ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року Справа № 904/1632/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Білецької Л.М.

при секретарі судового засідання: Крицькій Я.Б.

за участі представників:

від скаржника: Саранюк В.М., представник, довіреність № 14-72 від 05.06.2015р.;

від арбітражного керуючого Козаченко В.М.: Єрмолаєв Ю.А., представник, довіреність б/н від 18.12.2016р.;

від Вільногірської міської ради: Сукач Л.О., представник, довіреність б/н від 05.01.2017р.;

представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016р. у справі № 904/1632/16

за заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до боржника Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ", м. Вільногірськ Дніпропетровської області, вул. Промислова, 17,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016р. у справі № 904/1632/16 (суддя Полєв Д.М.) припинено процедуру розпорядження майном Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ", м. Вільногірськ Дніпропетровської області, вул. Промислова, 17, ; припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Козаченка Володимира Михайловича, свідоцтво № 990 від 30.05.2013р. (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у справі № 904/1632/16 про банкрутство Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ"; визнано Комунальне підприємство "Теплові мережі м. Вільногірськ" - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 25.10.2017р.; ліквідатором Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ" призначено арбітражного керуючого Козаченко Володимира Михайловича, свідоцтво № 990 від 30.05.2013р. (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Не погодившись із зазначеною постановою, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом, обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016р. у справі № 904/1632/16 та направити справу до суду першої інстанції на стадію розпорядження майном.

Так, в апеляційний скарзі скаржник зазначає, що при прийнятті постанови місцевим господарським судом не було досліджено майнового стану боржника та обставин виникнення його неплатоспроможності. Місцевим господарським судом не враховано, що комітетом кредиторів боржника не приймалося рішення про перехід до ліквідаційної процедури, оскільки розпорядником майна не було надано комітету кредиторів аналізу фінансово-господарської діяльності боржника. Також, скаржник посилається на те, що комітетом кредиторів не було рекомендовано арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у справі, а господарським судом самостійно призначено ліквідатором арбітражного керуючого Козаченко В.М., яким не належним чином виконувалися повноваження розпорядника майна боржника, чим порушені права кредиторів.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.11.2016р. відновлено строк подання апеляційної скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 14.12.2016р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 12.01.2017р.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Ліквідатор у відзиві на апеляційні скаргу та його представник в судовому засіданні проти її задоволення заперечують, вважають оскаржувану постанову законною та обгрунтованою, прийнятою з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на закінчення процедури розпорядження майном боржника та не прийняття комітетом кредиторів рішення про перехід до наступної процедури банкрутства. Отже, господарський суд мав усі підстави для прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури у справі та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Козаченко В.М., кандидатура якого відповідає усім вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Заперечує проти задоволення апеляційної скарги і Вільногірська міська рада, яка вказує на не здійснення боржником господарської діяльності та відсутність в нього майна для погашення вимог кредиторів.

До апеляційного суду, також надійшов відзив на апеляційну скаргу від ДП «Газ України» ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", згідно з якою кредитор підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Інші учасники провадження у справі наданим їм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що неявка представників інших учасників провадження у справі не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а матеріали справи є достатніми для її розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників інших учасників провадження у справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним постанови, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника, ліквідатора та Вільногірської міської ради, судова колегія дійшла до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ" порушено 14.04.2016р. за заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича.

Ухвалою суду від 04.05.2016р. залучено Вільногірську міську раду учасником провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 07.06.16р. припинено повноваження арбітражного керуючого Сокола О.Ю., розпорядником майна Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ" призначено арбітражного керуючого Козаченка Володимира Михайловича, свідоцтво №990 від 30.05.2013р. (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвалою суду від 15.09.2016р. затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ" з вимогами наступних кредиторів:

1) Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ - 2756 грн. (1 черга), 19931724,95 грн. (4 черга), 1155003,27грн. (6 черга);

2) ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ - 16536 грн. (1 черга), 66984665,61грн. (4 черга), 2856969,30грн. (6 черга);

3) ПАТ "Юкрейніан кемікал продактс" в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат", м. Вільногірськ Дніпропетровської області - 2756грн. (1 черга), 28604763,18грн. (4 черга).

Зазначеною ухвалою призначено розгляд справи у підсумковому судовому засіданні на 29.09.2016р.

