ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017 р. Справа № 917/1759/16

за позовом Кобеляцької місцевої прокуратури, вул. Центральна, 191, м.Кобеляки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39200

в інтересах держави в особі Чутівської районної ради Полтавської області, вул. Центральна, 4, смт.Чутове, Чутівський район, Полтавська область, 39200

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Таверівка, Чутівський район, Полтавська область, 38806

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1.Відділ освіти Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області, вул. Центральна, 4, смт.Чутове, Чутівський район, Полтавська область, 39200

2. Таверівська ЗОШ І-ІІ ступенів Чутівського району Полтавської області, с.Таверівка, Чутівський район, Полтавська область, 38806

про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання звільнити приміщення

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_2, ордер ПТ № 010526 від 28.11.2016р.

від третьої особи 1: не з"явився

від третьої особи 2: не з"явився

від прокуратури: Соболь Т.В., посв. № 035936, видане 05.10.2015р.

Розглядається позовна заява про визнання недійсним договору оренди приміщення Таверівської ЗОШ І-ІІ ступенів Чутівського району Полтавської області, що укладений 03.10.2013р. між Відділом освіти Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області та Фізичноою особою-підприємцем ОСОБА_1; зобов"язання відповідача припинити використання, звільнити приміщення площею 39,3 кв.м. за адресою: с.Таверівка Чутівського району Полтавської області та повернути його по акту приймання-передачі Відділу освіти Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області.

Прокурор наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві та запереченнях на відзив.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав викладених у відзиві на позов від 19.12.2016р. вхід. №15655

Третя особа 1, 2 позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника прокурора та відповідача, суд встановив:

Між відділом освіти Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області в особі Павленко М.А. (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) 03.10.2013 року укладено договір оренди нежилого приміщення №44 (Договір).

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування приміщення колишнього інтернату Таверівської ЗОШ І-ІІ ступенів загальною площею 39,3 м2, яке розташоване за адресою: с Таверівка, Чутівського району Полтавської області, для торгівлі непродовольчими товарами.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що цей Договір діє з 03 жовтня 2013 року по 03 вересня 2016 року. Термін дії договору оренди 2 роки 11 місяців.

Згідно п. 7.7 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору, протягом одного місця після закінчення його строку, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Прийом-передачу в орендне користування нежитлового приміщення, площею 39,3м.кв. за адресою с. Таверівка, Чутівського району Полтавської області (приміщення колишнього інтернату Таверівської ЗОШ І-ІІ ступенів) від Орендодавця до Орендаря зафіксовано Актом приймання - передачі приміщення в оренду від 03.10.2013 року, що є Додатком № 1 до Договору оренди нежилого приміщення № 44від 03.10.2013 року.

У зв"язку з тим, що заяви про розірвання договору у визначені терміни від сторін не надходили, Договір вважається продовженим і чинним.

Як вбачається з матеріалів справи власником навчального закладу є Чутівська районна рада Полтавської області.

Так, рішенням двадцятої сесії четвертого скликання Чутівської районної ради Полтавської області від 11.01.2005 року "Про прийняття загальноосвітніх навчальних закладів у комунальну власність Чутівського району" приміщення Таверівської ЗОШ І-ІІ ступенів за адресою: с Таверівка Чутівського району Полтавської області прийнято у комунальну власність Чутівського району. Балансоутримувачем вказаного навчального закладу є відділ освіти Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області відповідно до п. 2 рішення двадцятої сесії четвертого скликання Чутівської районної ради Полтавської області від 11.01.2005 року "Про прийняття загальноосвітніх навчальних закладів у комунальну власність Чутівського району".

Таким чином, будівля Таверівської ЗОШ І-ІІ ступенів Полтавської області, що знаходиться за адресою с Таверівка Чутівського району Полтавської області, є комунальною власністю Чутівського району.

Спір по справі виник внаслідок того, що на думку Прокурора Договір оренди суперечить законодавству України, оскільки укладений з порушенням вимог Закону України «Про освіту», Закону України «Про оренду державного і комунального майна» Закону України "Про приватизацію державного майна", а тому останній важчає, що даний Договір підлягає визнанню недійсним, а приміщення підлягає поверненню відділу освіти Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області.

При вирішенні спору суд виходить з наступного:

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 215 Цивільного кодексу встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частина 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Відповідно ч. 5 ст. 283 Господарського кодексу України визначає, законом може бути встановлено перелік державних та комунальних підприємств, цілісні майнові комплекси яких не можуть бути об'єктом оренди.

Крім того відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не можуть бути об'єктами оренди, зокрема об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. До об'єктів, що мають загальнодержавне значення, відносяться, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансується з державного бюджету.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про освіту» визначено, що навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про освіту» визначено, що матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Отже, об'єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти, а тому передача будь-яких приміщень шкільних навчальних закладів у оренду суб'єктам господарювання для проведення господарської діяльності не пов'язаної з наданням освітніх послуг, прямо заборонена законом.

Статтею 61 Закону України «Про освіту» встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

У відповідності до ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Згідно з п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу, затверджених постановою Головного Державного санітарного лікаря України від № 63 14.08.2001, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється. Ці норми затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України №63 від 14.08.01 та розповсюджуються на загальноосвітні навчальні заклади І, І-ІІ, І-ІІІ ступенів, спеціалізовані школи І, ІІ, ІІІ ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Таким чином, вищевказане приміщення, що перебуває на балансі відділу освіти Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області, може передаватись в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом.

Із змісту Договору оренди (п.1.1) вбачається, що орендоване приміщення за оспорюваним Договором використовуються для торгівлі непродовольчими товарами.

Отже, приміщення передано в орендне користування не для використання в навчально-виховному процесі, а тому має місце порушення ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" та ст. 63 Закону України "Про освіту".

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 р. передбачено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Прокурором доведено факт того, що оспорюваний Договір суперечить нормам чинного законодавства, а тому є правові підстави для визнання Договору оренди недійсним.

Належна до стягнення сума судового збору 2756,00грн. на підставі ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір оренди приміщення Таверівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Чутівського району Полтавської області №44, укладений 03.10.2013 між відділом освіти Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звільнити орендоване приміщення (приміщення колишнього інтернату Таверівської ЗОШ І-ІІ ступенів) площею 39,3м.кв. за адресою: с Таверівка Чутівського району Полтавської області, що було передане за договором оренди №44 від 03.102013 року, та передати вказане приміщення відділу освіти Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області по акту приймання-передачі.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь прокуратури Полтавської області (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, р/р 6160 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172 ЗКПО 02910060, код класифікації видатків бюджету-2800) судовий збір у розмірі 2756 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 19.01.2017р.

Суддя Киричук О.А.