ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.01.2017 Справа № 905/3396/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Промислова фірма «Дніпропетровська трубна компанія»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод»
про за участю представників: від позивача: від відповідача:cтягнення 1000782,00грн. ОСОБА_1 представник за довіреністю; не зявився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова фірма «Дніпропетровська трубна компанія» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» основного боргу у розмірі 505130,35грн., 3% річних у розмірі 33325,98грн., інфляційного збільшення боргу у розмірі 462325,67грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором №59/75 від 09.07.2013 щодо здійснення своєчасної оплати вартості поставленого товару.

На підтвердження вищезазначених обставин, позивач надає належним чином засвідчені копії наступних документів: договору №59/75 від 09.07.2013, специфікацій №15 від 21.03.2014, №17 від 19.05.2014, №№18 від 11.06.2014, 319 від 01.07.2014 №19 від 01.07.2014, видаткових накладних №31 від 24.03.2014, №37 від 18.04.2014, №52 від 20.06.2014, №60 від 02.07.2014, №61 від 02.07.2014, №68 від 18.08.2014, №70 від 26.08.2014, №72 від 04.09.2014, товарно транспортних накладних, рахунків на оплату №30 від 24.03.2014, №32 від 28.03.2014, №56 від 20.06.2014, №66 від 02.07.2014, №67 від 02.07.2014, 374 від 18.08.2014, №76 від 26.08.2014, №78 від 04.09.2014, податкових накладних №11 від 24.03.2014, №5 від 18.04.2014, №11 від 20.06.2014, №1 від 02.07.2014, №2 від 02.07.2014, №2 від 18.08.2014, №4 від 26.08.2014, №1 від 04.09.2014. довіреностей на отримання товарно - матеріальних цінностей №957 від 28.04.2014, №1321 від 16.06.2014, №1451 від 01.07.2014, №1451 від 01.07.2014, №1871 від 26.08.2014, №1821 від 26.08.2014, виписки по особовому банківському рахунку позивача, вимоги №2 від 31.10.2016.

Відповідач відзив на позов не надав, явку своїх представників в судові засідання не забезпечив, вимог суду не виконав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75 Господарського процесуального Кодексу України.

Представник позивача клопотань щодо фіксації судового процесу не заявляв, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, вислухавши правову позицію позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

09.07.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова фірма «Дніпропетровська трубна компанія» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини Горлівський машинобудівник» (покупець, відповідач) підписаний договір №59/75 (далі Договір).

Відповідно до листа, адресованого позивачу, відповідач повідомив про зміну найменування відповідача (покупця) з 12.05.2014 на Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод». Вказане підтверджується матеріалами справи.

За умовами вказаного Договору постачальник зобовязався передати в обумовлені цим Договором строки, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору кількість, ціна і асортимент товару узгоджуються сторонами у специфікаціях, які є невідємними частинами цього Договору.

Згідно з п.3.1. Договору «узгодженою партією товару» за цим Договором є кількість і асортимент товару. Зазначені у конкретній специфікації. Базисні умови поставки узгодженої партії товару EXW склад постачальника відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2000, якщо інше не обумовлено у відповідних специфікаціях до Договору. Місце пункту призначення, конкретні умови і строки поставки по кожній партії товару вказуються сторонами у відповідних специфікаціях до Договору, які є невідємною його частиною. У випадках, коли сторонами в специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, затвердженими в міжнародних термінах ІНКОТЕРМС 2000, з урахуванням узгоджених сторонами застережень і умов поставок у відповідних специфікаціях (п.3.2. Договору).

Відповідно до п.3.3. Договору постачальник зобовязується повідомити покупця про готовність до відвантаження товару протягом 2 календарних днів до дня такого відвантаження, а також протягом 5 днів від дати відвантаження надати покупцеві такі документи: рахунок фактури на товар, сертифікат якості, сертифікат відповідності, копії залізничних квитанцій або оригінали накладних і відповідні товаросупровідні документи, податкову накладну.

Згідно з п.4.1. Договору ціна товару за одиницю і по позиціях узгоджується сторонами в специфікаціях по Договору. Загальна сума Договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є складовими і невідємними частинами цього Договору. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Порядок оплати: протягом 30 календарних днів від дати поставки кожної конкретної узгодженої в специфікації партії товару (п.п.4.2, 4.3 Договору).

Відповідно до п.8.2 Договору останній набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині виконання зобовязань - до повного та належного виконання цих зобовязань.

Належним чином засвідчена копія Договору підписана сторонами, скріплена печатками їх підприємств та наявна в матеріалах справи.