Ухвалою суду від 29.09.2016р. відкладено розгляд справи у підсумковому засіданні на 25.10.2016р. та продовжено строк процедури розпорядження майном до 25.10.2016р.

24.10.2016р. до суду надійшла заява Вільногірської міської ради Дніпропетровської області № 7-2184/0/2-16 від 24.10.2016р. про призначення арбітражного керуючого Козаченка В.М. ліквідатором банкрута.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016р. у справі № 904/1632/16 припинено процедуру розпорядження майном Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ"; припинені повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Козаченка Володимира Михайловича у справі № 904/1632/16 про банкрутство Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ"; визнано Комунальне підприємство "Теплові мережі м. Вільногірськ" - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 25.10.2017р.; ліквідатором Комунального підприємства "Теплові мережі м. Вільногірськ" призначено арбітражного керуючого Козаченко Володимира Михайловича.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість постанови господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016 року, яка і є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону від 22.12.2011р. № 4212-VI (надалі - Закон), провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону, до компетенції комітету кредиторів, зокрема належить прийняття рішення про внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника, звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону, у підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень: ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону; ухвалу про введення процедури санації та зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство; ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

За ч. 4 ст. 27 Закону, у разі якщо комітетом кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень, господарський суд протягом п'яти днів після закінчення процедури розпорядження майном боржника за наявності ознак банкрутства приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, якщо інше не передбачено цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у випадках передбачених цим Законом, господарський суд в судовому засіданні за участі сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Банкрут - боржник, неспроможність, якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом.

Виходячи з вищенаведеного, завдання підсумкового засідання суду полягає у з'ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі, виходячи з рішення та відповідного клопотання комітету кредиторів.

Отже, боржник визнається банкрутом, коли господарським судом встановлено його неспроможність відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Постанова ж господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

При цьому, слід зазначити, що господарський суд має перевірити наявність достатніх підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, встановлених Законом, не зважаючи на прийняття чи не прийняття відповідного рішення комітетом кредиторів, а саме дослідити відповідний звіт розпорядника майна, який повинен містити обґрунтований аналіз фінансово-майнового стану боржника з висновком щодо неспроможності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури, що має знайти своє відображення у тексті постанові про визнання боржника банкрутом.

Натомість зі змісту постанови господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016 року не вбачається дослідження судом фінансового становища боржника, з'ясування ознак його неплатоспроможності, підстав її виникнення, встановлення обставин можливості задоволення боржником визнаних судом вимог кредиторів лише через застосування ліквідаційної процедури та відповідно наявності достатніх підстав для визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі.

Так, господарський суд обмежився лише зазначенням у постанові про вартість основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, готової продукції та оборотних активів боржника, які згідно балансу складають 3454,00тис. грн. та наявність поточних зобов'язань, які складають 80717 тис. грн., не встановивши майнового стану боржника, зокрема наявності в нього нерухомого майна, транспортних засобів та інших товарно-матеріальних цінностей.

Також, господарським судом зазначено в постанові про зростання у боржника поточної заборгованості із податкових зобов'язань, комунальних послуг та виплат заробітної плати, але не вказано розміру такої заборгованості, періоду та підстав її виникнення, не встановлено здійснення боржником господарської діяльності та обсягу такої діяльності та її економічних результатів, кількості працюючих працівників тощо.

Окрім цього, судом першої інстанції не враховано при прийнятті оскаржуваної постанови, що боржник є комунальним підприємством та не встановлено засновника КП "Теплові мережі м. Вільногірськ", наявності на балансі майна, що належить до комунальної форми власності, правового режиму використання наявного в боржника майна, обставин повернення засновнику переданого для здійснення статутної діяльності майна та взаємозв'язку цих дій з неплатоспроможністю боржника, а також не досліджені правовстановлюючі документи боржника (статут КП "Теплові мережі м. Вільногірськ" у справі відсутній).

Апеляційний суд, також враховує, що визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі відбулось без врахування позиції комітету кредиторів боржника, до компетенції, якого і віднесено Законом прийняття такого рішення. При цьому, з матеріалів справи не вбачається ухилення комітету кредиторів від прийняття рішення про перехід до подальшої процедури банкрутства, оскільки не вирішення цього питання на час прийняття оскаржуваної постанови було обумовлено недостатністю наданої розпорядником майна інформації.

