ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р. Справа № 917/1416/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Ільїн О.В. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: Олійник О.Ю. за довіреністю № 10-74/9193 від 03 серпня 2016 року,

Берегун Т.М. за довіреністю № 10-73/2149 від 22 лютого 2016 року.

відповідача: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Новий стиль" (вх. № 3078 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 27.10.2016 року у справі № 917/1416/16

за позовом ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго", м. Миргород, Полтавська область

до ТОВ "Новий стиль", м. Миргород, Полтавська область

про стягнення 186 989,98 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2016 р. ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з ТОВ "Новий стиль" 186 989,98 грн., з яких :

- вартість донарахованої та неоплаченої відповідачем електричної енергії у зв'язку з порушенням п. 3.4, 6.21 Правил користування електричною енергією за грудень 2015 р. у сумі 4 936,51 грн., за січень 2016 р. - у сумі 5 658,90 грн.;

- санкції за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за грудень 2015 р. у сумі 2 872,79 грн.; за січень 2016 р. у сумі 2 991,25 грн.;

- 1 731,91 грн. заборгованості по сплаті за активну електричну енергію за листопад 2015 р. - січень 2016 р.;

- заборгованість за березень 2016 р. за договором № 847 у сумі 157 549,60 грн., з яких: перевищення договірних величин споживання електричної енергії на 44 425 кВт.год. на суму 70 609,10 грн.; заборгованість за неоплачену активну електричну енергію на суму 85 360,11 грн.; заборгованість за перетоки реактивної електричної енергії на суму 1 580,39 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 27 жовтня 2016 року (суддя ОСОБА_5) позов задоволено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 27 жовтня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Так, в своїй апеляційній скарзі заявник зазначає, що судом першої інстанції було позбавлено відповідача можливості бути присутнім у судовому засіданні та надавати докази. Так, як зазначає відповідач, суд першої інстанції Полтавської області та позивачу достеменно було відомо про те, що свавільним рішенням керівництва УДППЗ "Укрпошта" як Полтавської дирекції, так і Центру поштового зв'язку Полтавської дирекції, до укладання договору між відповідачем та УДППЗ "Укрпошта" про доставку поштової кореспонденції УДППЗ "Укрпошта" не буде доставляти до відповідача реєстровані поштові відправлення, і цей порядок запроваджений з середини 2015 року. Відмова відповідача укладати з УДППЗ "Укрпошта" договір про надання поштових послуг викликана, зокрема, недовірою до особи керівника розташованого у м. Миргороді Центру поштового зв'язку №5 ОСОБА_3, який неодноразово усно розпоряджався адресованою відповідачу кореспонденцією в порушення Правил надання послуг поштового зв'язку і був конкурентом ОСОБА_4 на виборах Миргородського міського голови у 2010-му році та неможливістю редагування цього договору відповідачем та виключення з нього "юридичних мін" , в тому числі щодо нав'язування відповідачу "абонентської скриньки", при "покладенні" кореспонденції до якої кореспонденція вважається врученою, навіть якщо відповідач фактично її у цій "абонентській скринці" не виявив і фактично не одержав.

Також, відповідач зазначає, що 02.06.2016 року Законом України №1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" положення статті 128 Конституції України про те, що призначення вперше судді Президентом України строком на п'ять років були замінені на положення про те, що призначення судді на посаду здійснюється Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя в порядку, встановленому законом.

Перехідними положеннями цього Закону не передбачається подовження дії статті 128 Конституції України у редакції до 02 червня 2016 року на вперше призначених суддів до закінчення строку, на який їх було призначено, а це означає, що всі призначені Президентом України судді з 30 вересня 2016 року втратили статус судді через невідповідність правового акту про їх призначення встановленій Конституції України вимозі прийняття цього акту за поданням Вищої ради правосуддя. Враховуючи, що ОСОБА_5 була призначена на посаду судді цього суду указом Президента України ОСОБА_6 від 24 квітня 2012 року №286/2012, дії та рішення ОСОБА_5 або за її підписом з ЗО вересня 2016 року є такими, що вчинені не суддею, а особою, яка призначена на посаду судді з порушенням вимог закону, тобто неповноважним складом суду.

