ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"02" лютого 2017 р. Справа № 922/4266/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н. В., суддя Медуниця О.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх.№ 354 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.16 у справі №922/4266/16

за позовом ОСОБА_1, м.Харків

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", м.Харків

2) ОСОБА_2, м.Харків

3) ОСОБА_3, м.Харків

про визнання права інтелектуальної власності на торгівельну марку, визнання недійсними рішення загальних зборів, оформлених протоколом №2016/1 від 11 травня 2016 року

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ фірми "Ідалія", 2)ОСОБА_2, 3) ОСОБА_3, про визнання права інтелектуальної власності на торгівельну марку, визнання недійсними рішення загальних зборів, оформлених протоколом №2016/1 від 11 травня 2016 року. Зазначеним рішенням загальних зборів ОСОБА_1 був виключений зі складу учасників ТОВ фірма "Ідалія".

Разом із позовною заявою позивач надав до суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на корпоративні права, що належать відповідачеві, заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року у справі №922/4266/16 (суддя Свєтлічний Ю.В.) заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову - задоволено частково. Вжито заходи до забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю фірми "ІДАЛІЯ" про визнання недійсними рішення загальних зборів, оформлених протоколом №2016/1 від 11 травня 2016р., а саме:

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі "ІДАЛІЯ", його посадовим і довіреним особам та будь-яким іншим юридичним особам, фізичним особам, фізичним особам - підприємцям вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення/здійснення/проведення державними реєстраторами, в тому числі, але не виключно, нотаріусами та особами, які перебувають у трудових відносинах із суб'єктами державної реєстрації, переліченими у пункті 14 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", будь-яких реєстраційних дій, які передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ІДАЛІЯ", в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства.

Накладено арешт на корпоративні права - частку у статутному капіталі Товариство з обмеженою відповідальністю фірми "ІДАЛІЯ" вартістю 8 250 грн. 00 коп. (вісім тисяч двісті п'ятдесят гривень нуль копійок), що належить ОСОБА_2 (61140, АДРЕСА_1).

Накладено арешт на корпоративні права - частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ІДАЛІЯ" вартістю 8 500 грн. 00 коп. (вісім тисяч п'ятсот гривень нуль копійок), що належить ОСОБА_3 (61003, АДРЕСА_2).

В іншій частині клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовлено.

ОСОБА_1 (позивач) з ухвалою господарського суду першої інстанції частково не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при її прийнятті, просить скасувати ухвалу господарського суду в частині відмови у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та прийняти нове рішення у справі, яким у задовольнити заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову. В іншій частині залишити ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2016 у справі №922/4266/16 без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній особі гарантується право подати до суду будь-який позов, який стосується її прав і обов'язків, та в подальшому оскаржувати будь-яке рішення суду у апеляційній та касаційні інстанції.

Однак, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на норми процесуального законодавства вбачається, що подання апеляційної скарги на рішення чи ухвалу господарського суду має відбуватись з дотриманням певних умов. Зокрема, частиною 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до статті 95 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Копії апеляційних скарг з доданими до них документами повинні надсилатись сторонам відповідно до вимог "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N270.

Проте, як встановлено колегією суддів, до апеляційної скарги не додано доказів її направлення сторонам у справі, а саме: першому відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі "Ідалія", м.Харків другому відповідачу - ОСОБА_2, м.Харків, третьому відповідачу - ОСОБА_3, м.Харків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Крім того, згідно п.3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в сумі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір: один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 року в сумі 1 600,00 грн.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги позивачем за квитанцією № 66 від 26.01.2017 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 100 грн., який не відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір", в зв'язку з чим зазначена квитанція не може вважатися належним доказом на підтвердження сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Крім того, заявником апеляційної скарги пропущено строк на її подання.

Відповідно до частини 1 статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала прийнята 12.12.16 року, в зв'язку з чим встановлений законодавством термін оскарження даної ухвали закінчився 17.12.16 року, тоді як апеляційну скаргу подано до господарського суду 27.01.2017 року, що підтверджується штампом про прийняття документів Господарського суду Харківської області.

Положеннями ст. 93 Господарського процесуального кодексу України чітко встановлений порядок оскарження рішень та ухвал, а також порядок обчислення процесуального строку на подання апеляційної скарги, який пов'язаний з моментом оголошення місцевим господарським судом повного тексту судового рішення, або з моментом його підписання, а відновлення пропущеного строку здійснюється саме за заявою особи, яка подала апеляційну скаргу.

Отже, апеляційну скаргу подано позивачем до господарського суду після закінчення п'яти денного строку на її подання, без мотивованого клопотання про відновлення строку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.01.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2016 у справі № 922/4266/16 було повернуто з аналогічних підстав, оскільки заявником не надано доказів направлення копії апеляційної скарги сторонам у справі, доказів сплати судового збору, а також відсутнє мотивоване клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги. Проте, позивачем при повторному зверненні з апеляційною скаргою виявлені порушення не були усунуті.

Керуючись статтею 86, пунктом 2, 3, 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Харків.

Після усунення обставин, що стали причиною повернення скарги, зазначених у пунктах 2, 3, 4 частини 1 ст. 97 ГПК, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу у загальному порядку.

У разі пропуску строку оскарження апеляційна скарга має бути подана повторно лише з мотивованим клопотанням про його відновлення.

Додаток: заявнику - матеріали апеляційної скарги на 23 арк., а саме: оригінал квитанції № 66 від 26.01.2017 про сплату судового збору в розмірі 100,00 грн. на 1 арк., апеляційна скарга на 5 арк., копія постанов ВГСУ на 15 арк., копія довіреності на 2 арк.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Медуниця О.Є.