Так, матеріали справи свідчать, що реєстр вимог кредиторів у справі було затверджено ухвалою суду 15.09.2016р., а вже на 22.09.2016р. розпорядником майна були призначені збори кредиторів, які не відбулись через відсутність кредиторів, що мають не менше ніж дві треті голосів.

06.10.2016р. відбулись загальні збори кредиторів на яких обрано склад комітету та визначені його повноваження та в той же день комітетом кредиторів прийнято рішення про відкладення розгляду питання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури з підстав необхідності ознайомлення та вивчення розширеного звіту арбітражного керуючого, а також визначенням позиції щодо кандидатури арбітражного керуючого, якого буде призначено у наступній судовій процедурі.

Колегія суддів, вважає вищенаведене рішення комітету кредиторів обґрунтованим, оскільки члени комітету кредиторів мають право на одержання повної та достовірної інформації щодо фінансово-господарського стану боржника для прийняття рішення про перехід до наступної процедури банкрутства, а з протоколу зборів комітету кредиторів по справі № 904/1632/16 від 06.10.2016р. не вбачається доведення розпорядником майна комітету кредиторів такої інформації. Розпорядником майна лише доведено інформацію про відсутність пропозицій про санацію боржника та не здійснення ним господарської діяльності.

Проте, всупереч рішенню комітету кредиторів від 06.10.2016р. розпорядником майна не призначалося засідання комітету кредиторів для доведення свого звіту про фінансово-господарський стан та аналіз діяльності боржника, а подано 25.10.2016р. господарському суду клопотання про призначення його ліквідатором банкрута.

Приймаючи постанову про визнання боржника банкрутом місцевий господарський суд виходив з того, що станом на день розгляду справи комітетом кредиторів не прийнято будь-якого рішення щодо подальшої процедури банкрутства підприємства боржника, а строк процедури розпорядження майном, встановлений ст. 22 Закону закінчився 03.10.2016р.

Між тим, згідно з ч. 2 ст. 22 Закону, процедура розпорядження майном боржника може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Представник Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" був відсутній в судовому засіданні 25.10.2010р., на якому було прийнято оскаржувану постанову, але звертався до господарського суду з клопотанням про відкладення розгляду справи саме для надання можливості комітету кредиторів прийняти рішення щодо подальшої судової процедури у справі та у зв'язку з неможливістю явки представника до судового засідання.

Отже, станом на 25.10.2016р. строк процедури розпорядження майном, встановлений Законом вже було перебільшено, а місцевий господарський суд мав відкласти розгляд справи для забезпечення виконання вимог Закону та реалізації комітетом кредиторів свого права на вирішення питання щодо переходу до наступної судової процедури та призначення арбітражного керуючого, тобто оскаржувана постанова прийнята судом передчасно, без врахування позиції комітету кредиторів, який з об'єктивних причин був позбавлений права прийняти рішення про перехід до наступної судової процедури у даній справі про банкрутство та без належного дослідження обставин справи на предмет наявності достатніх підстав для визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі.

Враховуючи усе вищевикладене, слід дійти до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам процесуального закону щодо прийняття судового рішення у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі з викладенням відповідних мотивів та обставин у певному процесуальному документі, тому заперечення ліквідатора та Вільногірської міської ради проти апеляційної скарги ініціюючого кредитора є безпідставними.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що постанова про визнання КП "Теплові мережі м. Вільногірськ" банкрутом прийнята місцевим господарським судом з неповним з'ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що в силу ч. 1 ст. 104 ГПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", скасування оскаржуваної постанови та виходячи зі специфіки розгляду справ про банкрутство передачі справи на розгляд до суду першої інстанції на стадію розпорядження майном для належного з'ясування підстав для визнання боржника банкрутом та забезпечення реалізації своїх прав комітетом кредиторів боржника.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016р. у справі № 904/1632/16 - задовольнити.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 25.10.2016р. у справі № 904/1632/16 - скасувати.

Справу № 904/1632/16 передати на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області на стадію розпорядження майном.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.01.2017 року.