ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2017 р. Справа № 920/2107/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В. І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Деппа - Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача не зявився;

відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс, м. Шостка, Сумська область (вх. №3437С/1-18)

на ухвалу господарського суду Сумської області від 22.11.2016р.

у справі № 920/2107/14

за заявою ОСОБА_1 підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс про заміну боржника правонаступником у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Сумської області по справі № 920/2107/14

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс, м. Шостка, Сумська область

про стягнення 618 205 грн. 06 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 22.11.2016р. (суддя Заєць С.В.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс № 11-02/280 від 19.10.2016 року про заміну боржника правонаступником у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Сумської області по справі № 920/2107/14 відмовлено.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду мотивована відсутністю доказів на підтвердження факту правонаступництва шляхом переведення боргу на ОСОБА_2 підприємство «Шосткінський казенний завод «Зірка».

ОСОБА_2 підприємство Шосткинський казенний завод Імпульс з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 22.11.2016р. у справі №920/2107/14 та прийняти нове рішення, яким здійснити процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні №51698811 за наказом №920/2107/14 від 05.05.2015 року; замінити боржника ОСОБА_2 підприємство Шосткинський казенний завод Імпульс на його правонаступника ОСОБА_2 підприємство Шосткінський казенний завод Зірка. Крім того, просить справу розглянути за відсутності представника.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2016р. суддею доповідачем по справі №920/2107/14 визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М. М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.12.2016р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 04.01.2017р.

У судове засідання 04.01.2017р. представники позивача та відповідача не зявились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України та відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Таким чином, враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, а також те, що їх явка у судове засідання не була визнана обовязковою та зважаючи на стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та Державної виконавчої служби, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.02.2015 року у справі № 920/2107/14 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 196 575 грн. 33 коп. пені, 71610 грн. 29 коп. 3% річних, 327 058 грн. 52 коп. інфляційних збитків, 12337 грн. 62 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 року рішення господарського суду Сумської області від 05.02.2015року у справі № 920/2107/14 скасовано частково: в частині зменшення розміру пені на 10 % в сумі 21841,70 грн. та в цій частині прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 21841 грн.70 коп. пені.

05.05.2015 року на примусове виконання судового рішення господарського суду Сумської області від 05.02.2015 року та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 року по справі № 920/2107/14 були видані три відповідні судові накази.

20 жовтня 2016 року до господарського суду Сумської області надійшла заява ОСОБА_1 підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс про заміну боржника правонаступником у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Сумської області, в якій останній просив здійснити процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні № 51698811 за наказом № 920/2107/14 від 05.05.2015 року та замінити боржника ОСОБА_2 підприємство Шосткинський казенний завод Імпульс на його правонаступника ОСОБА_2 підприємство Шосткинський казенний завод Зірка.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що ОСОБА_2 підприємство Шосткинський казенний завод Імпульс і ОСОБА_2 підприємство Шосткинський казенний завод Зірка входить до складу Державного концерну Укроборонпром та, що ОСОБА_2 підприємство Шосткинський казенний завод Зірка має перед відповідачем заборгованість в сумі 11192724,57 грн., що підтверджується наказом господарського суду Сумської області від 30.06.2016 року у справі № 920/576/16, на підставі якого 19.07.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

22.11.2016 року господарським судом Сумської області прийнято оскаржувану ухвалу, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України Про виконавче провадження, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Стаття 25 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

В п. 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено про те, що процесуальне правонаступництво передбачено у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або за законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України стосовно прав сторін у судовому процесі.

У інформаційному листі № 01-8/164 від 18.03.2008 року, Вищий господарський суд України звернув увагу судів на те, що заміна сторони на стадії виконання судового рішення, можлива не інакше як на підставах та в порядку, визначених ГПК та Законом України «Про виконавче провадження».

Так, ч. 1 ст. 25 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ч. 1 ст. 25 ГПК України, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу у випадках: у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою; припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення); заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

З положень ст. 25 Господарського процесуального кодексу України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу за наявності підтвердження факту правонаступництва відповідними доказами, обов'язок доказування чого лежить на особі, яка звертається до суду з відповідною заявою, а саме: або на державному виконавцеві або на стороні або на заінтересованій не те стороні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Виходячи з змісту статей 512, 513 Цивільного кодексу України, зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

Проте, заявником не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують факт правонаступництва, в тому числі шляхом переведення боргу на ОСОБА_2 підприємство Шосткинський казенний завод Зірка.

Враховуючи наведене, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс про заміну сторони виконавчого провадження.

Отже, висновок місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні заяви про заміну боржника правонаступником у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обовязково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді ухвали господарського суду першої інстанції, у звязку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс, м. Шостка, Сумська область слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Сумської області - без змін.

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, ст.105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс, м. Шостка, Сумська область залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 22.11.2016р. у справі №920/2107/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 05 .01.2017 року.

Головуючий суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Слободін М.М.