ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" січня 2017 р.Справа № 916/2858/16

Позивач: Департамент комунальної власності Одеської міської ради

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

Про: розірвання договору оренди, виселення та стягнення 50476,44 грн.

Суддя Демешин О. А.

В судове засідання з'явились представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі - позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом та заявою про зменшення позовних вимог до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) яким просить суд: розірвати договір оренди нежитлового приміщення № 171/73 від 30.11.2011 року, укладений між сторонами справи; виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з нежитлових одноповерхових будівель літ. «Л», загальною площею 255,6 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2; стягнути заборгованість з орендної плати в сумі 43139,24 грн., пеню в сумі 7337,20 грн.

Відповідач відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до положення „Про Департамент комунальної власності Одеської міської ради", яке затверджено рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2752-VI Департамент комунальної власності Одеської міської ради є правонаступником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради і є виконавчим органом Одеської міської ради. Основним завданням Департаменту є управління комунальною власністю, забезпечення надходження коштів до бюджету міста за рахунок ефективного обліку, використання, збереження майна територіальної громади.

Відповідачу - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (Орендар) згідно з договором оренди № 171/73 від 30.11.2011 року укладеним з Позивачем - Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець), надано в строкове платне користування об'єкт комунальної власності - нежитлові одноповерхові будівлі літ. „Л", загальною площею 255,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, строком до 30.10.2014 року.

Відповідно до Договору нежитлові приміщення надавались Орендарю для розміщення столярного виробництва та розрахунком до договору було встановлено ставку орендної плати відповідно до профілю використання орендованого майна з урахуванням експертної оцінки.

Договором оренди (п.п. 2.1., 2.2) встановлено визначення та корегування щомісячної орендної плати з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 вищевказаного закону та ст. 764 Цивільного кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим та той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Враховуючи відсутність письмових заперечень щодо продовження строку дії договору, договір оренди № 171/73 від 30.11.2011 р. було пролонговано автоматично.

Згідно п. 2.2, п. 2.4 Договору, ст. 762 ЦК України, ч. 3 ст. 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", відповідач зобов'язаний сплачувати встановлену орендну плату своєчасно та у повному обсязі.

Відповідно до ст. 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" істотною умовою договору, зокрема, є орендна плата з урахуванням її індексації.

Проте Відповідач не виконав вказаних вимог та не сплачував орендну плату у повному обсязі. Станом на 04.01.2017 р. у Відповідача існує заборгованість перед Позивачем у розмірі 43139,24 грн.

При цьому, суд враховує, що сума коштів сплачена Відповідачем 19.01.2015 р. була зарахована Позивачем в рахунок погашення заборгованості за листопад 2014 p., сума коштів сплачена Відповідачем 20.02.2015 р. була зарахована в рахунок погашення заборгованості за грудень 2014 p., сума коштів сплачена Відповідачем 16.03.2015 р. була зарахована в рахунок погашення заборгованості за січень 2015 p., сума коштів сплачена Відповідачем 17.04.2015 р. була зарахована в рахунок погашення заборгованості за лютий 2015 р.

З 17.04.2015 р. до 26.06.2015 р. орендні платежі Відповідачем не вносилися.

06.10.2015 р. та 07.10.2015 р. Відповідачем було повністю погашено заборгованість з орендної плати та внесено платіж в сумі 15753,33 грн.

Отже, Відповідачем було допущено прострочення сплати орендної плати в період з липня 2015 р. до жовтня 2015 р.

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про оренду державного і комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

У відповідності до ст. 19 Закону України „По оренду державного та комунального майна" орендна плата орендарем вноситься незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За положеннями ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу з орендної плати в розмірі 43139 грн. 24 коп.

Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 1 ст. 229 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 549 ЦК України Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

А ст. 3 вказаного Закону зазначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 5.2 Договору оренди передбачено, що за несвоєчасну сплату орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Оскільки відповідачем було прострочено сплату орендної плати Позивачем правомірно нараховано пеню в сумі 7337,20 грн., яка підлягає стягненню з відповідача за неналежне виконання умов Договору.

Відповідно ч. 1, 2, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", орендна плата з урахуванням її індексації, є істотною умовою договору оренди. Відповідно до ст. 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", за користування об'єктом оренди, орендар вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 „Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що при вирішенні спорів щодо розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендарем платежів, господарським судам слід встановити, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди, а саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Отже, при укладенні договору з Відповідачем Позивач розраховував на внесення орендної плати вчасно та у повному обсязі. Проте Орендар систематично порушує умови договору, розмір заборгованості складає істотну суму. Такі порушення Договору з боку Відповідача є істотними.

Так, за період з квітня 2016 р. по грудень 2016 p., тобто протягом 9 місяців поспіль. Відповідач не сплачував заборгованість з орендної плати, отже не виконується обов'язки по своєчасній і повній сплаті орендної плати, що призвело до утворення істотної заборгованості у розмірі 43139,24 грн., а тому Договір оренди підлягає розірванню.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321, 327 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном та використовувати ці права на свій розсуд. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді, а управління цим майном здійснює безпосередньо територіальна громада та зговорені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Ч.2 ст. 327 ЦК України управління майном, що у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", об'єкти права власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 4 статті 78 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням.

Таким чином, Позивач правомірно просить суд виселити Відповідача з нежитлових одноповерхових будівель літ. «Л», загальною площею 255,6 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2

За таких обставин, позов підлягає задоволенню, в повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди нежитлового приміщення № 171/73 від 30.11.2011 року, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, рахунок № 1909 МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (65069, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1).

3. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (65069, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) нежитлових одноповерхових будівель літ. «Л», загальною площею 255,6 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, рахунок № 1909 МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, ).

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (65069, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, рахунок № 1909 МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, ) 43139 гривень 24 коп. боргу з орендної плати, 7337гривень 20 коп. пені та 4134 гривень судового збору

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.85 ГПК України

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.А. Демешин