РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р. Справа № 918/1006/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Савченко Г.І.

судді Демянчук Ю.Г.

судді Павлюк І.Ю.

при секретарі судового засідання Соколовській О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (представник за довір. №96-16 від 20.12.2016р.)

відповідача - ОСОБА_2 (представник за довір. №1/17 від 03.01.2017р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення Господарського суду Рівненської області від 28.11.16 р. у справі №918/1006/16 (суддя Андрійчук О.В.)

за позовом Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до відповідача ОСОБА_3 автомобільних доріг у Рівненській області

про стягнення заборгованості в сумі 134 327 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 підприємство "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_3 автомобільних доріг у Рівненській області про стягнення 134 327,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 30.01.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 2, за умовами якого підрядник зобов'язався на свій власний ризик у 2013 році надати послуги по експлуатаційному утриманню та поточному ремонту автомобільних доріг загального користування за рахунок коштів державного бюджету відповідно до умов договору, а замовник - прийняти і оплатити надані послуги. Виконавець роботи, обумовлені договором, виконав, що підтверджується, зокрема актом приймання виконаних будівельних робіт на суму 134 327,00 грн. Однак замовник свої зобовязання з підписання вказаного акту та його оплати не виконав, заборгованості в розмірі 134 327,00 грн не погасив.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 28.11.2016 р. у справі №918/1006/16 у задоволенні позову Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до відповідача ОСОБА_3 автомобільних доріг у Рівненській області про стягнення заборгованості в сумі 134 327 грн. 00 коп. відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач ОСОБА_4 підприємство "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 28.11.2016 р. у справі №918/1006/16 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що про подачу відповідачем заяви про застосування перебігу строку позовної давності щодо позовних вимог, йому стало відомо з рішення, у зв'язку із чим при розгляді по суті в суді першої інстанції позивач не надав свої заперечення щодо застосування перебігу строку позовної давності. Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції невірно визначений початок перебігу строку позовної давності, а саме щодо стягнення заборгованості за виконані роботи перебіг позовної давності розпочинається з моменту виникнення у замовника зобов'язань по оплаті вартості робіт. Скаржник вважає, що зобов'язання по оплаті у замовника виникли по прийняттю робіт, тобто після підписання актів приймання КБ-2в, який був підписаний в односторонньому порядку у грудні 2014 року.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує її доводи, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у ній. Просить апеляційну скаргу задоволити, а оскаржуване рішення скасувати, та прийняти нове рішення, яким задоволити позов. Разом з тим, не заперечує, що роботи були виконані в 2013 році.

Представник відповідача заперечила доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.01.2013 року між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) укладено договір № 2 (далі - договір) /а.с. 7-9/.

За умовами п. 1.1 договору підрядник зобов'язався на свій власний ризик у 2013 році надати послуги по експлуатаційному утриманню та поточному ремонту автомобільних доріг загального користування за рахунок коштів державного бюджету відповідно до умов договору, а замовник - прийняти і оплатити надані послуги.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що підрядник повинен надати передбачені цим договором послуги, якість яких відповідає умовам П-Г.1-218-113:2009 "Технічні правила ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України", затверджених наказом Укравтодору від 01.07.2009 року № 320, та вимогам інших нормативних документів.

Згідно п. 4.1 договору замовник здійснює щомісячні розрахунки за надані послуги по мірі надходження коштів (бюджетного фінансування) на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3) за рахунок коштів державного бюджету, виділених замовнику в установленому порядку.

Відповідно до п. 4.2. договору підрядник станом на 25 число місяця готує акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) і разом з представниками замовника впродовж 2-3 днів перевіряє відповідність актів фактично виконаним обсягам та правильність розрахунків вартості робіт. Надання актів замовнику здійснюється не пізніше як за два останніх робочих дні звітного місяця, оплата послуг, наданих з недоробками і дефектами, проводиться після усунення останніх.

Замовник може здіснювати подекадно проміжні платежі за надані послуги після підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про про вартість виконаних будівельних робіт (форма №КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних нормативних докуменів, підписаних уповноваженими представниками сторін (п. 4.3 договору).

Згідно п. 4.4 договору за письмовим зверненням підрядника, розрахунки за надані послуги можуть здійснюватися замовником безпосередньо через філії підрядника, які надали послуги, що підялягають оплаті.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору строк надання послуг: січень-грудень 2013 року. Місце надання послуг: автомобільні дороги загального користування Рівненської області.

Згідно з п. 10.1. договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2012 року, а щодо фінансових зобов'язань - до повного і належного їх виконання.

За п.п. 11.1., 11.2. договору підрядник при наданні послуг з поточного ремонту автомобільних доріг по цьому договору виконує весь перелік робіт відповідно до ГБН Г.1-218-182:2011 "Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт", крім робіт, передбачених п. 6.3.6. та п. 6.4.7. Підрядник при наданні послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг по цьому договору виконує весь перелік робіт відповідно до ВБН Г.1-218-530:2006 "Класифікація робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування", крім робіт з інженерно-технічного забезпечення (п. 2.5 ВБН Г.1-218-530:2006), а також здійснює організацію та проведення вагового і габаритного контролю.

