УХВАЛА

16.01.2017Справа № 910/13062/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна"

до 1) Державної служби інтелектуальної власності України,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток"

про визнання недійсними свідоцтв України на знаки для товарів і послуг

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: Картушин Д.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України (далі-відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" (далі-відповідач-2) про:

- визнання свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № 142127, № 143035 недійсними повністю;

- зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсними повністю свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № 142127, № 143035 та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність";

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані знаки для товарів і послуг «12 ОВОЩЕЙ и трав» підлягають визнанню недійсними з підстав, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», оскільки не мають розрізняльної здатності та не набули її внаслідок використання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 04.08.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

19.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходів до забезпечення позову у даній справі, шляхом:

- заборони Державній службі інтелектуальної власності України до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передання іншим особам виключних майнових прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 142127 та № 143035, а також щодо припинення дії свідоцтв України № 142127 та № 143035 на знаки для товарів і послуг шляхом відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" від них повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність";

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" до набрання законної сили рішенням суду у даній справі повністю або частково передавати іншим особам виключні майнові права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 142127 та № 143035, а також припиняти дію свідоцтв України № 142127 та № 143035 на знаки для товарів і послуг шляхом відмови від них повністю або частково.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" про забезпечення позову задоволено. До вирішення спору у справі № 910/13062/16 по суті вжито заходи до забезпечення позову, а саме, заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" повністю або частково передавати іншим особам виключні майнові права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 142127 та № 143035; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" припиняти дію свідоцтв України № 142127 та № 143035 на знаки для товарів і послуг шляхом відмови від них повністю або частково; заборонено Державній службі інтелектуальної власності України вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передання іншим особам виключних майнових прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № 142127 та № 143035; заборонено Державній службі інтелектуальної власності України вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо припинення дії свідоцтв України № 142127 та № 143035 на знаки для товарів і послуг шляхом відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" від них повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність".

У судовому засіданні 04.08.2016 представник відповідача-2 надав заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначає, що відповідно до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг свідоцтво України № 142127 опубліковано 25.07.2011 в офіційному бюлетені «Промислова власність», свідоцтво України № 143035 було опубліковано 10.08.2011 відповідно, тобто відомості про публікацію спірних свідоцтв стали загальнодоступними з 2011 року, що свідчить про обізнаність позивача щодо реєстрації та видачі свідоцтв України №№ 142127, 143035, у зв'язку з чим просить суд застосувати у справі № 910/13062/16 строк позовної давності.

У судовому засіданні 04.08.2016 оголошувалась перерва до 29.08.2016 згідно ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 29.08.2016 представник позивача подав письмові пояснення щодо заяви про застосування позовної давності, в яких вважає, що початок спливу трирічного строку позовної давності у даній справі слід відраховувати з дати отримання позивачем вимоги про припинення порушення прав на знаки за спірними свідоцтвами, а саме, 11.04.2016.

Крім того, представник позивача надав клопотання про призначення судової експертизи, в якому просить суд призначити у даній справі судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, на вирішення експерта поставити наступні питання:

- Чи складаються знаки для товарів і послуг за свідоцтвом України № 142127 та за свідоцтвом України № 143035 лише з позначень чи даних, що є описовими при використанні зазначених у свідоцтві товарів і послуг або у зв'язку з ними?

- Чи є знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 142127, 143035 оманливими?

- Чи є знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 142127, 143035 такими, що не мають розрізняльної здатності?

Представник відповідача-1 надав відзив на позовну заяву, в яких зазначає, що позовна заява є необґрунтованою, оскільки не містить доказів того, що знаки для товарів і послуг відповідача-2 за свідоцтвами України №№ 142127, 143035 не відповідають визначеним Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» умовам надання правової охорони.

Представник відповідача-1 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що знаки для товарів і послуг « 12 ОВОЩЕЙ и трав» та « 12 ОВОЧІВ і трав» за свідоцтвами України №№ 143035, 142127 не є описовими та відповідають умовам надання правової допомоги.

