РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2017Справа №910/18352/16

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Київського міського відділення Всеукраїнського об'єднання ветеранів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення

Представники сторін:

від позивача: Глотова С.В. - представник за довіреністю № 155/ 1/03-101 від 12.01.2016 р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Київського міського відділення Всеукраїнського об'єднання ветеранів про виселення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.08.2012 року між ним, третьою особою та відповідачем укладено договір №618 про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду.

Строк дії договору з 16.08.2012 року по 14.08.2015 року.

У зв'язку з закінченням дії договору та не звільненням орендованих нежитлових приміщень, позивач звернувся в суд.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.10.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 31.10.2016 р.

У судовому засіданні 31.10.2016 р. оголошено перерву до 21.11.2016 р.

В судове засідання 21.11.2016 р. представник третьої особи не з'явився, вимоги ухвали суду від 10.10.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Представник відповідача не виконав вимоги ухвали суду від 10.10.2016 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.11.2016 р. розгляд справи відкладено на 12.12.2016 р., у зв'язку із неявкою представника третьої особи у судове засіданні, задоволено клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів. Продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів.

В судове засідання 12.12.2016 р. представник третьої особи не з'явився, вимоги ухвали суду від 10.10.2016 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 012.

Представники сторін заявили усне клопотання про відкладення розгляду справи, для вирішення спору мирним шляхом.

Представник відповідача не виконав вимоги ухвали суду від 10.10.2016 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.12.2016 року розгляд справи відкладено на 23.01.2016 року.

В судове засідання 23.01.2017 року представники відповідача та третьої особи не з'явилися, вимоги ухвали суду від 10.10.2016 р. не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 013 та протоколом судового засідання від 12.12.2016 р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

16.08.2012 року між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (правонаступником якого є Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Київським міським відділенням всеукраїнського об'єднання ветеранів (орендар) та комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (підприємство) укладено договір №618 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до п.1.1 договору, орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 28 серпня 2008р. №93/93 «При питання оренди об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва» додаток 2 пункту 34, від 22 вересня 2011 року №34/6250 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» та протоколу засідання комісії Київської міської ради з питань власності від 01 серпня 2012р. №124 пункту 1.3.22 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитловий будинок), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: вулиця Саксаганського, будинок №64 літ Б, для розміщення громадської організації ветеранів.

Відповідно до ч.1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Об'єктом оренди є: нежитлове приміщення, загальною площею: 39,70 кв.м, у т.ч. 1 поверх - 39,70 кв.м, згідно з викопіюванням з по поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору (п.2.1 договору).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Київжитлоспецексплуатація".

Відповідно до п.4.1 договору, орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна від 16.08.2012 року орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування згідно з договором оренди №618 від 16.08.2012 року нежилі приміщення загальною площею 39,7 кв.м у будинку №64 літера Б на вул. Саксаганського, що перебувають на балансі КП "Київжитлоспецексплуатація".

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Цей договір є укладений з моменту підписання його сторонами і діє з 16.08.2012 року до початку реконструкції, але не більше ніж 2 роки 364 дні по 14.08.2015 року (п.9.1 договору).

Частиною 2 статті 291 ГК України договір оренди припиняється у разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу (приватизації) об'єкта оренди;

ліквідації суб'єкта господарювання-орендаря;

загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Згідно з п.9.4 договору, договір припиняється в разі,зокрема: закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п.9.2 договору, усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами.

Пунктом 9.7 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

В матеріалах справи вістуні будь-які докази укладання додаткової угоди щодо продовження дії договору та сама додаткова угода.

Відповідно до ч. 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 7.6 договору передбачено, що у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які не можливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку звільнення орендованого майна, вимоги позивача про виселення орендаря із займаного приміщення підлягають задоволенню. Як наслідок, задоволенню підлягає вимога позивача про зобов'язання відповідача передати КП "Київжитлоспецексплуатація" нежилі приміщення загальною площею 39,70 кв.м, в т.ч. на 1 поверсі - 39,70 кв.м в будинку №64 літера Б на вул.. Саксаганського.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Київське міське відділення Всеукраїнського об'єднання ветеранів (01033, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 64А, ідентифікаційний номер 21685967) з нежилих приміщень загальною площею 39,70 кв.м, в т.ч на 1 поверсі - 39,70 кв.м в будинку №64 літера Б на вул. Саксаганського в м. Києві.

3. Зобов'язати Київське міське відділення Всеукраїнського об'єднання ветеранів (01033, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 64А, ідентифікаційний номер 21685967) передати комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А, ) нежилі приміщення загальною площею 39,70 кв.м, в т.ч на 1 поверсі - 39,70 кв.м в будинку №64 літера Б на вул. Саксаганського в м. Києві.

4. Стягнути з Київського міського відділення Всеукраїнського об'єднання ветеранів (01033, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 64А, ідентифікаційний номер 21685967) на комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн.. 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 31.01.2017 року.

Суддя С.М. Мудрий