Судове рішення, постановлене від імені України особою, яка не може здійснювати правосуддя, не лише підлягає скасуванню як постановлене неповноважним складом суду, та в результаті неправильного застосування Конституції України як норми матеріального права прямої дії, а ще й є письмовим доказом вчинення кримінального правопорушення особами, які це судове рішення склали, оформили, підписали і включили до Єдиного державного реєстру судових рішень.

По суті спору та винесеного судом рішення відповідачем жодного заперечення не надано.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2016 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.12.2016 р.

Позивачем 08.12.2016 р. надано заперечення на апеляційну скаргу, в яких проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 р. розгляд справи відкладено на 10.01.2017 р.

В судове засідання, призначене на 10.01.2017 р. представник відповідача не з'явився, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Так, апеляційним судом окрім направлення ухвал про прийняття апеляційної скарги до провадження та відкладення розгляду справи на адресу відповідача, було розміщено інформацію щодо часу та залу проведення судового засідання у справі № 917/1416/16 відповідно до ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2016 року на офіційному веб-сайті суду веб-порталу «Судова влада України» у розділі «Новини і події».

Крім того, колегією суддів встановлено, що всупереч тверджень відповідача, УДППЗ "Укрпошта" добросовісно та належно виконано обов'язок щодо доставляння поштової кореспонденції, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, повернутими на адресу апеляційного суду з відмітками пошти «у зв'язку з закінчення терміну зберігання» та «за не запитом», долучені до матеріалів справи (арк. справи 18-28 т. 2), в свою чергу представник відповідача в дані судові засідання не з'явився.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», встановлено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПКУ.

Також судова колегія вважає за необхідним зазначити, що відповідач, як зацікавлена особа по даній справі, був зобов'язаний піклуватись своєю долею у даній справі, він повинен був і міг дізнатись про судові засідання апеляційної інстанції та прибути до суду або надати суду обґрунтовані письмові пояснення про поважність причини неявки в судове засідання.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі зазначеного представника за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.104 ГПК України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Повідомлення сторони вважається неналежним, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце розгляду справи надіслано з порушенням вимог ст.87 ГПК України. Стороною, не повідомленою належним чином про місце засідання суду, що є порушенням вказаної вище статті ГПК України, слід вважати сторону, стосовно якої судом першої інстанції не дотримано вимог статті 64 ГПК України.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», встановлено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПКУ.

З матеріалів справи вбачається, що ухвал суду першої інстанції про прийняття позовної заяви до провадження від 08.09.2016 р. та про відкладення розгляду справи від 29.09.2016 р. були направлені на юридичну адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та апеляційній скарзі (вул. Гоголя, 102, м. Миргород, 37600). Дані поштові відправлення було повернуто до господарського суду Полтавської області з відміткою пошти «у зв'язку з закінчення терміну зберігання» та «за не запитом» відповідно, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, долучені до матеріалів справи (арк. справи 130, 137, т. 1), в свою чергу представник відповідача в дані судові засідання не з'явився.

Рішення суду по даній справі прийнято у судовому засіданні 27.10.2016 р., в якому представник відповідача був відсутній.

Надаючи відповідну правову оцінку вищенаведеним обставинам та зважаючи на те, що представник відповідача був відсутній в судовому засіданні, ухвали суду про призначення розгляду справи та про відкладення розгляду справи були направлені на належну адресу відповідача відповідно до вимог чинного законодавства, доказів несвоєчасного повідомлення відповідача про час і місце засідання суду матеріали справи не містять - повідомлення відповідача про час і місце судового засідання можна визнати таким, що відповідає вимогам ст.ст. 64, 87 ГПК України.

Крім того, ухвали і рішення по справі №917/1416/16 знаходились у вільному доступі на сайті http://www.reyestr.court.gov.ua у «Єдиному державному реєстрі судових рішень», тому ознайомитись із змістом цих документів відповідач, ТОВ «Новий стиль», мав об'єктивну можливість.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що судове рішення постановлено від імені України особою, яка не може здійснювати правосуддя, колегія суддів зазначає наступне.

Так, колегія суддів зазначає, що підстави і процедура припинення повноважень судді встановлені ч. 5 ст. 126 Конституції України; ст. 15 Закону України "Про статус суддів"; ст. 31, 32 Закону України "Про Вищу раду юстиції".

