім спорів, пов'язаних з порушенням переважного права акціонерів на придбання акцій, спори між набувачем права власності на частку в статутному капіталі та учасниками ТОВ або ТДВ про право власності на частку.

У свою чергу, спір щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТДВ "Селена", укладеного 06.09.2013 року між сторонами ОСОБА_2, с. Олешник Виноградівського району та товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатський регіон", смт. Міжгір'я та застосування правових наслідків недійсності правочину у вигляді приведення у первісний стан, за своєю правовою природою є цивільно-правовим, тобто не пов'язаний із реалізацією корпоративних відносин, та за своїм суб'єктним складом сторін не відповідає вимогам пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Виходячи з вищенаведеного, встановивши, що дана справа, непідвідомча господарському суду, що виключає можливість її судового розгляду, але не виключає захист порушеного чи оспорюваного права позивача іншим уповноваженим органом, суд дійшов висновку про припинення провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України .

Згідно з ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним, та відповідно до якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Крім того, суд роз'яснює право позивачу звернутись з відповідним позовом про визнання недійсним договору та визнання права власності на частку в статутному капіталі до суду за встановленими чинним законодавством правилами підвідомчості та підсудності.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі №907/738/16 за позовом ОСОБА_1, с. Олешник, Виноградівський район до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатський горизонт", смт. Міжгір'я за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з додатковою відповідальністю "Селена", Київська область, с. Дрозди про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТДВ "Селена", укладеного 06.09.2013 року між сторонами ОСОБА_2, с. Олешник Виноградівського району та товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатський регіон", смт. Міжгір'я та застосувати правові наслідки недійсності правочину у вигляді приведення у первісний стан припинити на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України.

2. Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) з Державного бюджету України суму 1378,00 грн. (Одну тисячу триста сімдесят вісім) судового збору, сплаченого згідно з квитанцією № від 09.11.2016 року.

Видати наказ.

Суддя О.Ф. Ремецькі