Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" січня 2017 р. Справа № 906/1113/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність №1/11 від 30.11.16.)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Житомирській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корал" Довбиський фарфоровий завод" (смт. Довбиш Баранівського району)

про стягнення 1700988,88 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача 1700988,88 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок засмічення земельної ділянки.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав, заперечив причетність відповідача до забруднення орендованих земельних ділянок та просив застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин (а.с.43).

Представник позивача у судове засідання не з'явився. До суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання, оскільки позивачем не вказано підстав необхідності у відкладенні розгляду справи, представник позивача не з'явився в судове засідання повторно, передбачений законом двохмісячний строк розгляду справи сплинув, представник відповідача заперечує проти клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, який подано до суду 20.12.16.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов'язковою не визнавалась, господарський суд вважає, що неявка позивача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.09.13 Державною екологічною інспекцією у Житомирській області спільно з співробітниками УБОЗ УМВС України в Житомирської області проведено обстеження двох земельних ділянок площею 2825.1 м2 та 992,2 м2., які розташовані на території Стрибіжської сільської ради біля відпрацьованого кар'єру Грузливецького родовища пегматитів.

За результатами обстеження складено Акт обстеження, в якому зафіксовано, що на двох земельних ділянках виявлено факт розміщення відходів у вигляді глини зіпсованої, забрудненої із вмістом бою плиток керамічних глазурованих та відходів у вигляді поліетиленової плівки та пластмасової тари. Перша земельна ділянка площею 2825,1 м2 розташована між північним краєм відпрацьованого Грузливецького родовища пегматитів та дорогою на село Грузливець і відвалом розкритих порід та на висоті 600 метрів від с. Грузливець. Частина із зазначених відходів знаходиться безпосередньо у відпрацьованому родовищі. Друга земельна ділянка площею 992.2 м2 розташована на відстані 10 метрів від північного краю відпрацьованого Грузливецького родовища пегматитів безпосередньо біля польової дороги на село Грузливець (а.с.21).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 06.05.2005 року, орендарем земельної ділянки для розробки Грузливецького родовища пегматитів, яка знаходиться на території Стрибізької сільської ради за межами села Грузливець Червоноармійського району. Житомирської області загальною площею 2.0 га., в тому числі: кар'єр - 1.4 га. та відвали - 0.6 га. є ТОВ "Корал"Довбишський фарфоровий завод" , з терміном дії договору 49 років (а.с.16).

Пунктом 14 цього договору зазначено, що ТОВ "Корап"Довбишський фарфоровий завод'" використовувати земельну ділянку виключно за цільовим призначенням (виробничі потреби) з додержанням вимог природоохоронного законодавства України.

ТОВ "Корал"Довбишський фарфоровий завод" здійснює виробничу діяльність відповідно до Код КВЕД 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну; Код КВЕД 08.99 Добування інших корисних копалин та розроблення кар'єрів, н. в. і. у. (основний); Код КВЕД 23.41 Виробництво господарських і декоративних керамічних виробів; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Тобто на земельної ділянки для розробки Грузливецького родовища пегматитів, яка знаходиться на території Стрибізької сільської ради за межами села Грузливець Червоноармійського району Житомирської області загальною площею 2,0 га., в тому числі: кар'єр - 1.4 га. та відвали - 0.6 га. користувачем якої є ТОВ "Кораіл" Довбишський фарфоровий завод" виявлено факт розміщення відходів у вигляді глини зіпсованої, забрудненої із вмістом бою плиток керамічних глазурованих та відходів у вигляді поліетиленової плівки та пластмасової тари площами 2825.1 м2 та 992.2 м2, що є підтвердженням того, що засмічення здійснювалось заме відповідачем.

Постанова Державної екологічної інспекції у Житомирській області про накладення адміністративного стягнення № 04137 від 23.10.2013 року виконана відповідачем шляхом сплати штрафу в розмірі 900,00грн. (а.с.13,14).

Підставою для звернення з даним позовом до суду є дії відповідача, що призвели до засмічення земельних ділянок площею 992,2 м2. та 2825.1 м2 що є грубим порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища та поводження з відходами. Загальна сума завданих державі збитків склала 1700988.88 грн.

Згідно Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також розроблюваними відповідно до нього земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством (стаття 2 Закону).

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Нормативними документами, які визначають процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів, є, зокрема, Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877 (далі - Закон № 877) і Порядок організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затверджений наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 № 464, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 15.01.2009 за № 18/16034 (далі Порядок).

Законом № 877 передбачено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, органів місцевого самоврядування, інших органів в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Статтею 17 Закону України "Про відходи" визначено обов'язки суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, відповідно до яких вони зобов'язані не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів; відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров'ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про відходи" на кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів.

Згідно вимог ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі при використанні земельних ділянок зобов'язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

У відповідності до ст. 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, а також забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям.

Проведеною Державною екологічною інспекцією у Житомирській області перевіркою відповідно до ст.ст. 6,7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено та в акті зафіксовано що відповідач здійснював розміщення відходів на відкритій земельній ділянці, що призвело до забруднення земельної ділянки.

За результатами обстеження спеціалістами Державної екологічної інспекції у Житомирській області проведено розрахунок розміру завданих державі збитків зумовлених забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, що складає 1700988,88грн. Вказана шкода на даний час є невідшкодованою.

Відповідно до ст.ст.13,14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси є об'єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних питаннях, що виникають в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів є Міністерство екології та природних ресурсів України га його органи на місцях, а саме Державна екологічна інспекція у Житомирській області, яка в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища на території області.

Відповідно до ст.ст. 46. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, стягуються до місцевих бюджетів, при яких створено фонди охорони довкілля, і спрямовуються на виконання робіт по відтворенню, підтриманню цих ресурсів у належному стані.

Згідно ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст.56 Закону України "Про охорону земель" шкода, заподіяна навколишньому природному середовищу внаслідок протиправних дій відповідача, в т.ч. порушенням законодавства Укриши про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному об'ємі.

Відповідно до ст. 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави.

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ) ландшафти та інші природні комплекси, (ст. 5 Закону України 'Про охорону навколишнього природного середовища").

З викладеного господарський суд приходить до висновку, що позов є підставним.

Відповідач позов не визнав та просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, Акт обстеження орендованих відповідачем забруднених земельних ділянок складений 04.09.13. На підставі вказаного Акта був здійснений розрахунок розміру шкоди, зумовленої засміченням відповідачем двох земельних ділянок. З дня складання Акту позивач мав право звернутися з даним позовом до суду.

Момент виявлення порушення є початком перебігу строку позовної давності у таких спорах, що кореспондується з положеннями ч.1 ст.261 ЦК України. Такої ж правової позиції дотримується Верховний суд України, яка викладена у Постанові від 18.11.15 по справі №917/2579/14 про стягнення збитків за порушення природоохоронного законодавства.

Приписами ст. 257 ЦК України унормовано, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, 3-х річний строк позовної давності щодо вимоги позивача про стягнення 1700988,88 грн за Актом обстеження від 04.09.13, сплинув 04.09.16.

Позивач звернувся з даним позовом до суду 15.11.16 , за межами трирічного строку позовної давності звернення до суду для захисту своїх порушених прав, тобто з пропуском строку позовної давності, що згідно заяви відповідача є підставою для відмови у позові.

Господарським судом не встановлено поважних причин пропуску позовної давності.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2 - позивачу (рек)