Конституційна норма містить положення, за яким звільнити суддю з займаної посади може лише відповідний суб'єкт, що призначив (обрав) його на посаду. Рішення про звільнення судді з посади міститься у відповідному акті Президента України чи Верховної Ради України з вказівкою на підставу його винесення. Рішення є остаточним, оскарженню не підлягає.

Правові засади порушення та вирішення по суті питання про припинення повноважень відповідних категорій суддів передбачено законами «Про порядок обрання на посаду та звільнення з посади професійного судді Верховною Радою України» (гл. 3), «Про статус суддів» (ст. 15), «Про Вищу раду юстиції» (ст. 31), «Про Конституційний Суд України» (ст. 23).

В матеріалах справи не міститься доказів припинення повноважень судді ОСОБА_5, в зв'язку з цим у колегії суддів апеляційної інстанції відсутні підстави вважати зазначену суддю неповноважною в аспекті відправлення правосуддя.

Щодо суті позовних вимог, колегія суддів зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, між 01.01.2007 р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії 847 (далі - Договір, а.с. 16-19).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 152 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1 Договору в редакції Додаткової угоди від 14.03.2011 р.);

- під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (п. 2.1 Договору).

- постачальник зобов'язувався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток "обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу"). Споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків за електроенергію та "Графік зняття показань електролічильників споживачів" (пп. 2.2.2 та пп. 2.3.3 Договору);

- споживач має право на зміну (коригуванням) договірної величини споживання електричної енергії в порядку, визначеному умовами розділу 5 договору (пп. 3.2.1 Договору

- договірні величини споживання електричної енергії та потужності на розрахунковий період визначаються відповідно до діючого Порядку постачання електричної енергії споживачам (далі - Порядок). затвердженого постановою KM України. Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік, ТОВ "Новий стиль" не пізніше першого листопада поточного року - надає Енергопостачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1 "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та Субспоживачу"). Вказані обсяги дійсні на кожен наступний рік, якщо до першого листопада поточного року жодною із сторін не буде письмово заявлено про їх зміну (п.5.1. Договору)

- узгоджені обсяги постачання електричної енергії, що вказані в Додатку 1, є договірними величинами споживання електричної енергії (п.5.2 Договору);

- звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури та Додатку 2 "Порядок розрахунків" (п.5.5 Договору);

На виконання умов договору між сторонами було укладено, зокрема додаток 2 до договору (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 22) та у подальшому - ряд додаткових угод (копії - у матеріалах справи).

Викладене підтверджується, серед іншого, рішенням господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 р. у справі 917/21/16 за позовом ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго" до ТОВ "Новий Стиль" про стягнення грошових коштів, яке набрало законної сили 23.05.2016 року.

Відповідно до вимог ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує встановлена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки в силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду, суд приймає до уваги рішення господарського суду у справі № 917/21/16 та встановлені у ньому факти, при цьому ці факти не можуть ставитися судом під сумнів.

Як вказує позивач, підставою даного позову стало порушення відповідачем вимог законодавства та умов договору, а саме:

1) відповідно до п. 3.4 та п. 6.21 Правил користування електричною енергією, Енергопостачальник постійно контролює у споживачів завантаження трансформаторів струму та відповідність засобів обліку електричної енергії вимогам нормативних документів.

Трансформатори струму ТОВ "Новий стиль" встановлені 10.04.2012 р. по точці обліку Готельний комплекс "Миргород" - з коефіцієнтом трансформації - 40, клас точності -0,5, тип трансформаторів Т-0,66, що підтверджується належним чином посвідченою копією Акту про пломбування від 10 квітня 2012 року (арк. справи 47) та Актом про заміну розрахункових засобів обліку та перевірку їх технічного стану (арк. справи 46).

Мінімально допустимий рівень завантаження схеми обліку для ТОВ "Новий стиль" у кожному розрахунковому періоді визначається відповідно до п.п. 2 абз. 2 п. 6.21 ПКЕЕ: виходячи з величини мінімального струму (200А) первинних обмоток трансформаторів струму, при яких нормується їх похибка, та п. 1.5.17 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), відповідно до яких, допускається застосування трансформаторів струму з завищеним коефіцієнтом трансформації ( по умовам електродинамічної і термічної стійкості чи захисту шин ), якщо при максимальному навантаженні приєднання струм у вторинній обмотці трансформатора струму буде складати не менше 40% номінального струму лічильника, а при мінімальному робочому навантаженні - не менше 5%.

