донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

17.01.2017 справа №905/1570/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: за участю представників: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, довіреність №01/44-947Д від 21.12.2016р. ОСОБА_5, довіреність №10/44/20 від 14.12.2016р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Енергоринок, м.Київ
на рішення господарського суду Донецької області
від20.09.2016р. (повний текст підписано 21.09.2016р.)
у справі№905/1570/16 (головуючий суддя О.В.Кротінова, судді О.О.Уханьова, А.М.Осадча)
за позовом Державного підприємства Енергоринок, м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі, м.Краматорськ Донецької області
про стягнення 306785124,80грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство Енергоринок, м.Київ, позивач звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі, м.Краматорськ Донецької області про стягнення 306785124,80грн., які складаються з 276835633,65грн. основного боргу, 23129144,65грн. пені, 4852755,67грн. інфляційних, 1690755,20грн. 3% річних та 276835,63грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.09.2016р. (повний текст підписано 21.09.2016р.) у справі №905/1570/16 позовні вимоги Державного підприємства Енергоринок задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі 212774128,61грн., у тому числі 206952194,16грн. основного боргу, 2312914,46грн. пені, 1541429,16грн. інфляційних, 1690755,20грн. 3% річних, 276835,63грн. штрафу. Провадження по справі в частині стягнення 69675346,57грн. суми основного боргу припинено.

Рішення суду мотивоване порушенням відповідачем умов договору купівлі продажу електроенергії №3743/02 від 20.12.2006р. в частині здійснення своєчасних та повних розрахунків за придбану протягом жовтня - грудня 2015р. електричну енергію, а також наявністю недоліків у розрахунках позивача. Водночас, відносно визначення стягуваної суми пені судом застосовано зменшення її розміру на 90% внаслідок задоволення відповідного клопотання відповідача.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Державне підприємство Енергоринок звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині зменшення інфляційних та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення інфляційних в розмірі 4852755,67грн.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Підставами для скасування рішення господарського суду Донецької області апелянт зазначає порушення судом вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) щодо визначення періоду для нарахування інфляційних та неврахування судом рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді справ, викладених в листі Верховного Суду України №62-97 від 03.04.1997р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. (головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Татенко В.М.) у справі №905/1570/16 було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 22.11.2016р.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Татенко В.М., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Попков Д.О.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строк розгляду апеляційної скарги.

Через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією розглянуто та долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 22.11.2016р. представник Державного підприємства Енергоринок підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

У звязку з задоволенням клопотання відповідача, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 17.01.2017р.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Попкова Д.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Радіонова О.О.

Від відповідача через канцелярію суду надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, які судовою колегією розглянуті та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 17.01.2017р. представник відповідача зазначив, що рішення господарського суду Донецької області є законним та обґрунтованим, у звязку з чим просив його залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Додатково на підтвердження зазначеної позиції послався на наявність постанови Вищого господарського суду по аналогічній справі.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу та доповнення до нього, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

20.12.2006р. між Державним підприємством Енергоринок (далі ДПЕ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сервіс-Інвест (нині Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі) (далі ЕК) був укладений договір №3743/02 (далі договір).

Згідно п.2.1 договору, ДПЕ зобовязується продавати, а ЕК зобовязується купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов даного договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що сторони визнають свої зобовязання за договором між членами оптового ринку електричної енергії України (далі - ДЧОРЕ) і додатками до ДЧОРЕ, що є його невідємними частинами, та керуються його положеннями при виконанні цього договору.

Пунктом 3.2 сторони узгодили, що ДПЕ продає, а ЕК купує електричну енергію в точках поставки на межі балансової належності електричних мереж, що визначені в акті розмежування балансової належності електричних мереж і експлуатаційної відповідальності (додаток №4 до цього договору) в обсягах, які визначаються згідно з розділом 4 договору. Точки обліку електричної енергії наведені у додатку №1 до договору Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку. Право власності на електричну енергію, яка постачається за цим договором, переходить від ДПЕ до ЕК в момент передачі електричної енергії в точках поставки.

За змістом п.3.5, вартість електроенергії, купленої ЕК у ДПЕ у розрахунковому місяці, визначається у відповідності до Правил оптового ринку електричної енергії (далі Правил ОРЕ) за середньозваженою ціною та фактичними обсягами отриманої ЕК електроенергії.

