ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" січня 2017 р.Справа № 922/4287/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "BALCО", м. Харків
про стягнення 5148,99 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №007Др-44-1216 від 29.12.2016;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "BALCО" заборгованості в сумі 5148,99 грн., з яких: 4342,48 грн. - сума основного боргу, 215,93 грн. - 3% річних та 590,58 грн. - інфляційних втрат. Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-8673 від 20.12.2012, у зв'язку з чим за березень 2015 року виникла прострочена сума заборгованості в розмірі 4342,48 грн. та відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 грудня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16 січня 2017 року о 11:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

05 січня 2017р. представник позивача через канцелярію суду надав заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. №221), відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 215,93 грн. та 590,58 грн. - інфляційних витрат та повернути ПАТ "Харківміськгаз" 1157,52 грн. судового збору. В обґрунтування підстав зменшення розміру позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач 15 грудня 2016 року сплатив частково борг на загальну суму 4342,48 грн.

Також, 12 січня 2017 року представник позивача через канцелярію суду надав заяву (вх. №911), в якій позивач відмовляється від позову та просить суд припинити провадження у справі та вирішити питання про повернення ПАТ "Харківміськгаз" судового збору.

В судовому засіданні 16.01.2017 представник позивача підтримав заяву про припинення провадження у справі, а також просив суд не розглядати заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Суд, розглянувши усне клопотання позивача про залишення без розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог, враховуючи те, що позивач користується правами передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі щодо права подання клопотання про залишення без розгляду поданих ним до суду заяв та те, що дане клопотання не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів як заявника, так і інших осіб, суд вважає за можливе залишити без розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. №221 від 05.01.2017).

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що 20.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Харківміськгаз" (надалі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "BALCО" (надалі - Споживач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-8673 (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2, 1.2.1 договору, постачальник протягом 2013 року здійснює споживачу постачання природного газу (далі - газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансованої належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку № 1 до договору.

Договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться у додатку 2 до договору. Постачання газу здійснюється у разі: підтвердження в установленому порядку оператором Єдиної газотранспортної системи України (далі - оператор) місячного обсягу газу, виділеного для забезпечення об'єктів споживача (далі - підтверджені обсяги); відсутності заборгованості у споживача перед постачальником або попередніми постачальниками за минулі періоди (або оплата відповідно до графіка погашення заборгованості) та оплати поточних платежів. Наявності у споживача комерційного вузла обліку природного газу, який відповідає вимогам правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 № 618 та узгоджений з постачальником. Постачальник забезпечує постачання газу в пункти призначення в обсягах, підтверджених оператором, де передає газ споживачу. Місячний обсяг газу в пунктах призначення не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу (п. п. 2.1, 2.2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.3, 2.4 договору).

Розрахунки за реалізацію споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Постачальник зобов'язується розміщувати інформацію про ціну газу та її складові на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації. Розрахунковий період за договором становить один місяць - з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 договору. Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого (5) числа місяця, наступного за розрахунковим. (п. п. 4.1, 4.3, 4.5, 4.5.1, 4.5.2, 4.6, 4.6.1, 4.6.2, 4.6.3 договору).

Відповідно до п. 5.3.3. Договору Споживач зобов'язується оплачувати Постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

Відповідно до п. 10.1, 10.1.1 договору, цей договір набуває чинності з дати підписання та, відповідно до ч. 3 статті 631 ЦК України, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01 січня 2013 року та діє до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін.

На виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем отримано за березень 2015р. природного газу на загальну суму 4401,31 грн., даний факт підтверджує наявний в матеріалах справи Актом приймання-передачі природного газу № ХРГ00007567 від 31 березня 2015 року на суму 4401,31 грн., який підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін (а.с. 14).

Проте, відповідач лише частково оплатив вартість отриманого природного газу у розмірі 312,00 грн.

Отже, станом на день звернення позивача з даним позовом до суду (12.12.2016) позивач зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті вартості послуг з постачання природного газу отриманого за договором №2013/ТП-ПР-8673 від 20.12.2012 за березень 2015р. становить 4342,48 грн. та позивачем також заявлено до стягнення 3% річних в сумі 215,93 грн. та 590,58 грн. - інфляційних втрат.

Згідно платіжного доручення № 854 від 15 грудня 2016 відповідачем сплачено вартість послуг з постачання природного газу отриманого за договором №2013/ТП-ПР-8673 від 20.12.2012 за березень 2015р. в сумі 4342,48 грн.

12 січня 2016 року позивач надав заяву про відмову від позову (вх. №911). Відмова від позову підписана представником позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності №007Др-47-1216 від 29.12.2016 та, згідно якої вона користується всіма правами позивача, що надані законодавством України позивачу, в тому числі має право відмовлятися від позову.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. Ця заява підписується позивачем.

До прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії, перевіряє, чи є повноваження на вчинення такої дії у представника позивача.

Дослідивши заяву про відмову від позову, суд встановив, що її підписано уповноваженим представником позивача, відповідна заява не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відмова від позову є безумовним правом позивача.

Позивач, при реалізації свого права на відмову від позову, та суд, при вирішенні питання про прийняття відмови позивача від позову, не зв'язані думкою інших учасників судового процесу.

З огляду на наведене, суд приймає відмову від позову, оскільки вважає, що ця відмова не суперечить діючому законодавству і не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За таких обставин у суду наявні правові підстави для припинення провадження у справі згідно п. 4 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо клопотання позивача про повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У зв'язку з вищевикладеним клопотання позивача про повернення судового збору не підлягає задоволенню та відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору належить покласти на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 22, 49, 78, п.4 ч. 1 ст. 80, ст.81, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову позивача від позову.

2.Провадження у справі 922/4287/16припинити .

Суддя ОСОБА_3