18.11.2014 року позивачем на адресу відповідача листом № 8/1684 направлено акт приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік (місяць не вказано), однак останній зі сторони відповідача підписаний не був, про що позивачем зроблено відповідну відмітку на вказаному акті /а.с. 14/.

У відповідь відповідач листом № 7/2033 від 02.12.2014 р. повідомив, що відсутні підстави для підписання наданих позивачем актів виконаних робіт форми № КБ-2в /а.с. 15/.

19.01.2015 р. ОСОБА_4 підприємство "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" направило на адресу ОСОБА_3 автомобільних доріг у Рівненській області вимогу про оплату вартості робіт на суму 1094398,00 грн. /а.с. 16/.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 318 ГК України, ст. 875 ЦК України передбачено, що за договором на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти та оплатити їх.

Предметом договору є надання позивачем послуг по експлуатаційному утриманню та поточному ремонту автомобільних доріг загального користування.

Предметом позовних вимог є стягнення з відповідача 134327,00 грн. відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік (місяць не вказано). У свою чергу, предметом (роботами та витратами) вказаного акту є охорона цеху у січні-червні 2013 року, виконавець послуги - філія "Костопільський райавтодор".

Статтею 1 Закону України "Про автомобільні договори" передбачено, що автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Автомобільні дороги поділяються, зокрема на автомобільні дороги загального користування (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про автомобільні договори").

Експлуатаційне утримання - комплекс заходів щодо технічного нагляду, догляду та утримання автомобільних доріг загального користування (Додаток Б (обов'язковий) до ВБН Г.1-218-530:2006).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. ВБН Г.1-218-530:2006 експлуатаційне утримання направлене на забезпечення споживчих властивостей автомобільних доріг - сукупності транспортно-експлуатаційних показників, що безпосередньо відповідають інтересам користувачів та чинним нормам (згідно з Законами України "Про автомобільні дороги", Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" та "Правилам дорожнього руху"). Експлуатаційне утримання автомобільних доріг - комплекс заходів щодо технічного нагляду та утримання автомобільних доріг загального користування.

Відповідно до листа Укравтодору № 1801/3/6.3.-20 від 10.08.2012 року оплата робіт по охороні цеху та комплексу дорожнього сервісу здійснюється за рахунок коштів, призначених на експлуатаційне утримання автомобільних доріг.

Як вбачається із матеріалів справи, роботи, обумовлені в акті приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік (місяць не вказано), фактично виконані позивачем, що підтверджується табелями обліку використання робочого часу за січень-червень 2013 року, загальним журналом робіт № 42, в якому містяться відомості про виконані роботи /а.с. 17-26/.

За ч. 4 ст. 882 ЦК України, п. 91 Постанови КМ України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до ч. 5 ст. 321 ГК України, ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з п. 96 Постанови КМ України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання (п. 98 Постанови КМ України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві").

Пунктом 99 Постанови КМ України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" передбачено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 4.2. договору підрядник станом на 25 число місяця готує акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) і разом з представниками замовника впродовж 2-3 днів перевіряє відповідність актів фактично виконаним обсягам та правильність розрахунків вартості робіт. Надання актів замовнику здійснюється не пізніше як за два останніх робочих дні звітного місяця, оплата послуг, наданих з недоробками і дефектами, проводиться після усунення останніх.

Згідно п. 11.3 договору послуги надаються підрядником згідно з щомісячними, попередньо виданими замовником, завданнями на виконання робіт з експлуатаційного ремонту, кошторисної документації, складеної на основі актів-дефектів, затверджених замовником, у межах ціни цього договору.

Як зазначалося вище, 18.11.2014 року позивачем на адресу відповідача направлено акт приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік (місяць не вказано), однак останній зі сторони відповідача підписаний не був, про що позивачем зроблено відповідну відмітку на вказаному акті /а.с. 13/.

Колегія суддів відзначає, що із матеріалів справи не вбачається, що відмова відповідача від підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік (місяць не вказано) є обґрунтованою. Відповідачем також не доведено, що у роботах, обумовлених у вказаному акті, виявлено недоліки, які виключають можливість їх використання.

За приписами ст. 318 ГК України, ст.ст. 837, 875 ЦК України оплаті підлягають не підписані акти виконаних робіт, а виконані на умовах договору роботи. Оскільки роботи, відображені в акті приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік (місяць не вказано), є складовою експлуатаційного утримання автомобільних доріг та фактично виконані позивачем, тому підлягають оплаті.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що роботи, відображені акті приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік (місяць не вказано), фактично виконані позивачем, а відповідач свого обов'язку з оплати виконаних робіт не виконав, колегія суддів дійшла висновку що до наявності заборгованості в розмірі 134327,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем у справі подано заяву про застосування позовної давності щодо заявлених позовних вимог /а.с. 99-101/.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 251 та 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (ст. 253 ЦК України, ч. 3 ст. 254 ЦК України ).