Як зазначає позивач, при визначенні обсягу електричної енергії, спожитої відповідачем у грудні 2015 року та січні 2016 року було зафіксоване порушення відповідачем п. 3.4 та п. 6.21 ПКЕЕ, а саме - зменшення середнього завантаження вимірювальних трансформаторів струму до рівня, який нижче мінімально допустимого рівня завантаження схеми обліку.

Відповідно до умов п. 3.4 ПКЕЕ у разі зниження споживачем протягом двох розрахункових періодів середньої фактичної величини споживання електричної потужності та/або обсягу споживання електричної енергії до рівня, який нижче мінімально допустимого рівня завантаження схеми обліку (а саме, значення обсягу електричної енергії, визначеного за показами засобів обліку менше значення обсягу електричної енергії, визначеного як добуток навантаження електроустановок на мінімально допустимому рівні завантаження схеми обліку на тривалість визначеного в договорі часу роботи струмоприймачів протягом розрахункового періоду, то електропередавальна організація (постачальник електричної енергії) має висунути вимогу до власника цих засобів обліку щодо приведення розрахункового обліку відповідно до вимог нормативно-технічних документів (якщо таке зниження споживання електричної потужності та/або обсягу споживання електричної енергії не передбачено проектними рішеннями), про що складається акт про невідповідність метрологічних характеристик, у якому , в тому числі зазначається термін приведення засобів обліку їх власником за його рахунок у відповідність до вимог ПУЕ або технічних характеристик заводу - виробника засобів обліку. Термін приведення обліку у відповідність до вимог ПУЕ або технічних характеристик заводу -виробника має не перевищувати один місяць (для обліку в мережах 0.4кВ) з дня складення акта, при умові, що таке зниження споживання електричної потужності та/або споживання електричної енергії не передбачено проектними рішеннями.

Оскільки відповідні проектні рішення відсутні, 28 серпня 2015 року інспектори інспекції енергонагляду Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго" у присутності представника відповідача склали Акт про невідповідність засобів обліку вимогам ПУЕ та Акт-вимогу, згідно якого зафіксовано, що протягом двох послідовних розрахункових періодів спостерігається середнє завантаження вимірювальних трансформаторів струму на рівні, меншому ніж передбачений вимогам ПУЕ щодо завантаження трансформаторів струму. Виставлена вимога привести засоби обліку у відповідність до вимог нормативно-технічних документів у термін до 28.09.2015 року (арк. справи 32). Уповноважений представник відповідача від підпису вказаного Акту відмовився.

В силу приписів п. 3.4 ПКЕЕ, у разі відмови споживача від підписання Акту останній повинен бути підписаний не менш як трьома уповноваженими представниками постачальника. В іншому випадку Акт вважається недійсним. Акт від 28.08.2015р. відповідає вказаним вимогам та є дійсним, що встановлено також вищевказаним судовим рішенням у справі № 917/21/16.

Даний акт-вимога від 28.08.2015р., акт про невідповідність засобів обліку вимогам ПУЕ від 28.08.2015 р. разом з Актами контрольного огляду засобу розрахункових засобів обліку від 13.08.2015р. (арк. справи 32, зворот) були направлені відповідачу супровідним листом від 28.08.2015р. (арк. справи 33, докази направлення - 33, зворот). З подальшого листування сторін вбачається, що дані документи були доведені до відома споживача, однак відповідних дій, передбачених чинним законодавством, спрямованих на усунення виявлених порушень відповідач не виконав та не визнав наявності у своїх діях порушень законодавства та умов договору № 847.

Дані обставини встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 р. у справі № 917/21/16 за позовом ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго" до ТОВ "Новий Стиль" про стягнення грошових коштів, яке набрало законної сили 23.05.2016 року.

Як уже зазначалося вище, розрахунковий період між сторонами за договором - з 24 числа попереднього місяця по 24 число поточного місяця (додаткова угода про внесення змін до договору від 24.11.2008 р. - арк. справи 30).

