РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2017Справа №910/18286/16

За позовом: Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Продукти" Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 "Молоко"

про стягнення заборгованості по орендних платежах та 3% річних в сумі 347 817,87 грн та виселення з нежитлового приміщення

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продукти" Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 "Молоко"

про стягнення заборгованості по орендних платежах та 3% річних в сумі 418 963,68 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог)

Суддя Комарова О.С.

Представники сторін:

від позивача Кметик - Власенко О.В. (представник за довіреністю)

від відповідача Хасін І.Б. (представник за довіреністю)

від третьої особи Гришковець Л.І. (представник за довіреністю)

У судовому засіданні 10 січня 2017 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, 05.10.2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 29 від 28.09.2016 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Продукти" Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 "Молоко", про стягнення заборгованості по орендних платежах та виселення з нежитлового приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України у зв'язку із закінченням строку дії типового договору оренди нежитлового приміщення № 37-10 від 12.07.2010 року не звільнив займане приміщення та продовжує ним користуватись, у зв'язку з чим позивач просить суд вчинити дії стосовно виселення орендаря та стягнення заборгованості за несплату орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2016 року порушено провадження у справі № 910/18286/16 та призначено розгляд справи на 01.11.2016 року.

26 жовтня 2016 року Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" звернулося до Господарського суду міста Києва, як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продукти" Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 "Молоко" про стягнення заборгованості по орендних платежах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2016 року прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" до спільного розгляду з первісним позовом у справі №910/18286/16 та призначено розгляд справи на 01.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2016 року розгляд справи відкладено на 22.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2016 року судом, за клопотанням представників сторін, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, розгляд справи відкладено на 06.12.2016 року, прийнято до розгляду заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про збільшення позовних вимог, отже новою ціною позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору є стягнення заборгованості по орендних платежах в сумі 410 783,88 грн. та 3% річних в сумі 8179,80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року розгляд справи відкладено на 10.01.2017 року.

В судове засідання 10.01.2017 року представники сторін з'явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення по суті спору, клопотання про припинення провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення боргу підтримав, проти заяви про винесення окремої ухвали та повідомлення в прокуратуру в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України та заяви щодо позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору заперечив.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.01.2017 року проти позовних вимог заперечив та дав пояснення по суті спору, заяви про винесення окремої ухвали та повідомлення в прокуратуру, в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, припинення провадження у справі та повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору підтримав, клопотання позивача про припинення провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення боргу підтримав.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в судовому засіданні 10.01.2017 року позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, підтримав та дав пояснення по суті спору, проти заяви про винесення окремої ухвали та повідомлення в прокуратуру, в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, заяву позивача про припинення провадження у справі підтримав, проти заяви відповідача про повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору заперечив.

Розглянувши в судовому засіданні 10.01.2017 року клопотання позивача про припинення провадження в частині позовних вимог про стягнення боргу, суд вважає за необхідне його задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Позивач зазначив, що частині позовних вимог про стягнення орендної плати відсутній предмет спору, а відтак суд дійшов висновку, що клопотання позивача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволення, а провадження в цій частині - припиненню.

Також, розглянувши в судовому засіданні 10.01.2017 року подану раніше відповідачем заяву про винесення окремої ухвали та повідомлення в прокуратуру, в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України щодо перевірки наявності в діях працівників Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації складу кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 90 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Так, дослідивши зміст поданої заяви, суд відмовляє в її задоволенні, з огляду на її необґрунтованість та недоведеність, з огляду на те, що при вирішенні даного спору судом не встановлено порушення законності та недоліки в діяльності працівників Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2010 року між Голосіївською районною у м. Києві радою (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" (надалі - відповідач, орендар) було укладено типовий договір оренди нежитлового приміщення №37-10 (надалі - договір оренди), відповідно до п. 1.1. якого, на підставі розпорядження Голосіївської районної у м. Києві Ради від 17.06.2010р. № 77 п. 2.12. та ордеру № 58-10 від 12.07.2010р. орендодавець передав, а орендар приймає в користування на умовах оренди нежитлове приміщення, яке є комунальною власністю територіальної громади Голосіївського району м. Києва, що знаходиться за адресою: пр-т Науки, 43, площею 130,9 кв.м. на першому поверсі для магазину з продажу товарів продовольчої групи та супутніх товарів та розміщення кафетерію та 50,9 кв.м. у підвалі для магазину з продажу товарів продовольчої групи та супутніх товарів та розміщення кафетерію.