У судовому засіданні 29.08.2016 оголошувалась перерва до 01.09.2016 для надання сторонам можливості ознайомитися з матеріалами справи.

30.08.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача-1 подав клопотання, в якому просить суд призначити у даній справі судову експертизу, на вирішення експерта поставити наступні питання:

- Чи є знак для товарів і послуг « 12 ОВОЩЕЙ и трав» за свідоцтвом України № 142127 таким, що не мав розрізняльної здатності, станом на 31.08.2010 - дату подання заявки № m2010 13392 на його реєстрацію?

- Чи є знак для товарів і послуг « 12 ОВОЧІВ і трав» за свідоцтвом України № 143035 таким, що не мав розрізняльної здатності, станом на 02.09.2010 - дату подання заявки № m2010 13527 на його реєстрацію?

- Чи складаються знаки для товарів і послуг « 12 ОВОЩЕЙ и трав» та « 12 ОВОЧІВ і трав» за свідоцтвами України №№ 142127, 143035 лише з позначень чи даних, що є описовими при використанні щодо зареєстрованих товарів 30 класу МКТП або у зв'язку з ними?

- Чи є знаки для товарів і послуг « 12 ОВОЩЕЙ и трав» та « 12 ОВОЧІВ і трав» за свідоцтвами України №№ 142127, 143035 оманливими для товарів 30 класу МКТП, зазначених у свідоцтвах?

У судовому засіданні 01.09.2016 представник позивача надав письмові пояснення, в яких, зазначає, що знаки для товарів і послуг « 12 ОВОЩЕЙ и трав» та « 12 ОВОЧІВ і трав» складаються виключно із описових елементів, що є підставою для відмови в наданні правової допомоги.

Представник відповідача-2 надав клопотання при призначення судової експертизи з переліком питань на вирішення експерту, а також додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що позивач на момент видачі спірних свідоцтв та отримання санітарно-епідеміологічного висновку № 05.03.02-04/66618, мав змогу дізнатися про товар, маркований позначеннями « 12 ОВОЩЕЙ и трав» та « 12 ОВОЧІВ і трав», виробництва ТОВ "Торговий дім "Любисток", у тому числі мав змогу ознайомитися з відкритим реєстром санітарно-епідеміологічних висновків, розміщеним на офіційному сайті МОЗ України, а також з відкритої бази даних «Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг» ДП «Укрпатент».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 у справі № 910/13062/16 призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності та зупинено провадження на час її проведення.

10.11.2016 матеріали справи № 910/13062/16 надійшли до Господарського суду міста Києва разом з висновком експерта № 234/16 від 04.11.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2016 поновлено провадження у даній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.12.2016 за участю представників сторін.

05.12.2016 представник позивача через відділ автоматизованого документообігу суду подав письмові пояснення щодо обставин справи, у яких просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

07.12.2016 представник відповідача-2 через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання про долучення додаткових письмових доказів, що підтверджують використання відповідачем-2 знаків для товарів та послуг за свідоцтвами України № № 142127, 143035.

Розгляд справи відкладався згідно п.п. 1-2 ст. 77 ГПК України.

16.12.2016 через відділ автоматизованого діловодства суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" подало клопотання, в додатках до якого долучено висновок експертів Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерств юстиції України № 308/16 за результатами проведення комісійного експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 16.12.2016.

У судовому засіданні 19.12.2016 представник відповідача-2 подав клопотання, в якому просив суд призначити у справі повторну судову експертизу та оплату витрат покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток".

Представник відповідача-1 надав заперечення проти висновку експерта, зокрема, просив суд не приймати у якості належного доказу висновок судової експертизи № 234/16 від 04.11.2016, обґрунтовуючи тим, що матеріали справи містять великий обсяг документів на підтвердження тривалого використання знаків відповідачем-2, який зареєстрований ще у 2005 році, і понад 10 років є виробником натуральних прянощів і приправ, при цьому, таке використання здійснювалося відповідачем-2 у значних обсягах виробництва і реалізації, про що свідчать договори, бухгалтерські довідки та оборотно-сальдові відомості.