З дня надання Акту-вимоги, тобто з 28 серпня 2015 року до закінчення одного повного розрахункового періоду (тобто до 28 вересня 2015 року) обсяг електричної енергії, спожитої споживачем, визначався за показами засобів обліку ( на підставі абз.2,3 п.3.4 ПКЕЕ).

Оскільки, після отримання Акта-вимоги від 28.08.2015 року ТОВ "Новий стиль" не було виконано вимоги п.3.4 та 6.21 ПКЕЕ, а саме розрахунковий облік, що належить споживачу (підтверджено Додатком 6 До Договору № 847 "Однолінійна схема" та п.2.2 Додатку 7 "Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін" до Договору № 847) не був приведений у відповідність до вимог нормативно-технічних документів, обсяг електричної енергії, спожитої ТОВ "Новий стиль" з 28.09.2015 року позивачем визначається у відповідності до п.6.21 ПКЕЕ - виходячи з навантаження його електроустановок на рівні мінімально допустимого рівня завантаження схеми обліку та, зазначеного в Додатку 3 до Договору 847 часу роботи струмоприймачів.

Обсяг електричної енергії визначений на мінімально допустимому рівні (далі - Emin) для точок обліку ТОВ "Новий стиль" "Готельний комплекс "Миргород"" за період грудень 2015 року - січень 2016 року викладений в розрахунку за формулою, наведеною в позовній заяві. При цьому позивачем враховані дані Паспорту лічильника електроенергії НІК 2301 АП 1, що відповідає даним Акту про пломбування від 10.04.2012р., додатків 3,6 до договору № 847.

Таким чином, у грудні 2015 року відповідачу було донараховано у зв'язку з порушенням ним п.3.4, 6.21 ПКЕЕ та неоплачено електричної енергії 2705 кВт.год., вартість якої складає 4 936,51 грн.; у січні 2016 року - 2967 кВт.год на суму 5 658,90 грн.

Крім того, позивач вказує, що в порушення п. 4.4 Правил та умов Договору № 847, виходячи лише із показів електричних лічильників ТОВ "Новий стиль", відображених у "Відомостях про фактичні покази розрахункових приладів обліку за відповідний розрахунковий місяць", наданими ТОВ "Новий стиль", відповідач допустив перевищення договірних величин споживання електроенергії :

у грудні 2015 року на 1889 кВт.год на суму 2 872,79 грн.;

у січні 2016 року на 1882 кВт.год. на суму 2 991,25 грн. (розрахунок 3 санкції за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за вказаний період - арк. справи 116).

У обґрунтування позовних вимог цій частині позивач посилається на наступне:

Відповідно до п. 5.1. Договору № 847, договірні величини споживання електричної енергії та потужності на розрахунковий період визначаються відповідно до діючого Порядку постачання електричної енергії споживачам (далі-Порядок), затвердженого постановою KM України.

Вказаним Порядком, Правилами користування електричною енергією та договором 847, укладеним між сторонами, врегульовано порядок коригування договірних величин споживання електричної енергії (п.3.2.1, розд. 5 договору).

Так, згідно абз. 2 п. 5.1 Договору № 847 для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік, ТОВ "Новий стиль" не пізніше першого листопада поточного року повинно надавати Енергопостачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії які узгоджуються та оформлюються відповідним додатком, як договірні величини ("Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та Субспоживачу" до Договору - далі Додаток 1). Вказані обсяги дійсні на кожен наступний рік, якщо до першого листопада поточного року жодною із сторін не буде письмово заявлено про їх зміну.

Пропозиції споживача щодо необхідного йому обсягу електричної енергії та строків постачання є пріоритетними для оформлення договірних величин споживання електричної енергії за наявності виробничих можливостей у Енергопостачальника. Розмір очікуваного споживання електричної енергії визначається та вказується для кожної площадки вимірювання. У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений договором термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється Енергопостачальником за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000кВт.год і більше (п. 4.2.2 договору). Перевищення договірної величини споживання електроенергії визначається як різниця між фактично спожитою і договірною величиною. Споживач сплачує постачальнику підвищену вартість спожитої понад договірну величину електричної енергії та потужності відповідно до ст.26 Закону України "Про електроенергетику" (п.7 додаткової угоди 2 від 01.01.2007 р., арк. справи 22).