Підставою для припинення нарахування орендних платежів по цьому договору є акт передачі орендованого приміщення орендодавцеві. Орендна плата сплачується орендарем по день фактичної передачі приміщення по акту (п. 2.20. договору оренди).

За умовами п.3.1. договору оренди, розмір орендної плати за перший календарний місяць встановлюється в розмірі 9036,34 грн.(без ПДВ).

Розмір оренди за кожний наступний календарний місяць визначається шляхом коригування місячної орендної плати попереднього місяця на індекс інфляції за поточний місяць (п. 3.2. договору оренди).

Відповідно до п. 3.6. договору оренди, по закінченні терміну дії цього договору орендна плата та інші платежі (комунальні послуги, експлуатаційні витрати, відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки) сплачуються орендарем по день фактичного звільнення приміщення включно.

Відповідно до п.п.3.11., 3.12. договору оренди, орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцеві витрати, пов'язані з утриманням земельної ділянки. Розмір відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки, визначається згідно додатку № 2 до договору оренди. Орендар сплачує орендодавцю витрати, пов'язані з утриманням будинку.

Пунктом 5.1. договору оренди встановлено, що термін дії договору встановлюється з 12.07.2010р. до 12.06.2013р.

В п. 5.2. договору оренди визначено, що після закінчення терміну, зазначеного в п. 5.1. договір оренди припиняє свою дію. Орендар має право у встановленому порядку звернутись до орендодавця з проханням укласти договір на наступний період. В разі відмови орендодавця продовжити термін оренди, орендар повинен звільнити приміщення згідно умов п. 2.13. цього договору.

Актом прийому-передачі нежилого приміщення по проспекту Науки, 43 від 15.07.2010 року було підтверджено факт продовження користування відповідачем орендованим приміщенням (копія міститься в матеріалах справи).

У відповідності до рішення Київської міської ради від 28.10.2010 року № 183/4995 "Про окремі питання організації управління районами в м. Києві" віднесено до сфери управління районних в м. Києві державних адміністрацій, утворених відповідно до пункту 1 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2010 року № 787 "Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 "Про питання організації управління районами в місті Києві", майно підприємств, організацій та установ, які належать до комунальної власності відповідних територіальних громад районів у місті Києві та забезпечують життєдіяльність відповідної адміністративно-територіальної одиниці у сферах житлово-комунального господарства, освіти і науки, культури, фізичної культури і спорту, охорони здоров'я, без права розпорядження.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 року № 1112 "Про питання організації управління районами в місті Києві" майно комунальної власності територіальної громади Голосіївського району міста Києва передане до сфери управління Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації згідно з Додатком №1 до цього розпорядження.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)від 31.01.2011 року № 121 доручено районним в місті Києві державним адміністраціям реалізовувати окремі повноваження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), надані виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), в тому числі (відповідно до п. 1 додатку № 3) щодо управління майном, переданим в установленому порядку до сфери управління відповідної районної в місті Києві державної адміністрації.

Пунктом 5 розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 06.04.2011 року № 261 "Про забезпечення життєдіяльності Голосіївського району м. Києва у сферах управління, віднесених до повноважень Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації" Комунальне підприємство "Розрахунковий центр "Голосїїво" визначене орендодавцем майна, яке передається до сфери управління Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації.

Так, 01.06.2011 року між Комунальним підприємством Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосієво" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди № 37-10 від 12.07.2010р., у відповідності до умов якої, сторонами договору № 37-10 від 12.07.2010р. є - Комунальне підприємство Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво" (орендодавець) та ТОВ "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" (орендар).

Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.06.2011 року № 489 «Про передачу нежитлових будівель та приміщень комунальному підприємству Голосіївського району в м. Києві «Розрахунковий центр «Голосіїво» передано на баланс Комунального підприємства Голосіївського району в м. Києві «Розрахунковий центр «Голосіїво» нежитлові будівлі та приміщення комунальної власності (в тому числі нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, пр. Науки, 43 (перший поверх площею 130,9 кв.м., підвал площею 50,9 кв.м.), а згідно рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 34/6250 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» орендодавцем майна територіальної громади міста Києва визначено Голосіївську районну в м. Києві державну адміністрацію.

На підставі рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 34/6250 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва», розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 року № 121 «Про реалізацію районними у місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень», відповідно до п.п. 1.1., 1.4.7. розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.12.2011 року № 1030 «Про внесення змін до договорів оренди нежитлових приміщень територіальної громади міста Києва, що віднесені до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та перерахунок орендної плати» та п. п. 2, 3 розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.01.2012р. № 5 «про питання врегулювання розрахунків витрат на утримання нерухомого майна», між Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Комунальним підприємством Голосіївського району м. Києва «Розрахунковий центр «Голосіїво» (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" (орендар) було укладено додаткову угоду № 2 від 16.01.2012 року до договору оренди № 37-10 від 12.07.2010р., відповідно до якої п. 1.1. договору викладено в редакції, орендодавець передає, а орендар приймає в користування на умовах оренди нежитлове приміщення, яке є комунальною власністю територіальної мали міста Києва, переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться за адресою просп. Науки, 43 розташоване таким чином: на І поверсі, площею 130,9 кв.м та у підвалі,площею 50,9 кв.м. використовується для розміщення магазину з продажу товарів продовольчої групи та супутніх товарів та розміщення кафе. Доповнено договір пунктом 3.3., за змістом якого визначено, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно, в повному обсязі, незалежно від наслідків господарсько-фінансової чи іншої діяльності до 15 числа поточного місяця та перераховується на розрахунковий рахунок балансоутримувача комунального підприємства "Розрахунковий центр "Голосіїво".

В подальшому, на підставі рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 34/6250 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва», розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 року № 1112 "Про питання організації управління районами в місті Києві", розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 06.04.2011 року № 261 "Про забезпечення життєдіяльності Голосіївського району м. Києва у сферах управління, віднесених до повноважень Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації" та розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.02.2013 р. № 74 «Про питання врегулювання розрахунків витрат на утримання нерухомого майна», між Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" (орендар) було укладено додаткову угоду № 3 від 14.02.2013 року до договору оренди № 37-10 від 12.07.2010р., відповідно до якої встановлено розмір витрат, пов'язаних з утриманням нежитлового приміщення, встановлено на період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. в сумі 609,03 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, та не заперечується сторонами, майно, яке є предметом договору оренди нежитлового приміщення № 37-10 від 12.07.2010 року є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, передане до сфери управління Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації на підставі рішення Київської міської ради від 28.10.2010 року № 183/4995 «Про окремі питання організації управління районами в місті Києві» та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві».

Судом встановлено, що відповідач нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, пр. Науки, 43 (перший поверх площею 130,9 кв.м., підвал площею 50,9 кв.м.), яке є предметом договору оренди нежитлового приміщення № 37-10 від 12.07.2010 року, отримав на законних підставах у відповідності до розпорядження Голосіївської районної в м. Києві ради від 17.06.2010 року № 77 та умовами договору оренди нежитлового приміщення № 37-10 від 12.07.2010 року.

Позивачем було стверджено, що відповідачем не було своєчасно і в повному обсязі сплачено орендні платежі, витрати, пов'язані з утриманням нежитлового приміщення (експлуатаційні витрати) та не відшкодовано витрати з утримання земельної ділянки за період з 01 червня 2015 року по 31 серпня 2016 року, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість з орендної плати в сумі 341 424,53 грн., які позивач і намагається стягнути. Також, позивач просив суд виселити відповідача з нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, пр. Науки, 43 (перший поверх площею 130,9 кв.м., підвал площею 50,9 кв.м.), оскільки відповідно до п. 5.1. договору оренди, спірний договір припинив свою дію 12.06.2013р., однак відповідач станом на подання позову до суду продовжує використовувати приміщення у своїй господарській діяльності, чим порушує права та інтереси позивача.

