ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 січня 2017 р. Справа № 918/1238/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС"

до відповідача ОСОБА_1 приватне підприємство "Спас"

про стягнення заборгованості в сумі 499 009,60 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2

від відповідача: не з"явився.

Статті 20,22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС" (надалі - Позивач або Товариство) звернулось в господарський суд Рівненської області з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства "Спас" (надалі - Відповідач або СПП "Спас") в якому просить стягнути з останнього кошти за Договором поставки № 89-33Р/ВП від 17.04.2015 року та Додатковою угодою №1 до договору поставки від 31.12.2015 року в сумі 499 009 грн. 60 коп., а саме основний борг у розмірі 182 205,01 грн., 25% річних у розмірі 49295,19 грн., пеню у розмірі 152 353,34 грн., штраф у розмірі 115 156,06 грн.

В обгрунтування позову, Позивач зазначає, що відповідно до умов Договору та Додаткової угоди, Позивач поставив товар, а Відповідач зобов"язувався прийняти та оплатити товар, однак цього зобов"язання не виконав.

До винесення рішення по справі позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с.44), в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 184053,00 грн., 25% річних у розмірі 4492,73 грн., пеню у розмірі 10165,78 грн., штраф у розмірі 55215,90 грн., всього на загальну суму 253 927,41 грн. та повернути ТОВ "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС" надмірно сплачений судовий збір в розмірі 3 676 грн. 25 коп.

Дана заява подана у відповідності до норм ГПК України, а відтак приймається судом до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, явку представника в судові засідання 06.12.16р., 20.12.2016р.,17.01.2017р. не забезпечив, проте неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи від 06.12.2016р., 16.01.2017 року, у зв"язку із хворобою.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та відзиву, з його боку, за наявними у справі матеріалами. Суд не вбачає ні підстав, ні доцільності для відкладення розгляду справи, в зв'язку з неявкою відповідача, так як ухвали суду у справі відповідач отримав і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.28 господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Крім того суд зазначає, що ст.69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. ОСОБА_2 вирішення даного спору закінчується 23.01.2017 року.

У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п"ятнадцять днів. Заяв про продовження строку розгляду справи Відповідач не подавав.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представника позивача, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому господарський суд керувався наступним.

17 квітня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС", як постачальником та сільськогосподарським приватним підприємством "Спас", як покупцем було укладено Договір поставки № 89-33Р/ВП (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого ТОВ "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС" зобовязався передати (поставити) у зумовлений строк Покупцеві засоби захисту рослин та іншу продукцію (товар), а Покупець зобов"язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2.1. Договору загальна кількість та асортимент товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення, упаковка та маркування, строк поставки і інші умови, визначаються специфікаціями (додатками до цього Договору), які є невід"ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.4.1.-4.2. Договору ціна, загальна вартість товару та строки оплати вказуються у специфікаціях.

Так, на виконання вищевказаних умов Договору, Позивачем було поставлено товар на загальну суму 150363,60 грн., що підтверджується наступним:

- специфікацією №1 до Договору від 17.04.2015 року;

- специфікацією №2 до Договору від 19.05.2015 року;

- специфікацією №3 до Договору від 28.05.2015 року;

- видаткова накладна № 271 від 30.04.2015 року на загальну суму 62806,86 грн.;

- видаткова накладна № 418 від 13.05.2015 року на загальну суму 16714,16 грн.;

- видаткова накладна № 454 від 19.05.2015 року на загальну суму 21997,78 грн.;

- видаткова накладна № 561 від 28.05.2015 року на загальну суму 48844,80 грн..

Відповідно до п. 4.4. Договору, Сторони домовились визначити грошовий еквівалент зобов'язання щодо оплати товару в іноземній валюті (в доларах США). Грошовий еквівалент зобовязання в доларах США визначається шляхом ділення загальної вартості товару згідно специфікацій в гривнях на курс продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України (МВРУ) до української гривні на дату, що передує даті укладання (підписання) сторонами відповідної специфікації. Сума в гривнях, яку Покупець повинен сплатити Постачальнику як оплата вартості товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості товару в доларах США на курс продажу долара США на МВРУ до української гривні, на дату, що передує даті фактичної оплати.

При цьому курс продажу долара США на МВРУ визначається виходячи із середнього курсу продажу долара США, опублікованого на сайті: http://fmance.Ua/ua/currency/#interbank.

Згідно із Специфікацією №1 від 09.06.2015р. Відповідач повинен був сплатити загальну вартість товару що поставляється в сумі 62806,86 грн., з умовами 100% вартості Товару до 15.10.2015р. Еквівалент вартості товару по даній специфікації був визначений по курсу гривні щодо долара США згідно п.4.4 Договору, станом на 30.04.2015р. (21,10 грн/ дол США) становив 2976,63 доларів США, станом на 13.05.2015р. (20,60 грн/ дол США) становив 811,37 доларів США.

Згідно із Специфікацією №2 від 19.05.2015р. Відповідач повинен був сплатити загальну вартість товару що поставляється в сумі 21997,78 грн, з умовами 100% вартості Товару до 15.10.2015р. Еквівалент вартості товару по даній специфікації був визначений по курсу гривні щодо долара США згідно п.4.4 Договору, станом на 19.05.2015р. (22,35 грн/ дол США) становив 984,24 доларів США.

Згідно із Специфікацією №3 від 28.05.2015р. Відповідач повинен був сплатити загальну вартість товару що поставляється в сумі 48844,80 грн, з умовами 100% вартості Товару до 15.10.2015р. Еквівалент вартості товару по даній специфікації був визначений по курсу гривні щодо долара США згідно п.4.4 Договору, станом на 28.05.2015р. (21,20 грн/ дол США) становив 2304,00 доларів США.

За переданий згідно Договору товар Відповідач оплати не здійснив.

