УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.01.2017Справа № 910/154/17

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву ТОВ "СКАЙ ВЕЙ ТРАНС 1"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТА КЕПІТАЛ"

третя особа на стороні відповідача: ПАТ "Запоріжсталь"

про стягнення боргу 15 162,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СКАЙ ВЕЙ ТРАНС 1" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТА КЕПІТАЛ" про стягнення 15 162,31 грн., втому числі 6000,00 грн. боргу, 9072,56 грн. збитків, 89,75 грн. процентів річних, а також судових витрат.

У відповідності до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України на позивача, прокурора покладено обов'язок при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно вказаних вище норм Господарського процесуального кодексу України та Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.09 р., факт надсилання відповідачам копій позовної заяви та доданих до неї документів має бути підтверджено одночасним наданням як розрахункового документа, виданого відправнику оператором поштового зв'язку (фіскальний чек, квитанція), так і опису вкладення до цього листа з відбитком поштового штемпеля та підписом оператора поштового зв'язку.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказів на підтвердження відправлення відповідачеві та третій особі копій позовної заяви б/н б/д та доданих до неї документів надані описи вкладення у цінні листи, датовані 29.11.16 р.

При цьому у вказаних описах вкладення в цінні листи від 29.11.16 р. зазначені документи, які містились в даних цінних листах, загальною кількістю предметів - 8, кількість аркушів - 10.

За результатами вивчення позовних матеріалів судом встановлено, що у переліку документів, що міститься в зазначених описах вкладення від 29.11.16 р. відсутня копія поштового відправлення розрахункових документів на адресу відповідача - списку № 3127 згрупованих поштових відправлень, копія якого додана позивачем до позовної заяви б/н б/д, поданої до суду, тобто зміст вказаних описів вкладення від 29.11.16 р. не відповідає змісту додатків до позовної заяви б/н б/д про стягнення 15162,31 грн., поданої позивачем до суду.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 4-2 ГПК України господарський суд зобов'язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов'язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід'ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, виходячи зі змісту наявних у матеріалах позовної заяви описів вкладення у цінні листи суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про надсилання на адресу відповідача та третьої особи копій всіх доданих до позовної заяви б/н б/д про стягнення 15162,31 грн. документів, що, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на розбіжності в змісті наявних документів, зазначені описи вкладення у цінні листи, датовані 29.11.16 р., із зазначенням переліку документів, не можуть бути прийняті судом як належні докази на підтвердження відправлення відповідачеві копій поданої до суду позовної заяви б/н б/д і всіх доданих до неї документів.

Інших доказів, які свідчать про надсилання відповідачеві та третій особі позовної заяви і доданих до неї документів, позивачем не надано.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Згідно ст.90 Цивільного кодексу України повне найменування юридичної особи містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Найменування юридичної особи - це її ідентифікаційна ознака. Найменування складається з двох частин: організаційно - правової форми і назви.

Всупереч вимогам п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України в поданій позовній заяві не зазначено повного найменування позивача та третьої особи на стороні відповідача, а саме зазначена скорочена назва організаційно-правової форми в їх найменуванні: ТОВ "СКАЙ ВЕЙ ТРАНС 1" та ПАТ "Запоріжсталь", а також не зазначено ідентифікаційного коду третьої особи, який забезпечує можливість ідентифікації суб'єктів господарської діяльності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

У відповідності до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п.п. 2, 6 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Суддя Селівон А.М.