Між сторонами підписані специфікації до Договору №15 від 21.03.2014 на суму 136559,99грн., №17 від 19.05.2014 на суму 129000,00грн., №18 від 11.06.2014 на суму 103960.01грн., №19 від 01.07.2014 на суму 189860,00грн.

В специфікації №15 від 21.03.2014 узгоджено термін постачання: березень квітень 2014 року.

В специфікації №17 від 19.05.2014 узгоджено термін постачання: травень червень 2014 року.

В специфікації №18 від 11.06.2014 узгоджено термін постачання: червень липень 2014 року.

В специфікації №19 від 01.07.2014 узгоджено термін постачання: липень 2014 року.

У всіх вказаних специфікаціях визначений термін постачання: EXW (в редакції ІНКОТЕРМС 2010), ТОВ «Промислова фірма «Дніпропетровська трубна компанія» (вул. Якова Самарського, 8/12).

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою містить елементи договору поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору, позивачем поставлений відповідачу товар: відповідно до специфікації №15 від 21.03.2014 по видатковим накладним №31 від 24.03.2014 на суму 39120,00грн. та №37 від 18.04.2014 на суму 108345,98грн.; відповідно до специфікації №17 від 19.05.2014 по видатковим накладним №52 від 20.06.2014 на суму 82376,60грн. та №60 від 02.07.2014 на суму 36414,60грн.; відповідно до специфікації №18 від 11.06.2014 по видатковій накладній №61 від 02.07.2014 на суму 42808,01грн.; відповідно до специфікації №19 від 01.07.2014 по видатковим накладним №68 від 18.08.2014 на суму 129589,19грн., №70 від 26.08.2014 на суму 22480,00грн. та №72 від 04.09.2014 на суму 141724,38грн. Також, на підтвердженням факту поставки товару, матеріали справи містять відповідні товарно - транспортні накладні.

Пунктом 8.3. Договору встановлено, що сторони є платниками податку на прибуток, тому позивачем до матеріалів справи надані податкові накладні, в яких відображено поставку товару, а саме в податкових накладних №11 від 24.03.2014 на суму 39120,00грн., №5 від 18.04.2014 на суму 108345,98грн., №11 від 20.06.2014 на суму 82376,60грн., №1 від 02.07.2014 на суму 36414,60грн., №2 від 02.07.2014 на суму 42808,01грн., №2 від 18.08.2014 на суму 129589,19грн., №4 від 26.08.2014 на суму 22480,00грн., №1 від 04.09.2014 на суму 141724,38грн.

Отже, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 602858,76грн.

Відповідачем отримано товар за видатковими накладними без будь-яких зауважень та заперечень, про що свідчить підпис його уповноваженого представника за довіреностями №957 від 28.04.2014, №1321 від 16.06.2014, №1451 від 01.07.2014, №1451 від 01.07.2014, №1871 від 26.08.2014, №1821 від 26.08.2014 ОСОБА_2

Відповідно до п.4.3 Договору строк оплати настав: за видатковими накладними №31 від 24.03.2014 23.04.2014, №37 від 18.04.2014 19.05.2014 (оскільки 18.05.2014 не банківський день), №52 від 20.06.2014 21.07.2014 (оскільки 20.07.2014 не банківський день), №60 від 02.07.2014 01.08.2014, №61 від 02.07.2014 01.08.2014, №68 від 18.08.2014 17.09.2016, №70 від 26.08.2014 25.09.2014, №72 від 04.09.2014 06.10.2014 (оскільки 04.10.2014 не банківський день).

Відповідач вартість отриманого товару, у строки передбачені договору, у повному обсязі не оплатив, здійснив частково розрахунок 05.06.2014 на суму 97728,41грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку позивача, яка наявна в матеріалах справи.

За таких обставин, неоплаченим залишився товар на суму 505130,35грн., оскільки відповідачем належними доказами вказана заборгованість не спростована, а матеріали справи останніх не містять, то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 505130,35грн. у повному обсягу.