В подальшому, позивач подав клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення орендних платежів, оскільки вказані позовні вимоги стосуються іншої юридичної особи, а саме балансоутримувача - Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва", яке судом було задоволено.

Одночасно, третя особа з самостійними вимогами подала позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" про стягнення заборгованості по орендних платежах, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, мотивуючи це тим, що відповідачем вчасно не виконано умови договору оренди нежитлового приміщення № 37-10 від 12.07.2010 року та порушено норми чинного законодавства України в частині сплати орендних платежів, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за орендне користування нежитловим приміщенням за адресою: за адресою: м. Київ, пр. Науки, 43 (перший поверх площею 130,9 кв.м., підвал площею 50,9 кв.м.), за період з 01 червня 2015 року по 15 листопада 2016 року у загальному розмірі 410 783,88 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що позивач не є належним позивачем у справі в частині позовних вимог про виселення відповідача, оскільки правом вимоги про виселення наділений виключно орендодавець - Комунальне підприємство Голосіївського району м. Києва «Розрахунковий центр «Голосіїво». Крім того, відповідач зазначає, що позивач у своєму листі від 07.12.2016 року № 100-19888 вказав, що відповідно до рішення Київської міської ради від 09.09.2010 року № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» з 31 жовтня 2010 року припинено шляхом ліквідації районні в місті Києві ради та їх виконавчі органи - районні у місті Києві державні адміністрації, а позивач не є правонаступником ліквідованих Голосіївської районної в м. Києві ради та її виконавчого органу - Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази з урахуванням клопотання позивача про припинення провадження у справі в частині стягнення орендних платежів, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними приписами ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Так, приписами ст. 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Положеннями ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За умовами ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Нормами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Відповідно до пункту 4.1. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Як вже було встановлено судом,12 липня 2010 року між Голосіївською районною у м. Києві радою (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" (надалі - відповідач, орендар) було укладено типовий договір оренди нежитлового приміщення №37-10 (надалі - договір оренди), відповідно до п. 1.1. якого, на підставі розпорядження Голосіївської районної у м. Києві Ради від 17.06.2010р. № 77 п. 2.12. та ордеру № 58-10 від 12.07.2010р. орендодавець передав, а орендар приймає в користування на умовах оренди нежитлове приміщення, яке є комунальною власністю територіальної громади Голосіївського району м. Києва, що знаходиться за адресою: пр-т Науки, 43, площею 130,9 кв.м. на першому поверсі для магазину з продажу товарів продовольчої групи та супутніх товарів та розміщення кафетерію та 50,9 кв.м. у підвалі для магазину з продажу товарів продовольчої групи та супутніх товарів та розміщення кафетерію.

Пунктом 5.1. договору оренди встановлено, що термін дії договору встановлюється з 12.07.2010р. до 12.06.2013р.

В п. 5.2. договору оренди визначено, що після закінчення терміну, зазначеного в п. 5.1. договір оренди припиняє свою дію. Орендар має право у встановленому порядку звернутись до орендодавця з проханням укласти договір на наступний період. В разі відмови орендодавця продовжити термін оренди, орендар повинен звільнити приміщення згідно умов п. 2.13. цього договору.

01.06.2011 року між Комунальним підприємством Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосієво" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди № 37-10 від 12.07.2010р., у відповідності до умов якої, сторонами договору № 37-10 від 12.07.2010р. є - Комунальне підприємство Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво" (орендодавець) та ТОВ "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" (орендар).

