РІШЕННЯ

10 січня 2017 року Справа № 913/1336/16

Провадження № 30/913/1336/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фенікс-СД, м. Вінниця

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Луганська обласна Фармація в особі Фармацевтичної фабрики, с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області

про стягнення 36062 грн. 83 коп.

Господарський суд Луганської області у складі судді Голенко І.П.

Секретар судового засідання-помічник судді Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки від 12.01.2011 № 1109 в сумі 19746 грн. 40 коп., інфляційних втрат в сумі 14901 грн. 18 коп., 3% річних в сумі 1415 грн. 25 коп.

Позивач просить заявою б/н від 20.12.2016 розглянути справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач правом на участь свого повноважного представника у судовому засіданні не скористався, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання

Відповідно до абз. 2 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 2.1 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами) в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність адресата, відмову від одержання, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду направлялись за належною адресою юридичної особи, а саме: с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області, вул. Істрашкіна, б. 31, ОСОБА_2

Вказані ухвали за заявою одержувача були направлені за адресою: 93405, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Центральний, б. 59. При цьому, вони були повернуті на адресу суду з посиланням на відсутність адресата за вказаною адресою.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами) у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю Фенікс-СД, як постачальником, та фармацевтичною фабрикою ОСОБА_1 підприємства «Луганська обласна «Фармація», як покупцем, 12.01.2011 був укладений договір поставки № 1109 (далі договір, а.с. 14-16).

Предметом даного договору (п. 1.1 договору) є правовідносини, за якими постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти та оплатити фільтраційне і лабораторне обладнання на умовах цього договору.

За положеннями п. 2.3 договору покупець зобовязується здійснити попередню 100% оплату вартості партії товару, за ціною, визначеною у рахунку, виданому постачальником.

З наданої позивачем видаткової накладної від 20.06.2014 № 164 на суму 39746 грн. 40 коп. (а.с. 18) вбачається, що продавець у повному обсязі виконав передбачені умовами договору зобовязання, а відповідач прийняв товар без зауважень та претензій.

Так, відповідач свої обовязки за договором щодо своєчасної та повної сплати вартості поставленого товару виконав частково в сумі 20000 грн. 00 коп. (а.с. 20-21), внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 19746 грн. 40 коп..

У звязку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобовязань, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно приписів ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини першої ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Позивач виконав свої зобовязання до отримання передплати.

Поставлена позивачем продукція була прийнята відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

Так, у даному випадку поставка продукції є зустрічним виконанням зобовязання.

Відповідно до ч. 2 даної статті при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

Згідно ч. 4 ст. 538 Цивільного кодексу України якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами доведено факт виконання позивачем взятих на себе за договором зобовязань на суму 39746 грн. 40 коп. та часткове виконання відповідачем зобовязань на суму 20000 грн. 00 коп.

Відповідачем доводи позивача не спростовано, належних доказів виконання зобовязань, на підставі яких заявлено позовні вимоги, не надано, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 19746 грн. 40 коп.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 19746 грн. 40 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

На підставі вказаних статей позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у сумі 1415 грн. 25 коп. за період з 27.06.2014 по 14.11.2016 та інфляційні втрати в сумі 14901 грн. 18 коп. за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року.

Перевіривши наданий розрахунок 3% річних та інфляційних втрат суд дійшов до наступного висновку.

Заявлені позивачем вимоги по стягненню 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 1413 грн. 83 коп. за визначений позивачем період (позивачем при розрахунку не було враховано 366 календарних днів в 2016 році).

Позовну вимогу про стягнення інфляційних втрат слід задовольнити повністю в сумі 14901 грн. 18 коп. за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. З відповідача підлягають стягненню заборгованість в сумі 19746 грн. 40 коп., 3 % річних в сумі 1413 грн. 83 коп. та інфляційні втрати в сумі 14901 грн. 18 коп. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладається судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1377 грн. 95 коп.

Згідно із ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фенікс-СД до ОСОБА_1 підприємства Луганська обласна Фармація в особі Фармацевтичної фабрики про стягнення 36062 грн. 83 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Луганська обласна Фармація, с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області, вул. Істрашкіна, б. 31, корп. А, код 01975442, в особі Фармацевтичної фабрики, м. Луганськ, туп. Стєпной, б. 2, код 01973288, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фенікс-СД, м. Вінниця, вул. 600-річчя, б. 21, код 23102743, заборгованість в сумі 19746 грн. 40 коп., 3 % річних в сумі 1413 грн. 83 коп., інфляційні втрати в сумі 14901 грн. 18 коп. та судовий збір в сумі 1377 грн. 95 коп. Наказ видати.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано - 13.01.2017.

Суддя І.П.Голенко

Надр. 3 прим.

1-до справи

2-позивачу рекомендованим листом з повідомленням за адресою: 21027, м. Вінниця, вул. 600річчя, 21

3 КП ЛО Фармація рекомендованим листом з повідомленням за адресою: с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області, вул. Істрашкіна, б. 31, корп. А