У звязку з просточенням строку оплати позивач нараховує відповідачу 3% річних на суму 39120,00грн. за період з 24.04.2014 по 31.10.2016 у розмірі 2964,55грн., на суму 108345,98грн. за період з 20.05.2014 по 04.06.2014 у розмірі 142,48грн., на суму 10617,57грн. за період з 05.06.2016 по 31.10.2016 у розмірі 767,96грн., на суму 82376,60грн. за період з 22.07.2014 по 31.10.2016 у розмірі 5639.98грн., на суму 36414,60грн. за період з 05.08.2014 по 31.10.2016 у розмірі 2451,25грн., на суму 42808,01грн. за період з 05.08.2014 по 31.10.2016 у розмірі 2881,62грн., на суму 129589,19грн. за період з 18.09.2014 по 31.10.2016 у розмірі 8254,65грн., на суму 22480,00грн. за період з 26.09.2014 по 31.10.2016 у розмірі 1417,16грн., на суму 141724,38грн. за період з 07.10.2014 по 31.10.2016 у розмірі 8806,33грн., на загальну суму 33325,98грн. та втрати від інфляції суму 39120,00грн. за період з 01.05.2014 по 31.10.2016 у розмірі 30881,83грн., на суму 108345,98грн. за період з 01.07.2014 по 31.10.2016 у розмірі 7504,88грн., на суму 82376,60грн. за період з 01.08.2014 по 31.10.2016 у розмірі 57666,58грн., на суму 36414,60грн. за період з 01.09.2014 по 31.10.2016 у розмірі 25000,21грн., на суму 42808,01грн. за період з 01.09.2014 по 31.10.2016 у розмірі 29389,56грн., на суму 129589,19грн. за період з 18.09.2014 по 31.10.2016 у розмірі 212398,26грн., на суму 22480,00грн. за період з 01.10.2014 по 31.10.2016 у розмірі 14364,99грн., на суму 141724,38грн. за період з 01.11.2014 по 31.10.2016 у розмірі 85119,36грн., на загальну суму 462325,67грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Судом перевірений розрахунок 3% річних та визнано його арифметично не вірним, оскільки позивачем не враховано, що 2016 рік містить 366 днів.

За розрахунком суду: на суму 39120,00грн. за період з 24.04.2014 по 31.12.2015 у розмірі 1983,87грн., за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 978,00грн.; на суму 108345,98грн. за період з 20.05.2014 по 04.06.2014 у розмірі 142,48грн.; на суму 10617,57грн. за період з 05.06.2014 по 31.12.2015 у розмірі 501,79грн., за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 265,44грн.; на суму 82376,60грн. за період з 22.07.2014 по 31.12.2015 у розмірі 3574,92грн., за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 2059,41грн.; на суму 36414,60грн. за період з 05.08.2014 по 31.12.2015 у розмірі 1538,39грн., за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 910,36 грн.; на суму 42808,01грн. за період з 05.08.2014 по 31.12.2015 у розмірі 1808,49грн., за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 1070,20 грн.; на суму 129589,19грн. за період з 18.09.2014 по 31.12.2015 у розмірі 5006,05грн., за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 3239,73грн.; на суму 22480,00грн. за період з 26.09.2014 по 31.12.2015 у розмірі 853,62грн., за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 562,00грн.; на суму 141724,38грн. за період з 07.10.2014 по 31.12.2015 у розмірі 5253,51грн., за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 у розмірі 3543,11грн. Загальна сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача складає 33291,37грн.

Судом перевірений розрахунок позивача інфляційного збільшення боргу та визнано його арифметично не вірним в частині нарахування інфляційних втрат на суму поставки 129589,19грн. по видатковій накладній №68 від 18.08.2014. За розрахунком суду інфляційні втрати, нараховані на суму 129589,19грн. за період з 18.09.2014 по 31.10.2016 складають 88756,23грн. Суд відзначає, що по іншим видатковим накладним розрахунок інфляційних втрат суду є арифметично більшим, тому відповідно до приписів ст.83 Господарського процесуального кодексу України суд не виходить за межі вимог позивача по кожній видатковій накладній окремо. Отже, загальна сума втрат від інфляції складає 338683,64грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У звязку із задоволенням позову частково, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючисьст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарськогопроцесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Горлівський машинобудівний завод» (84603, Донецька область, м.Горлівка, вул.Катеринича, 1; адреса для листування: 01015, м.Київ, вул.Лейпцизька,15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова фірма «Дніпропетровська трубна компанія» (49044, м.Дніпро, вул.Якова Самарського, б.12 А, офіс 5, ) основний борг у розмірі 505130(пятсот пять тисяч сто тридцять)грн. 35коп., 3% річних у розмірі 33291(тридцять три тисячі двісті девяносто одна)грн. 37коп., інфляційні втрати у розмірі 338683(триста тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят три)грн. 64коп. та судовий збір у розмірі 13156(тринадцять тисяч сто пятдесят шість)грн. 58коп.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України

Дата складення повного рішення: 23.01.2017.

Суддя Д.М. Огороднік