РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2017Справа №910/6706/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"
До Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України
Простягнення заборгованості у розмірі 63 722,11 грн.

Суддя О.М. Ярмак
За участю представників:

від позивачаЧорноморець Я.А. (представник за довіреністю від 28.12.2015)
від відповідача Комиляй Ю.В. (представник за довіреністю від 17.07.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 у справі № 910/6706/16 позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" задоволено повністю, стягнуто з Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" заборгованість у розмірі 45 702 грн. 72 коп., 3% річних у розмірі 1 128 грн. 55 коп., інфляційні у розмірі 7 420 грн. 97 коп., пеню у розмірі 8 636 грн. 57 коп., пеню у розмірі 833 грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2016 вказане рішення залишено без змін.

Постановою від 11.10.2016 Вищим господарським судом України постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 у справі № 910/6706/16 скасовано, а матеріали справи передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ справу № 910/6706/16 передано на розгляд судді Ярмак О.М.

Ухвалою від 09.11.2016 судом прийнято справу до свого провадження та призначено її розгляд на 06.12.2016.

29.11.2016 та 01.12.2016 позивач подавав до суду клопотання про збільшення позовних вимог та додаткові пояснення.

Ухвалою від 06.12.2016 судом продовжено строк розгляду справи та відкладено її розгляд на 10.01.2017.

09.12.2016 відповідачем подано до суду письмові пояснення.

В судовому засіданні 10.01.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача 45 702,72 грн заборгованості, 9 415,36 грн пені за несвоєчасне перерахування орендної плати, 9 249,13 грн втрат від інфляції, 833,30 грн пені за невиконання умов договору щодо страхування майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

З огляду на наведене вище, заява позивача про збільшення позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, а тому приймається судом до розгляду.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (орендодавець) та Українським науково - дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (орендар) було укладено Договір оренди рухомого майна товариства №25-27/1320-15 (далі - Договір), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар взяв у строкове платне користування обладнання АТС ЄС-11 на 459 портів, один кондиціонер та цифрові телефони у кількості 24 одиниці (далі - майно), яке буде розташоване на площах орендаря за адресою: м. Київ, вул. Василенка, 3, для облаштування та підключення УВАТС. Перелік майна, що надається в оренду зазначається в Додатку 1 до Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акта приймання - передачі майна.

Згідно з п. 2.3 Договору майно, передане орендареві, повертається орендодавцеві не пізніше дати закінчення терміну дії Договору (якщо не укладено новий договір або додаткову угоду до цього договору щодо його продовження) за Актом передачі-приймання, звіреним з Актом приймання-передачі майна, зазначеним у п.2.1 Договору.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що орендна плата встановлюється орендодавцем на підставі його внутрішніх актів та перераховується Орендарем в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 27 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з п. 3.2 Договору в редакції Додаткової угоди № 3 від 11.02.2014, орендна плата за перший місяць оренди становить 2 380,35 грн., ПДВ (20%) 476,07 грн. Всього розмір орендної плати за перший місяць становить 2 856,42 грн.

Відповідно до п. 3.4 Договору орендодавець станом на останній календарний день розрахункового місяця складає акт про надані послуги, та не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим, разом з розрахунком та податковою накладною надає його орендарю.

У п. 3.5 Договору передбачено, що орендна плата перераховується орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються орендарю разом з актом про надані послуги та податковою накладною.

Згідно з п. 3.8 Договору у разі закінчення строку дії цього Договору чи його дострокового розірвання орендна плата за останній місяць розраховується орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до Акта передачі-приймання орендованого майна. Орендна плата за останній місяць сплачується орендарем на підставі рахунку, який складається орендодавцем на дату підписання Акта передачі-приймання майна та підлягає оплаті протягом 20 календарних днів.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що за несвоєчасне перерахування орендної плати та інших витрат за Договором Орендар сплачує Орендодавцю пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, починаючи з 28 числа місяця, що настає за розрахунковим.

У разі невиконання умов щодо страхування орендованого майна Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 1% від суми місячної орендної плати за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. (п. 8.3 Договору).

Цей Договір укладено на період з 01.09.2011 до 30.08.2014. Сторони зобов'язані протягом 20 днів після закінчення строку дії Договору здійснити остаточні розрахунки за ним. (п.12.1 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар в свою чергу прийняв в оренду обладнання АТС ЄС-11 на 459 портів, один кондиціонер та цифрові телефони у кількості 24 одиниці, яке буде розташоване на площах орендаря за адресою: м. Київ, вул. Василенка, 3, для облаштування та підключення УВАТС, що підтверджується актом приймання - передачі майна від 01.09.2011.

За твердженнями позивача, відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів у період з 01.09.2014 по 01.01.2016., у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 45 702,72 грн. перед позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вказує таке.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як вказано вище, на виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар в свою чергу прийняв в оренду передбачене Договором майно, що підтверджується Актом приймання - передачі майна від 01.09.2011, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Цей Договір укладено на період з 01.09.2011 р. до 30.08.2014 р. Сторони зобов'язані протягом 20 днів після закінчення строку дії Договору здійснити остаточні розрахунки за ним. (п. 12.1 Договору).