У судовому засіданні 19.12.2016 оголошено перерву до 22.12.2016 за клопотанням сторін для ознайомлення з матеріалами справи.

20.12.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав клопотання, в якому просив суд здійснювати у справі № 910/13062/16 фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 22.12.2016 представники позивача надали письмові пояснення, в яких зазначають, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" не надало доказів на спростування відсутності у знаків розрізняльної здатності станом на дату прийняття відповідних заявок. Крім того, представники позивача надали заперечення проти клопотання про призначення повторної експертизи, оскільки наданий відповідачем-2 висновок експертів № 308/16 не спростовує та не ставить під сумнів висновки, викладені у висновку експерта № 234/16 за результатами судової експертизи.

Крім того, представники позивача надали клопотання про витребування доказів.

Розглянувши подане представниками позивача клопотання суд зазначив, що відповідно до ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: - який доказ витребовується; - обставини, що перешкоджають його наданню; - підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; - обставини, які може підтвердити цей доказ.

Оскільки відомості про реалізацію ТОВ «Юнілівер Україна» продукції з позначенням « 12 ОВОЩЕЙ и трав» на ринку України в період 2009 року по серпень 2010 року вже містяться в матеріалах справи, а щодо витребування інформації від ТОВ «Аснільсен Юкрейн», ПП «Укрпрод сервіс» та ТОВ «Впрок», то представниками позивача належним чином не обґрунтовано, що вказані суб'єкти мають у наявності витребувану інформацію, відповідно, з урахуванням дослідженого, суд відмовив у задоволенні поданого клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 у справі № 910/13062/16 призначено повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності та зупинено провадження на час її проведення.

04.01.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" надійшла заява про відвід експерта, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" просить суд відвести судового експерта Жилу Б.В.

06.01.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" подало апеляційні скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 у справі № 910/13062/16 в частині відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів, призначення повторної судової експертизи та зупинення провадження у справі.

10.01.2017 матеріали справи № 910/13062/16 надійшли до Господарського суду міста Києва разом з висновком експерта № 98 від 10.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 у справі № 910/13062/16 в частині відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів на підставі п. 2 ст. 106 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 поновлено провадження у справі № 910/13062/16, розгляд справи призначено на 16.01.2017 за участю представників сторін.

12.01.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача-2 подав письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що на даний час судовим експертом складено та подано до Господарського суду міста Києва висновок повторної судової експертизи № 98 від 10.01.2017, що виключає необхідність вирішення цього питання в порядку апеляційного оскарження.

13.01.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача-2 подав письмові пояснення, в яких зазначає, що внаслідок проведеного дослідження висновки і відповіді на поставлені судом питання, узгоджуються з іншими зібраними у справі доказами, отже висновок повторної судової експертизи № 98 від 10.01.2017 є повністю обґрунтованим.

У даному судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заяви про відвід судовому експерту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами повідомлення, а також телефонограмою, отриманою 13.01.2017 о 13 год. 30 хв. повноважним представником за довіреністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" Дрюк Н.О.

Щодо повідомлення позивача про зміну адреси для листування, поданої представником ТзОВ "Маревен Фуд Україна" 16.01.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду, відповідно до якої позивач просить здійснювати подальше листування з позивачем у справі № 910/13062/16 за адресою: 09113, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Офіцерська, буд. 1, суд відзначає наступне.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

В силу положень ст. 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, місцезнаходження позивача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

На підставі наведеного вище, враховуючи те, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи № 910/13062/16, при цьому у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, суд розцінює подане представником позивача повідомлення про зміну адреси для листування таким, що спрямоване на необґрунтоване затягування розгляду даної справи та зловживання своїми процесуальними правами.

Отже, в обґрунтування поданої заяви про відвід судовому експерту, Товариство з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" посилається на те, що судовий експерт Жила Б.В. та Картушин Д.М. (представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток") певний час працювали в одній установі, що може свідчити про узгодженість їх позицій, а також на закономірність надання Жилою Б.В. висновків на користь сторін, яких у судових справах представляє Картушин Д.М., у зв'язку з чим просить суд відвести судового експерта Жилу Б.В.