Також, 16.01.2012 року між Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Комунальним підприємством Голосіївського району м. Києва «Розрахунковий центр «Голосіїво» (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" (орендар) було укладено додаткову угоду № 2 від 16.01.2012 року до договору оренди № 37-10 від 12.07.2010р., відповідно до якої п. 1.1. договору викладено в редакції, орендодавець передає, а орендар приймає в користування на умовах оренди нежитлове приміщення, яке є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться за адресою просп. Науки, 43 розташоване таким чином: на І поверсі, площею 130,9 кв.м та у підвалі,площею 50,9 кв.м. використовується для розміщення магазину з продажу товарів продовольчої групи та супутніх товарів та розміщення кафе. Доповнено договір пунктом 3.3., за змістом якого визначено, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно, в повному обсязі, незалежно від наслідків господарсько-фінансової чи іншої діяльності до 15 числа поточного місяця та перераховується на розрахунковий рахунок балансоутримувача комунального підприємства "Розрахунковий центр "Голосіїво".

Крім того, 14.02.2013 року між Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" (орендар) було укладено додаткову угоду № 3 від 14.02.2013 року до договору оренди № 37-10 від 12.07.2010р., відповідно до якої встановлено розмір витрат, пов'язаних з утриманням нежитлового приміщення, встановлено на період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. в сумі 609,03 грн.

З матеріалів справи вбачається, щоАктом прийому-передачі нежилого приміщення по проспекту Науки, 43 від 15.07.2010 року було підтверджено факт продовження користування відповідачем орендованим приміщенням

За приписами ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вже було встановлено судом, зазначений вище договір оренди припинив свою дію 12.06.2013 року, а тому орендар мав звільнити об'єкт оренди (перший поверх площею 130,9 кв.м., підвал площею 50,9 кв.м.) за адресою: м. Київ, пр. Науки, 43 та повернути його орендодавцю.

У відповідності зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як передбачено чинним законодавством, з розірванням договору оренди, відповідач втрачає статус орендаря, а тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про виселення відповідача з орендованого ним об'єкту за договором та зобов'язання передати позивачу відповідний об'єкт (перший поверх площею 130,9 кв.м., підвал площею 50,9 кв.м.) за адресою: м. Київ, пр. Науки, 43 є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судом відхиляються, з огляду на те, що 16.01.2012 року між Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Комунальним підприємством Голосіївського району м. Києва «Розрахунковий центр «Голосіїво» (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продукти "Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі №228 "Молоко" (орендар) було укладено додаткову угоду № 2 від 16.01.2012 року до договору оренди № 37-10 від 12.07.2010р., відповідно до якої п. 1.1. договору викладено в редакції, орендодавець передає, а орендар приймає в користування на умовах оренди нежитлове приміщення, яке є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться за адресою просп. Науки, 43 розташоване таким чином: на І поверсі, площею 130,9 кв.м та у підвалі,площею 50,9 кв.м. використовується для розміщення магазину з продажу товарів продовольчої групи та супутніх товарів та розміщення кафе. Доповнено договір пунктом 3.3., за змістом якого визначено, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно, в повному обсязі, незалежно від наслідків господарсько-фінансової чи іншої діяльності до 15 числа поточного місяця та перераховується на розрахунковий рахунок балансоутримувача комунального підприємства "Розрахунковий центр "Голосіїво". Разом з цим, в п. IV додаткової угоди № 2 від 16.01.2012 року до договору оренди № 37-10 від 12.07.2010р. визначено, що вона є невід'ємною частиною договору, який станом на момент винесення рішення є чинним та в судовому порядку не визнаний недійсним, оскільки матеріали справи зворотного не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині виселення з нежитлового приміщення, а в частині орендної плати провадження у справі підлягає припиненню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Розглянувши позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом, третя особа з самостійними вимогами подала позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продукти" Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 "Молоко" про стягнення заборгованості по орендних платежах з відповідач, оскільки ним не було виконано умови договору оренди нежитлового приміщення № 37-10 від 12.07.2010 року та порушено норми чинного законодавства України в частині сплати орендних платежів, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за орендне користування нежитловим приміщенням за адресою: м. Київ, пр. Науки, 43 (перший поверх площею 130,9 кв.м., підвал площею 50,9 кв.м.), за період з 01 червня 2015 року по 15 листопада 2016 року у загальному розмірі 410 783,88 грн.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014р. №270/270 "Про удосконалення структури управління житлового комунальним господарством м. Києва", розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 95 від 19.02.2015р. "Про організаційно-правові заходи реорганізації комунального підприємства "Розрахунковий центр "Голосіїво", Комунальне підприємство Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво" (сторона договору оренди - балансоутримувач) знаходиться в стані реорганізації шляхом приєднання до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва". Проте, фактично всі основні дії по утриманню майна комунальної власності територіальної громади міста Києва віднесеного до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації проводить Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва", яке фактично прийняло на баланс нежитлові приміщення (копія Акту прийму-передачі від 31.05.2015року наявна в матеріалах справи), в тому числі нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, пр. Науки, 43 (перший поверх площею 130,9 кв.м., підвал площею 50,9 кв.м.).