Вищевказаним рішенням господарського суду Полтавської області у справі № 917/21/16 встановлено, що оскільки сторонами не було укладено додатку 1 до Договору на 2015 рік, розмір очікуваного споживання електричної енергії на цей рік установлювався постачальником електричної енергії за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року. Відповідні письмові пояснення з цього приводу також надані позивачем за вх.№ 13-17-01-5/3795 від 18.10.2016р. (в матеріалах справи).

На 2016 рік договірні величини споживання електроенергії встановлені додатком 1 до договору № 847 (арк. справи 21).

Згідно пояснень позивача, рахунки про перевищення договірних величин споживання електроенергії мають самостійно бути оплачені відповідачем - ТОВ "Новий стиль" - у п'ятиденний термін з дня виписки, як це погоджено сторонами у п. 13 Додатку 2 до Договору № 847, однак, ці рахунки залишаються неоплачені відповідачем до теперішнього часу, а також не оплаченими залишаються кошти, нараховані через невиконання споживачем вимог п. 3.4 та п. 6.21 Правил внаслідок не усунення порушень, вказаних у Актах 28.08.2015 року (копії рахунків С846 від 24.12.2015р, С847 від 26.01.2016р. та повідомлень про перевищення договірної величини електричної енергії - арк. справи 98-99).

Як вбачається з листування сторін (копії листів - у матеріалах справи), відповідач не визнав наявність заборгованості у вказаних сумах за вказані періоди і відмовився її сплачувати, вважаючи дані нарахування неправомірними.

Колегія суддів, перевіривши правильність розрахунків позивача, дійшла висновку, що позовні вимоги у цій частині є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, а відтак - підлягають задоволенню. При цьому, колегією суддів враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 06.12.2010р. 6/75, яка полягає у тому, що заборгованість за спожиту електроенергію підлягає стягненню у межах спожитої електроенергії, визначених умовами договору, а відповідальність у вигляді двократної вартості повинна застосовуватися до різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електроенергії.

Позивач також просив стягнути з відповідача 1 731,91 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, яка виникла внаслідок того, що відповідачем неповністю оплачені рахунки А847 від 24.11.2015р. за листопад 2015р. та А847від 25.01.2016р. за січень 2016р. (розрахунок - арк. справи 114, копії рахунків та докази часткових оплат - в матеріалах справи).

Колегія суддів, дослідивши вказані рахунки та перевіривши оплати, що їх стосуються, дійшла висновку про наявність у відповідача заборгованості за вказані періоди у розмірі, що не перевищує заявлений до стягнення, у зв'язку з чим позовні вимоги у цій частині також задовольняються.

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 847 у сумі 157 549,60 грн. за порушення умов договору з оплати виставлених рахунків з лютого по березень 2016 року (в т.ч. : 70 609,10 грн. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії на 44 425 кВт.год.; 85 360,11 грн. заборгованість за неоплачену активну електричну енергію; 1 580,39 грн. заборгованість за перетоки реактивної електричної енергії - п.4 позовної заяви), колегія суддів дійшла висновку, що останні підлягають задоволенню виходячи з наступного:

За даними позивача, які підтверджуються матеріалами справи, у трансформаторів струму типу Т-0,66 200/5, серійні номери 39226, 38431, 32331, 39195, 32518, 30512, встановлених за площадками вимірювання "Готельний комплекс "Миргород" ТОВ "Новий стиль" "Ввід1" і "Ввід 2" закінчився міжповірочний інтервал у четвертому кварталі 2015 року, що підтверджується Актом про заміну розрахункових засобів обліку та перевірку їх технічного стану від 10.04.2012 року та вбачається з листа відповідача до позивача від 18.01.2016р. вих.5 (арк.справи 48). Вказаним листом відповідач просив забезпечити проведення заходів із розпломбування приладів обліку і трансформаторів струму, та подальшого їх опломбування.