Суд, розглянувши заяву про відвід судовому експерту, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи заявника на предмет їх відповідності нормам права, вважає за необхідне подану заяву відхилити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу" (ч. 3 ст. 41 ГПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Так, відповідно до частини 4 статті 41 Господарського процесуального кодексу України, сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п'ятій і шостій статті 31 цього Кодексу.

Питання про відвід вирішується суддею, який виносить з цього приводу ухвалу (ч. 8 ст. 31 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2016 призначено у справі № 910/13062/16 повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено атестованому судовому експерту Жилі Богдану Володимировичу.

Пунктом 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5, встановлено, що строк проведення експертизи починається з робочого дня, наступного за днем надходження матеріалів до експертної установи, і закінчується у день складання висновку експерта (повідомлення про неможливість надання висновку). Якщо закінчення встановленого строку проведення експертизи припадає на неробочий день, то днем закінчення строку вважається наступний за ним робочий день.

При цьому, відповідно до частини 6 статті 31 ГПК України, відвід судового експерта може бути заявлений з таких підстав:

- експерт особисто, прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи,

- експерт є родичем осіб, які беруть участь в судовому процесі,

- з мотивів некомпетентності експерта.

Відповідно до частини 7 вищенаведеної статті ГПК України, відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у випадку, коли про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Суд відзначає, що повторна судова експертиза об'єктів інтелектуальної власності у справі № 910/13062/16 була призначена ухвалою Господарського суду міста Києва у судовому засіданні за участю представників позивача 22.12.2016, після її проведення матеріали справи № 910/13062/16 надійшли до Господарського суду міста Києва разом з висновком експерта № 98 від 10.01.2017, в той час як Товариство з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" звернулося до суду із заявою про відвід експерта 04.01.2017, тобто після початку проведення судової експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Під час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" про відвід судового експерта судом встановлено, що позивачем не наведено належних і допустимих доказів наявності обставин, що відповідно до положень господарського процесуального законодавства (ч. 6 ст. 31 ГПК України) є підставами для відводу судового експерта, зокрема, на підтвердження упередженості судового експерта Жили Б.В. при проведенні останнім повторної судової експертизи у справі № 910/13062/16, яка призначена ухвалою суду від 22.12.2016.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у судовому засіданні 29.08.2016 представник позивача надав суду клопотання про призначення судової експертизи, в якому просив призначити у справі № 910/13062/16 судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручити судовому експерту Жилі Богдану Володимировичу або Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість обставин, які зазначені у заяві про відвід судового експерта.

Статтею 7 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Згідно статті 4 Закону України "Про судову експертизу", незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються:

- процесуальним порядком призначення судового експерта;

- забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи;

- існуванням установ судових експертиз, незалежних від органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду;

- створенням необхідних умов для діяльності судового експерта, його матеріальним і соціальним забезпеченням;

- кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків;

- можливістю призначення повторної судової експертизи;

- присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи.

Зі змісту абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 23.03.2012 р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" вбачається необхідність попередження господарським судом особи, яка проводитиме судову експертизу, про відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від покладених на неї обов'язків.

Так, відповідно до пункту 6 резолютивної частини ухвали суду від 22.12.2016, якою було призначено повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності у справі № 910/130621/16 та відповідно зупинено провадження, судового експерта Жилу Б.В. згідно ст. 4 Закону України "Про судову експертизу" попереджено про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, які б свідчили про заінтересованість судового експерта Жили Б.В. в результаті розгляду справи № 910/13062/16, при цьому останній відповідно до ст. 4 Закону України "Про судову експертизу" попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України, а отже, особисто несе відповідальність за об'єктивність, повноту проведеного дослідження та правильність наданих висновків.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 33, 34, 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" про відвід судового експерта Жили Б.В. відмовити.

Суддя Бондарчук В.В.