Як вбачається із матеріалів справи, виконання робіт, за які відповідач не провів розрахунків, виконані у січні-червні 2013 року, що підтверджується табелями обліку робочого часу та загальним журналом робіт № 42 за вказаний період.

Порядок погодження та підписання актів приймання виконаних будівельних робіт погоджено сторонами у п. 4.2. договору, з якого вбачається, що відповідний акт мав бути наданий позивачем відповідачу станом на 25 число, але не пізніше як за 2 останні робочих дні звітного місяця, та погоджений відповідачем протягом 2-3 днів.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Таким чином, акти виконаних будівельних роботах мали бути складені та погоджені на кінець січня-червня 2013 року.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що оплата за виконанні роботи відбувається щомісячно, після виконання робіт та підписання актів виконаних робіт, яким таке виконання підвереджується. Згідно п. 4.3. договору замовник може здійснювати подекадно проміжні платежі.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що строк, який обчислюється місяцями, закінчується в останній день місяця, у даному випадку (з урахуванням святкових, неробочих та вихідних днів) - 31.01.2013 року (11.02.2013 року), 28.02.2013 року (11.03.2013 року), 01.04.2013 року (11.04.2013 року), 06.05.2013 року (16.05.2013 року), 31.05.2013 року (10.06.2013 року), 01.07.2013 року (11.07.2013 року).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Колегія суддів зазначає, що момент, з яким пов'язується початок перебігу позовної давності, розпочинається з наступного дня після настання строку виконання зобов'язання або з дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (а не з дня її пред'явлення), та є єдиним для будь-якого виду зобов'язань: як основного, так і додаткових.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що перебіг позовної давності для вимог про стягнення вартості виконаних за договором робіт у січні-червні 2013 року розпочався 01.02.2013 року (12.02.2013 року), 01.02.2013 року (12.03.2013 року), 02.04.2013 року (12.04.2013 року), 07.05.2013 року (17.05.2013 року), 01.06.2013 року (11.06.2013 року), 02.07.2013 року (12.07.2013 року) і, відповідно, закінчився 01.02.2016 року (12.02.2016 року), 01.02.2016 року (12.03.2016 року), 02.04.2016 року (12.04.2016 року), 07.05.2016 року (17.05.2016 року), 01.06.2016 року (11.06.2016 року), 02.07.2016 року (12.07.2016 року).

Як вбачаєтся із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 27.09.2016 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду першої інстанції на позовній заяві.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем подано позовну заяву про стягнення заборгованості, що виникла у січні-червні 2013 року, після спливу позовної давності.

Згідно ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається із матеріалів справи, у березні 2015 року позивач звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача про стягнення 134327,00 грн, однак ухвалою суду Господарського суду Рівненської області у справі № 918/271/15 від 18.05.2015 року вказана позовна заява залишена без розгляду. Зазначена ухвала не оскаржувалася.

Відповідно до частини першої статті 265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

За змістом частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частина третя статті 264 ЦК України).

Таким чином, залишення господарським судом позову без розгляду з підстав, зазначених у ч. 1 ст. 81 ГПК України, не зупиняє перебігу позовної давності, тобто перебіг позовної давності, що розпочався до подання позову, продовжується в загальному порядку.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази часткової оплати заявленої до стягнення суми заборгованості.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні обставин, пов'язані із вчиненням відповідачем дії, що свідчать про визнання ним боргу. Позивачем також не надано суду доказів існування підстав для визнання причин пропуску позовної давності поважними.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, враховуючи вищевикладне дійшла висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 134327,00 грн., оскільки позивачем були пропущені строки позовної давності.

Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно статті 104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Також, не приймаються до уваги твердження позивача, що позивач був позбавлений можливості надати свої заперечення щодо застосування перебігу строку позовної давності, так як про подачу відповідачем заяви про застосування перебігу строку позовної давності щодо позовних вимог, йому стало відомо з рішення, оскільки як вбачається із матеріалів справи, додатковий відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить застосувати строк позовної давності, поданий 28.11.2016 р. об 11:20 год., тобто до винесення судом першої інстанції рішення. Відповідно до протоколу судового засідання Господарського суду Рівненської області від 28.11.2016 р., останнє розпочалося об 14:35 год. /а.с.102/. В протоколі зазначено про додаткові пояснення відповідача. Представник позивача був присутній в судовому засіданні 28.11.2016 р.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, місцевим господарським судом повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду, визначених ст. 104 ГПК України, не вбачається.

Витрати на судовий збір за подання апеляційної скарги в силу приписів ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача у зв`язку із відмовою у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 99,101,103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення Господарського суду Рівненської області від 28.11.16 р. у справі № 918/1006/16 залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 28.11.16 р. у справі №918/1006/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи №918/1006/16 повернути до господарського суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Павлюк І. Ю.