До матеріалів позовної заяви позивачем були долучені вимоги, направлені Комунальним підприємством Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво", третьою особою з самостійними вимогами на предмет спору, відповідачу, про сплату заборгованості (№ 431-104 від 19.08.2016 року та № 434-61 від 19.08.2016 року), в яких позивач зазначив, що термін дії договору закінчився 12.06.2013 року та повідомив про продовження нарахування орендних платежів згідно п. 2.20. договору оренди.

Таким чином, Комунальне підприємство Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво" та третя особа з самостійними вимогами на предмет спору у своїх вимогах просили сплатити орендні платежі за договором з 01.06.2015 року по серпень 2016 року.

Як доказ направлення відповідачу вказаних вимог позивачем долучено до позовної заяви копії реєстрів рекомендованої кореспонденції та копії фіскальних чеків про відправлення вказаних листів відповідачу.

Відповідно до 1 ч. ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З положень п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до умов спірного договору третьою особою нараховується орендна плата, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, за період з 01 червня 2015 року по 15 листопада 2016 року, однак орендар протягом вказаного періоду орендні платежі не сплачував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 410 783,88 грн. Відповідачем доказів на спростування доводів третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надано, отже позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору про стягнення основного боргу в розмірі 410 783,88 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати орендних платежів, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

За умовами пункту 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17 грудня 2013 року № 14, сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) також не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Так, при перевірці розрахунку, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, наданого третьою особою 3% річних, судом встановлено, що розмір суми 3% річних за заявлений третьою особою період, який підлягає стягненню, визначено вірно, а тому стягненню підлягає 8179,80 грн. 3% річних.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 26, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/18286/16 за позовом Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (ЄДРЮОФОП: 37308812; адреса: 03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 42) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продукти" Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 "Молоко" (ЄДРЮОФОП: 30574217; адреса: 03028, м. Київ, пр. Науки, 43) про стягнення заборгованості по орендних платежах та виселення з нежитлового приміщення, припинити в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по орендних платежах в сумі 341 424,53 грн. та 3% річних в сумі 6393,34 грн.

2. Позовні вимоги Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в частині виселення з нежитлового приміщення задовольнити в повному обсязі.

3. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Продукти" Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 "Молоко" (ЄДРЮОФОП: 30574217; адреса: 03028, м. Київ, пр. Науки, 43) з нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, пр. Науки, 43 (перший поверх площею 130,9 кв.м, підвал площею 50,9 кв.м).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Продукти" Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 "Молоко" (ЄДРЮОФОП: 30574217; адреса: 03028, м. Київ, пр. Науки, 43) на користь Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (ЄДРЮОФОП: 37308812; адреса: 03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 42) судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень). Видати наказ.

5. Позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору задовольнити повністю.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Продукти" Членів трудового колективу державного підприємства роздрібної торгівлі № 228 "Молоко" (ЄДРЮОФОП: 30574217; адреса: 03028, м. Київ, пр. Науки, 43) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (ЄДРЮОФОП: 32375554; адреса: 03039, м. Київ, проспект Голосіївський, будинок 17-Б) основний борг в розмірі 410 783,88 грн. (чотириста десять тисяч сімсот вісімдесят три гривні 88 копійок), 3% річних в розмірі 8179,80 грн. (вісім тисяч сто сімдесят дев'ять гривень 80 копійок) та судовий збір у розмірі 6284,45 грн. (шість тисяч двісті вісімдесят чотири гривні 45 копійок). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.01.2017 року.

Суддя О.С. Комарова