Умови визначення обсягів купівлі-продажу електроенергії визначені розділом 4 договору. Так, фактичні дані про обсяги проданої електричної енергії відображаються в актах купівлі-продажу електроенергії. Крім того, передбачена можливість коригування платежу ЕК з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок), дотацій у зв'язку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України.

Приписами п.6.2 передбачено, що перерахування коштів ЕК за куплену у ДПЕ електроенергію здійснюються кожного банківського дня розрахункового місяця з урахуванням умов пункту 6.3 і зараховується сторонами як оплата за електричну енергію, куплену ЕК у ДПЕ у цьому місяці з урахуванням умов п.6.4 та п.6.5 цього договору та окремих рішень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 6.3 договору, 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця ДПЕ перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ, як оплата ЕК електричної енергії, купленої за першу, другу та третю декаду місяця відповідно. Розмір оплати ЕК за першу декаду визначається шляхом множення 30% замовленого місячного споживання електроенергії і відповідно за другу декаду - 30% та за третю декаду - 40% на прогнозну оптову ринкову ціну, затверджену постановою НКРЕ з урахуванням суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно постанови НКРЕ, що встановлює суму дотацій, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у зв'язку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. В залежності від структури споживання ЕК вказані відсотки можуть бути змінені за домовленістю сторін. У цьому випадку ЕК надає до ДПЕ письмове підтвердження своєї структури споживання. В разі здійснення корегування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії, розмір оплати за третю декаду визначається відповідно до п. 4.15.1 цього договору.

Згідно з п.6.4, остаточний розрахунок за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з поточних або інших (крім поточного із спеціальним режимом використання) рахунків ЕК. У цьому випадку ЕК зобовязана обовязково вказати призначення платежу.

Сума, яка була сплачена ЕК понад повну поточну оплату вартості електричної енергії за розрахунковий місяць (з урахуванням п.6.4 цього договору), зараховується сторонами як погашення заборгованості ЕК перед ДПЕ за минулі періоди (починаючи з заборгованості з найдавнішім терміном виникнення) з урахуванням ПДВ, якщо інше не передбачено договором про реструктуризацію заборгованості між ДПЕ та ЕК. У випадку відсутності простроченої заборгованості, сума, яка була сплачена ЕК в розрахунковому місяці понад повну поточну оплату вартості електричної енергії за розрахунковий місяць, зараховується, за згодою сторін, як авансовий платіж на наступний розрахунковий період або як платіж згідно з письмовим повідомленням ЕК відповідно до договору реструктуризації заборгованості між ДПЕ та ЕК (п.6.5).

Договір укладено на термін з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила письмово про намір розірвати цей договір за один місяць до дати закінчення строку його дії (п.11.6).

На виконання умов договору в період жовтень-грудень 2015р. сторонами підписано акти купівлі-продажу електроенергії на загальну суму ,90грн., зокрема: у жовтні 2015р. на суму 862296012,26грн.; у листопаді 2015р. на суму 785965838,72грн.; у грудні 2015р. на суму 816845968,92грн. Крім того, сторонами складено акт корегування б/н від 12.02.2016р. до акту купівлі-продажу електроенергії за жовтень 2015р. на виконання постанови НКРЕКП №169 від 12.02.2016р., яким скориговано вартість спожитої електроенергії у жовтні 2015р. в сторону збільшення на суму 11716,91 грн.

Несвоєчасна та неповна оплата Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі отриманої електроенергії стала підставою звернення Державного підприємства Енергоринок з відповідним позовом до суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.275 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів купівлі-продажу електроенергії, Державне підприємство Енергоринок поставило Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі за період жовтень-грудень 2015р. електричну енергію на загальну суму ,90грн. Крім того, актом корегування б/н від 12.02.2016р. до акту купівлі-продажу електроенергії за жовтень 2015р. скориговано вартість спожитої електроенергії у жовтні 2015р. в сторону збільшення на суму 11716,91грн.

Відповідно до ч.6, 7 ст.276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Пунктом 6.4 договору сторони узгодили, що остаточний розрахунок за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з поточних або інших (крім поточного із спеціальним режимом використання) рахунків ЕК. У цьому випадку ЕК зобовязана обовязково вказати призначення платежу.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Враховуючи приписи п.6.4 договору, остаточний розрахунок за отриману електроенергію повинен бути здійснений не пізніше: за жовтень 2015р. на суму 862296012,26грн. - 14.11.2015р.; за листопад 2015р. на суму 785965838,72грн. - 14.12.2015р.; за грудень 2015р. на суму 816845968,92грн. - 14.01.2016р.