22.01.2016 р. для виконання технічної перевірки засобів обліку в щитовій ТОВ "Новий стиль" після запланованої заміни трансформаторів струму та лічильників реактивної енергії, проведення розпломбування та опломбування, були направлені уповноважені представники Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго" (у складі бригади з трьох осіб згідно наряду - допуску 795). Проте, бригада не була допущені до щитової представником ТОВ "Новий стиль", про що складено відповідний Акт про недопущення до електроустановок споживача від 22.01.2016 р. (арк.справи 50). Як наслідок, представниками позивача був складений Акт-вимога від 28.01.2016 р. за вих. № 13-17-03-3/29, який був направлений споживачу, про необхідність усунення відповідачем порушень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (арк.справи 49). Як вбачається з відмітки на наряді-допуску 795 (арк.справи 52), представником відповідача до виконання робіт був допущений тільки один член бригади - ОСОБА_7, інші два члени бригади допущені не були, що унеможливило виконання робіт, про що відповідач був повідомлений листом від 25.03.2016р. (арк.справи 53) з наведенням обґрунтованих аргументів щодо порушення відповідачем вимог чинного законодавства через недопущення відповідальних представників позивача до електроустановок. Також позивач звертав увагу відповідача на те, що обов'язок проводити повірку розрахункових засобів обліку лежить саме на споживачеві електричної енергії. З подальшого листування сторін вбачається, що відповідач не сприйняв позицію позивача, вважає, що повірка розрахункових засобів обліку не виконана з вини електропередавальної організації, у зв'язку з чим остання не має права на виставлення додаткових рахунків, виставлення яких пов'язане з похибкою показів розрахункових засобів обліку електричної енергії.

У лютому 2016 року, ТОВ "Новий стиль" надало у Миргородську філію ПАТ "Полтаваобленерго" "Відомість про фактичні покази засобів обліку" за спожиту протягом розрахункового періоду з 24.01.2016 року по 24.02.2016 року електричну енергію. У вищезазначеній Відомості, в графі "поточні показники приладів обліку", по вводах 1 та 2 об'єкту "Готельного комплексу "Миргород" поточні покази були зазначені на рівні "0000".

У відповідності до здійснених позивачем розрахунків, з використанням наданих ТОВ "Новий стиль" даних, обсяг електричної енергії, спожитої за вказаний розрахунковий період даним об'єктом, склав 574 960 кВт/год. З огляду на те, що дана величина спожитої електричної енергії за наданими показами засобів обліку значно перевищує технічні можливості споживання електричної енергії за наявною схемою електропостачання цього об'єкту, ПАТ "Полтаваобленерго" було прийнято рішення вважати зазначені у наданій "Відомості" покази засобів обліку як помилкові.

Зважаючи на це, визначення обсягів спожитої ТОВ "Новий стиль" електричної енергії у лютому 2016 року (розрахунковий період з 24.01.2016 по 24.02.2016 року) здійснено відповідно до п. 6.39 Правил та умов Договору за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії у попередньому періоді (січні 2016 року), з можливістю подальшого перерахунку, у разі надання споживачем достовірних даних протягом наступного розрахункового періоду.

Таким чином, заборгованість відповідача по договору № 847 за лютий 2016 року за підрахунком позивача склала: за електричну енергію 6 585,72 грн.; допущене перевищення договірних величин електроспоживання на 2934 кВт.год на суму 4 663,30 грн..

Позивачем були направлені відповідачу відповідні рахунки з роз'ясненнями вимог Правил. Проте, відповідачем було проведено розрахунок за електроенергію по вищезазначеній точці обліку по середньому споживанню грудня 2015 року, що підтверджується листом ТОВ "Новий стиль" від 24.02.2016 р. за вих. 25 (копія наявна у матеріалах справи).

З огляду на викладене позивачем було повторно направлено відповідачу рахунок на оплату відповідачем санкцій та повідомлення за вих. № 13-17-03-2/2136 від 14.06.2016 р. про перевищення договірних величин споживання електроенергії у лютому 2016 р.. Однак, направлені рахунки для оплати, з роз'ясненнями вимог Правил, Відповідачем в повному обсязі не оплачено.

У березні 2016 року, відповідач надав у Миргородську філію ПАТ "Полтаваобленерго" оригінал "Відомості" за спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді з 24.02.2016 р. по 24.03.2016 р. з зазначенням поточних показів засобів обліку електричної енергії на рівні "0000" по вводах 1 та 2 об'єкту "Готельний комплекс "Миргород".