Таким чином, сума боргу Відповідача за поставлений згідно Договору товар становить 150363,60 грн. У доларах США сума боргу становить 7076,24 дол США.

Крім того даний борг підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків станом на 31 грудня 2015 року.

Станом на момент подання позову - 14 листопада 2016 року, офіційний курс гривні до долара США згідно п.4.4 Договору збільшився на 1 і більше % по відношенню до курсу на момент підписання специфікацій та відвантаження товару та становив 25,67 грн / дол США.

Отже, сума основного боргу Відповідача за поставлений Позивачем товар згідно Договору, з врахуванням положень п. 4.4. Договору, відповідно до розрахунку, що додається до позову, станом на 14.11.2016 р., становить 184053,00 грн., що еквівалентно 7076,24 дол США. (7076,24 дол США х 25,35 грн/ дол США).

31.12.2015 року, сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, якою встановили наступні зміни:

Сторони погодились, що пункт 4.Ціна, загальна вартість, умови оплати товару, доповнити п.4.6 такого змісту:

4.6. Оплата за товар поставлений згідно договору № 89-ЗЗР/ВП від 17 квітня 2015 року здійснюється наступними платежами:

1 - до 26 вересня 2016 року - 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень 00 коп.

2- до 30 вересня 2016 року - 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень 00 коп.

3- до 31 жовтня 2016 року - 60 363,60 (шістдесят тисяч триста шістдесят три гривні) 60 коп.

Сторони погодили, що пункт 6.Відповідальність сторін, її розмір та порядок застосування, доповнити п.6.8 такого змісту:

6.8 За не виконання умов договору щодо оплати Товару до 31 жовтня 2016 року Покупець сплачує крім іншого штраф в розмірі 30% від суми заборгованості за Товар станом на 31 жовтня 2015 року.

В разі розрахунку заборгованості Покупця перед Постачальником до 31 жовтня 2016 року п.6.8 Додаткової угоди №1 від 31 грудня 2016 року, не застосовуються.

Крім цього сторони погодили внести зміни в п.8.9 пункту 8.Додатки до договору, зміни і доповнення. ОСОБА_2 дії договору, такого змісту:

8.9 Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до « 31» жовтня 2016 р., а щодо невиконаних до цього дня зобовязань та відповідальності - до повного їх виконання.

Враховуючи викладене, основна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2016 становить 184053,00 грн..

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Така ж норма встановлена і статтею 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач прийняв від Позивача і товар, і товаророзпорядчі документи на нього, однак в повній мірі не оплатив його вартості.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 184053,00 грн. заборгованості, станом на 14.11.2016 року за поставлений товар грунтується на договорі та законі, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6.4.1. Договору визначено, що у випадку порушення термінів або умов оплати Товару Покупець зобовязаний, на вимогу Постачальника, сплатити останньому пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення, а також проценти на суму прострочення згідно ст. 625 Цивільного кодексу України у розмірі 25 % річних.

Відповідно до п. 6.5. Договору Сторони домовились, що стягнення штрафних санкцій за

прострочення виконання грошових зобовязань за даним Договором не припиняється строком,

визначеним п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, і здійснюється до моменту повного

розрахунку, а строк позовної давності щодо стягнення таких санкцій, відповідно до положень ст.259 Цивільного кодексу України, продовжується до трьох років.

Відповідно до п.6.8. Додаткової угоди №1 за невиконання умов Договору щодо оплати товару до 31 жовтня 2016 року Покупець сплачує крім іншого штраф в розмірі 30% від суми заборгованості за Товар станом на 31 жовтня 2016 року. В разі розрахунку заборгованості Покупця перед Постачальником до 31 жовтня 2016 року п.6.8. Додаткової угоди №1 від 31.12.2016 року, не застосовується.

За несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати товару позивачем нараховано та заявлено до стягнення: 25% річних у розмірі 4492,73 грн., пеню у розмірі 10165,78 грн., штраф у розмірі 30%, що становить 55215,90 грн..

Відповідно до частини 1 статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частина 1 статті 216 ГК України).

У силу вимог частин 1, 2 статті 217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з частиною 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок нарахованої позивачем суми пені у розмірі 10165,78 грн., прийшов до висновку, що він є арифметично невірним і до задоволення підлягає пеня у розмірі 5069,00 грн. за період з 01.11.2016 по 06.12.2016рр..

Суд, здійснивши перерахунок штрафу та річних прийшов до висновку, що наданий позивачем розрахунок є вірним, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 25% річних у розмірі 4492,73 грн.(за період з 01.11.2016 по 06.12.2016р.), штрафу у розмірі 30%, що становить 55215,90 грн. є законними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а відповідно такими що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач довів наявність заборгованості по оплаті за товар, а відповідач вказаних обставин належними та достатніми доказами не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі статті 7 Закону України "Про судовий збір", у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог, Позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір від суми зменшення, а саме в розмірі 3676,23 грн.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України на Відповідача покладається судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства "Спас" (35408, Рівненська обл., Гощанський район, с.Симонів, вул. Вишнева,11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 75, ) суму основного боргу у розмірі 184053,00 грн., 25% річних у розмірі 4492,73 грн., пеню у розмірі 5069,00 грн., штраф у розмірі 55215,90 грн., та 3732,46 грн. судового збору.

3. Відмовити в позові в частині вимог про стягнення 5096,78 грн. пені.

4.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗАХІД АГРОБІЗНЕС" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 75, ) з Державного бюджету України 3676,23 (три тисячі шістьсот сімдесят шість) грн. 23 коп. судового збору, перерахованого платіжним дорученням №5095 від 15 листопада 2016 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 918/1238/16, про що постановити ухвалу.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 20 січня 2017 року.

Суддя Марач В.В.