ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

19 січня 2017 року справа № 912/4721/16

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ "ВІНСЕР" про забезпечення позову у справі №912/4721/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНСЕР"

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "ВК і К"

про стягнення 760 937,61 грн.

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 , довіреність № б/н від 18.01.17 ;

від відповідача - участі не брали ;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНСЕР" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимогу стягнути з ОСОБА_1 підприємства "ВК і К" суму основного боргу в розмірі 675 140,79 грн., пеню в сумі 52 423,44 грн., 3 % річних у сумі 5 206,78 грн., інфляційні втрати в сумі 28 166, 60 грн.

Ухвалою від 20.12.16 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 19.01.17 об 11:00 год, від сторін витребувано необхідні для розгляду справи документи.

19.01.17 представником позивача подано заяву про забезпечення позову, прохальна частина якої викладена у наступній редакції: накласти у межах розміру позовних вимог 760 937,61 грн. та можливих судових витрат 11 414,07 грн. арешт на грошові кошти приватного підприємства "ВК і К", що знаходяться на поточному рахунку 4314 в ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_3" м. Полтава, МФО 300614.

В обгрунтування поданої заяви позивач зазначає наступне. Відповідач 12.12.16 раптово змінив керівника підприємства на ОСОБА_4, потім змінив місцезнаходження на: 49125, АДРЕСА_1.

Як зазначає позивач, з відкритих джерел йому стало відомо, що новий керівник відповідача ОСОБА_4 є професійним ліквідатором юридичних осіб. На підтвердження даного факту позивач наводить посилання на сайт youcontrol.com.ua.

Позивач зазначає, що вказані факти прямо вказують на ризик ліквідації та/або доведення до банкрутства відповідача та зазначає, що Приватне підприємство "ВК і К" продовжує порушувати умови договору поставки.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві та забороною відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В той же час, у заяві про забезпечення позову позивачем не наведено жодних доводів на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, а лише висловлене припущення щодо ймовірності виникнення обставин, які можуть призвести до невиконання у подальшому судового рішення.

У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними докази.

Оскільки позивачем не вказано конкретних обставин та не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а посилання на інтернет-ресурси з інформацією щодо професійної діяльності керівника відповідача та на зміну підприємством місцезнаходження, не є належними доказами майбутньої ліквідації підприємства в розумінні ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову. Крім того, саме лише припущення відповідача, що невжиття таких заходів забезпечення позову, як накладання арешту на майно та грошові кошти відповідача утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду не є підставою для вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", згідно якого клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. 33, 66, ч. 2 ст. 67 , 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ТОВ "ВІНСЕР" про забезпечення позову у справі №912/4721/16 відмовити.

2. Належним чином засвідчені копії ухвали направити: позивачеві (18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Кірова, б. 73/1, оф. 215 та м. Дніпропетровськ, а/с 1526); відповідачеві разом з ухвалою про порушення провадження у справі (49125, АДРЕСА_1).

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Макаренко