Визначений обсяг спожитої електричної енергії у поточному розрахунковому періоді, з урахуванням наданих ТОВ "Новий стиль" показів засобів обліку та відрахованим обсягом електричної енергії, спожитої у попередньому періоді, також перевищує технічні можливості споживання електричної енергії за наявною схемою електропостачання даного об'єкту.

Оскільки, ненадання відповідачем ПАТ "Полтаваобленерго" цифрових показників електричного лічильника, а покази приладу обліку "0000", тобто з нулями, вказували на те, що електричний лічильник повністю обнуляється за один розрахунковий період, позивачем було прийняте рішення вважати ці покази помилковими. Враховуючи вищевикладене та те, що за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії нарахування були зроблені у попередньому розрахунковому періоді (за лютий 2016 року), а тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку (п.6.39. ПКЕЕ) не може перевищувати одного повного розрахункового періоду, визначення обсягу електричної енергії, спожитої ТОВ "Новий стиль" у березні, було здійснено за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку.

Згідно з п. 3.7. Правил, для розрахункового обліку електричної енергії мають використовуватися засоби обліку, які пройшли повірку і відповідають вимогам Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п.6.1 Правил, обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених Правилами.

Пунктом 6.11. Правил, встановлено, що остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених Правилами. Надання споживачами інформації щодо даних розрахункового обліку електричної енергії здійснюється у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії.

Відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 05.06.2014 р. № 1314-VII із змінами, внесеними згідно із Законом № 124-VIII від 15.01.2015 р., ч.3 ст.17 суб'єкти господарювання зобов'язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку. Тобто, саме на відповідача покладено обов'язок подати наявний у нього засіб вимірювальної техніки на повірку.

Відповідно до п. 3.4 Правил електропередавальна організація здійснює контроль за вчасним проведенням повірки засобів обліку відповідно до договору.

Як встановлено колегією суддів, розпломбування засобів обліку, заміна трансформаторів струму з простроченим терміном повірки, лічильників реактивної енергії, технічна перевірка засобів обліку та їх опломбування не виконані уповноваженими представниками Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго" через недопущення до електроустановок представником ТОВ "Новий стиль".

Відповідно до п. 7.1 Договору № 847 Облік електроенергії, спожитої Споживачем, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та Правил. У разі порушення Споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються Постачальником розрахунково згідно з вимогами додатка "Порядок розрахунків".

У п. 3 Додатку 2 "Порядок розрахунків" до Договору № 847 вказано, що період розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання виходячи з режиму роботи підприємства без подальшого перерахунку. Відновлення розрахунків за розрахунковими приладами обліку здійснюється після спільного складення акту, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Відповідно до п. 6.14 ПКЕЕ перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії. Відповідно до п. 6.16 ПКЕЕ, обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Визначені відповідно до законодавства України вартість різниці між обсягом фактично спожитої величини і обсягом договірної величини електричної енергії зараховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Оскільки підтверджені сторонами дані розрахункового обліку електричної енергії у березні 2016 р. були відсутні, перевищення договірної величини споживання електричної енергії у цей розрахунковий період визначилось під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі Акту прийняття-передавання електричної енергії за березень 2016 року (копія Акту прийняття-передавання електричної енергії наявна у матеріалах справи).

Таким чином, колегія суддів визнає правомірними нарахування позивача відповідачу за березень 2016 року: 70 609,10 грн. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії на 44 425 кВт.год., на суму (копія рахунку, повідомлення, відповідь споживача про відмову їх оплати наявні у матеріалах справи); за неоплачену активну електричну енергію на суму 85 360,11 грн.; за перетоки реактивної електричної енергії на суму 1 580,39 грн. (з урахуванням усних пояснень представника позивача у засіданні стосовно допущення описки при зазначенні даної суми у прохальній частині позовної заяви - помилково зазначено 1589,39 грн. замість правильної суми - 1 580,39 грн.).

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав суду апеляційної інстанції .

За викладеного, позовні вимоги підтверджуються як поданими доказами, так і матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Новий стиль" на рішення господарського суду Полтавської області від 27.10.2016 року у справі № 917/1416/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 27.10.2016 року у справі № 917/1416/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Терещенко О.І.