При цьому, на підставі аналізу п.4.9, 4.13, 6.2 договору, господарський суд Донецької області вірно зазначив, що обовязок відповідача з оплати вартості спожитої електроенергії, обсяги якої відображено в акті корегування б/н від 12.02.2016р. до акту купівлі-продажу електроенергії за жовтень 2015р., у загальній сумі 11716,91грн., виник з 12.02.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі отримана електроенергія була оплачена лише частково.

Так, виходячи з даних позовної заяви, відповідачем до порушення провадження по справі була здійснена оплата за поставлену електроенергію частково за жовтень 2015р. (733841895,87грн.), за листопад 2015р. (785965838,72грн.) та частково за грудень 2015р. (668476168,57грн.) на загальну суму ,16грн.

Крім того, як свідчать матеріали справи та не спростовано позивачем, у березні 2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі частково погашено заборгованість за зобовязаннями жовтня 2015р. у розмірі 208092,92грн. Враховуючи факт оплати зазначеної суми до порушення провадження по справі, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні докази здійснення відповідачем погашення суми боргу за зобовязаннями жовтня 2015р. у розмірі 68785000,00грн. (зокрема, акт звірки розрахунків, виписка по рахунку, довідка по розрахунках тощо) вже після звернення Державного підприємства Енергоринок з позовом до суду, що не заперечується позивачем.

До того ж, як свідчать наявні в матеріалах справи виписки по рахунках, оплата електроенергії, спожитої у серпні 2016р., була здійснена понад загальну вартість, куповану у цьому місяці, сума переплати становить 890346,57грн. і відповідно до п.6.5 договору №3743/02 від 20.12.2006р. підлягає зарахуванню як погашення заборгованості за жовтень 2015р.

Внаслідок вищевикладеного, розмір основного зобовязання відповідача у межах спірних правовідносин зменшився та становить за зобовязанням жовтня 2015р. 58582393,81грн.

На підставі п.1-1 ст.80 ГПК України провадження по справі в частині стягнення 69675346,57грн. підлягає припиненню з огляду на те, що погашення заборгованості в зазначеному розмірі відбулося після звернення Державного підприємства Енергоринок із позовом до суду.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 206952194,16грн., зокрема: за зобовязанням жовтня 2015р. у розмірі 58582393,81грн. та за зобовязанням грудня 2015р. у розмірі 148369800,35грн. Крім того, наявність заборгованості у зазначеному розмірі сторонами не оспорюється.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України, Державне підприємство Енергоринок просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі 3% річних в розмірі 1690755,20грн. за загальний період з 15.11.2015р. до 01.03.2016р. (тобто, фактично по 29.02.2016р.) та інфляційні в розмірі 4852755,67грн. за загальний період з 15.11.2015р. до 01.03.2016р. (тобто, фактично по 29.02.2016р.). Нарахуння здійснені за зобовязаннями жовтня 2015р. на суму 128465833,30грн. та за зобовязаннями грудня 2015р. на суму 148369800,35грн.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, здійснений судом першої інстанції, судова колегія зазначає, що він є арифметично вірним, стягненню з відповідача підлягають 3% річних у загальній сумі 1690755,20грн., нараховані за період з 15.11.2015р. по 29.02.2016р. за зобов'язаннями жовтня 2015р. на суму 128465833,30грн. та за період з 15.01.2016р. по 29.02.2016р. за зобов'язаннями грудня 2015р. на суму 148369800,35грн.

Внаслідок перевірки розрахунку інфляційних, здійсненого позивачем, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в ньому недоліків. Здійснивши власний розрахунок, господарський суд Донецької області зазначив про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних в розмірі 1541429,16грн. Розрахунок здійснений за зобовязаннями жовтня 2015р. за період з грудня 2015р. по лютий 2016р. та за зобовязаннями грудня 2015р. за період лютий 2016р. (мала місце дефляція).