У постанові Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 у справі № 910/12013/15 чітко встановлено, що вказаний Договір оренди рухомого майна вважається пролонгованим в силу закону, оскільки ст. 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки вказана постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 у справі № 910/12013/15 оскаржена та скасована не була, а отже, набрала законної сили у визначеному законодавством порядку, то встановлені у ній факти, зокрема, щодо пролонгації Договору оренди № 25-27/1320-15 від 25.07.2011 в силу закону, мають преюдиційне значення для даного спору та не підлягають повторному доведенню при розгляді цієї справи.

Відтак, заперечення відповідача по суті спору з підстав припинення дії Договору 30.08.2014 суд вважає безпідставними, оскільки питання строку дії Договору вже було оцінено та розглянуто судом в іншій справі, тому повторній оцінці у межах даної справи не підлягає.

Крім того, на виконання умов Договору орендодавець у період з 01.09.2014 по 31.12.2015 виставив орендарю рахунки на оплату, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення, списками рекомендованої кореспонденції. Ці рахунки залишились несплаченими відповідачем.

Також судом встановлено, що 31.12.2015 орендар повернув, а орендодавець в свою чергу прийняв з оренди майно за актом передачі - приймання майна, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України від 11.10.2016 у справі № 910/6706/16 суд з'ясував з пояснень позивача та поданих доказів, що заборгованість з орендної плати за Договором нарахована за період з 01.09.2014 по 31.12.2015 включно, оскільки відносини з оренди згаданого вище майна між сторонами з 01.01.2016 регулюються умовами нового договору оренди №10-40-27, укладеного 29.01.2016.

Отже, з огляду на автоматичну пролонгацію Договору, після 30.08.2014 орендар мав сплачувати орендну плату за користування майном у встановленому Договорі порядку та розмірі, проте, починаючи з 01.09.2014 зобов'язання свої припинив виконувати належним чином, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість зі сплати орендної плати, останній платіж якої мав бути здійснений за місяць грудень 2015 року, оскільки 31.12.2015 майно було повернуто з оренди за Договором та 01.01.2016 укладений новий договір.

Відтак, з огляду на відсутність доказів сплати орендної плати у встановленому розмірі за період з 01.09.2014 по 31.12.2015 включно, то, виходячи з встановленого Договором фіксованого щомісячного платежу, розмір заборгованості відповідача за Договором складає 45 702,72 грн.

Поряд з викладеним, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач заявив про стягнення з відповідача 9 249,13 грн втрат від інфляції та 1 620,71 грн 3% річних, нарахованих за період прострочення сплати кожного щомісячного платежу, починаючи з 28 дня наступного за поточним, та закінчуючи 17.08.2016.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив здійснення платежів, суд вважає правомірним здійснення позивачем вказаних нарахувань, які підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі, оскільки перевірені судом на предмет арифметичної правильності та визначення періодів прострочення та визнані вірними.

Окрім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь пеню по орендній платі за загальний період прострочки з 08.04.2015 по 28.07.2016 у розмірі 9 415,36 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши подані позивачем розрахунки пені судом встановлено, що загальний початок періоду її нарахування визначений позивачем з урахуванням спеціального строку позовної давності для стягнення пені, та припинений за кожним щомісячним платежем з дотриманням встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України допустимого шестимісячного строку для нарахування штрафних санкцій.

Відтак, суд визнає правомірним та арифметично правильним нарахування позивачем до стягнення з відповідача пені загальним розміром 9 415,36 грн, тобто, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам Договору та нормам чинного законодавства.

Що стосується заявленої до стягнення з відповідача пені за невиконання умов Договору щодо страхування майна у розмірі 833,30 грн., нарахованої за період з 08.04.2015 по 08.10.2015, суд вказує таке.

У разі невиконання умов щодо страхування орендованого майна Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 1% від суми місячної орендної плати за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. (п. 8.3 Договору).

У п. 6.1.4 Договору передбачено обов'язок орендаря протягом місяця після укладення цього Договору застрахувати орендоване майно на користь орендаря.

Відтак, з огляду на встановлений п. 6.1.4 Договору строк для страхування, період прострочення відповідача почався 26.08.2012, тому нарахування пені у цьому випадку допускається з 26.08.2012 по 26.02.2013.

Натомість, позивачем заявлено до стягнення пеню в порядку п. 8.3 Договору, починаючи з 08.04.2015, що не відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Щодо заперечень відповідача, суд вказує, що вони не спростовують доводів позивача, оскільки дія Договору не припинена, що є преюдиційним фактом, пеня нарахована вірно з урахуванням строку позовної давності.

Отже, з'ясувавши всі обставини спірних правовідносин з урахуванням вказівок Вищого господарського суду України від 11.10.2016 у справі № 910/6706/16, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір за подання позову за результатами розгляду справи відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

1. Стягнути з Українського науково - дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (03113, м. Київ, вул. М. Василенка, буд. 3, ідентифікаційний код 20001993) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, буд. 18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40, ідентифікаційний код 01189910) 45 702 (сорок п'ять тисяч сімсот дві) грн. 72 коп. заборгованості, 1 620 (одну тисячу шістсот двадцять) грн. 71 коп. 3% річних, 9 249 (дев'ять тисяч двісті сорок дев'ять) грн. 13 коп. інфляційних втрат, 9 415 (дев'ять тисяч чотириста п'ятнадцять) грн. 36 коп. пені та 1 360 (одну тисячу триста шістдесят) грн. 82 коп. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.01.2017

Суддя О.М. Ярмак