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про порушення судом вимог ч.2 ст.625 ЦК України щодо визначення періоду нарахування інфляційних та неврахування судом рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді справ, викладених в листі Верховного Суду України №62-97 від 03.04.1997р. З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

З огляду на це, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що здійснений судом першої інстанції розрахунок інфляційних є арифметично вірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Приведення апелянтом певних цитат з постанови Вищого господарського суду України з приводу питання нарахування інфляційних не може ототожнюватися із наявністю визначених ст.104 ГПК України підстав для зміни чи скасування рішення, що переглядається, адже за змістом ст.ст.4, 82 цього Кодексу суд жодною мірою не пов'язаний/не обмежений при прийнятті рішення такими формулювання касаційного суду. Крім того, за приписами ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Крім 3% річних та інфляційних Державне підприємство Енергоринок просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі 23129144,65грн. пені та 276835,63грн. штрафу.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з умовами п. 7.3.2 договору (в редакції додаткової угоди №4683/01 від 30.04.2008р.) в разі несплати ЕК за куплену в ДПЕ електроенергію у терміни, встановлені п.6.4 цього договору, з 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, ДПЕ має право нараховувати пеню ЕК у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягнути штраф у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу, з яким погодився суд першої інстанції, Донецький апеляційний господарський суд зазначає про його обґрунтованість. Так, розмір нарахованої пені становить 23129144,65грн., зокрема за зобовязаннями жовтня 2015р. за період з 20.11.2015р. по 29.02.2016р., за зобовязаннями грудня 2015р. за період з 20.01.2016р. по 29.02.2016р. (розрахунок здійснений з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє не день прострочення). Обґрунтований розмір штрафу у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за зобовязаннями жовтня 2015р. та грудня 2015р. становить 276835,63грн.

Водночас, відносно визначення стягуваної суми пені судом було застосовано зменшення її розміру на 90% внаслідок задоволення відповідного клопотання відповідача (до 2312914,46грн). З цього приводу апеляційний суд наголошує на такому.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України суд як орган державної влади управнений діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, право суду при прийнятті рішення на зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, передбачено п.3 ч.1 ст.83 ГПК України.

Втім, означена процесуальна норма реалізується судом в контексті дотримання ним норм ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України, які вимагають дослідження та встановлення наступних обставин: ступінь виконання зобов'язань боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; наявність збитків внаслідок невиконання зобов'язань та співвідношення розміру збитків із розміром стягуваних штрафних санкцій.

В якості обставин для зменшення розміру стягуваної пені відповідач посилається на скрутне фінансове становище підприємства, наявність форс мажорних обставин, проведення антитерористичної операції та зазначає наступне: розмір пені є надмірно великим та таким, що не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності; прострочення оплат відповідачем є наслідком несвоєчасної сплати споживачами заборгованості за електричну енергію; відповідач вживає заходів щодо погашення існуючої заборгованості; стягнення пені в заявленому позивачем розмірі призведе до порушення нормального функціонування відповідача, невиплати заробітної плати працівникам підприємства, неможливості виконання поточних та позапланових ремонтів електромереж, оновлення матеріальної бази та, як наслідок цього, виникнення додаткових пошкоджень, аварій, втрат.

На підтвердження зазначеного відповідачем надані наступні документи: довідка про розшифровку дебіторської заборгованості по споживачам Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі за 2015р.; довідка про розшифровку дебіторської заборгованості по споживачам Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі за 4 місяця 2016р.; звіт про розрахунки за спожиту електричну енергію за квітень 2016р.; порівняльний аналіз основних показників діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі з постачання електроенергії; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015р.

Оцінивши надані документи, систематичне погашення суми основного боргу, загальний розмір нарахованих сум у відповідності до ст.625 ЦК України, судова колегія дійшла висновку, що заявлена сума пені цілком правомірно може бути зменшена. У свою чергу, визначення розміру такого зменшення є дискреційним повноваженням місцевого суду, а отже, оцінка саме розміру зменшення, а не наявності відповідних підстав для застосування зменшення в принципі, з боку апеляційного суду не може здійснюватися в контексті відповідності чи невідповідності нормам матеріального чи процесуального права у розумінні ст.104 ГПК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу на 90% від заявленої суми.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 20.09.2016р. (повний текст підписано 21.09.2016р.) у справі №905/1570/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Енергоринок, м.Київ на рішення господарського суду Донецької області від 20.09.2016р. (повний текст підписано 21.09.2016р.) у справі №905/1570/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 20.09.2016р. (повний текст підписано 21.09.2016р.) у справі №905/1570/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді: Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано 6 примірників: 1 позивачу; 2 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСДО