УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.01.2017№ 910/24446/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви публічного акціонерного товариства «Класикбанк» (далі - Банк), м. Київ, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банка Северина Ю.П.,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Авіньйон ЛТД», м. Київ,

про стягнення 66 732 434,81 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банка Северина Ю.П. (далі - Фонд) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання кредитного договору від 03.12.2015 №93228 (далі - Договір), укладеного Банком і товариством з обмеженою відповідальністю «Авіньйон ЛТД» (далі - Товариство), недійсним в силу його нікчемності;

- застосування наслідків нікчемності правочину шляхом стягнення з Товариства 53 096 133,81 грн. заборгованості, яка утворилася у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору; 4 585 008,93 грн. простроченої заборгованості по процентах; 100 грн. комісії за РКО; 13,40 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за РКО; 8 429 450,50 грн. пені за прострочення повернення кредиту; 621 728,17 грн. пені за прострочення сплати процентів, а всього 66 732 434,81 грн.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону (зі змінами, внесеними Законом України від 22.05.2015 №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору») за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України від 25.12.2015 №928-VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 01.01.2016 встановлено мінімальну заробітну плату у сумі 1 378 грн.

Отже, позивачем при поданні позовної заяви до суду мало бути сплачено судовий збір у сумі 206 700 грн. оскільки заявлено майнову вимогу про стягнення 66 732 434,81 грн.

Разом з тим, позивачем подано суду заяву про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті, мотивовану тим, що поточний фінансовий стан банка не дозволяє здійснити сплату судового збору; факт збитковості та відсутності будь-якої фінансової спроможності сплатити збір підтверджується постановами Національного банку України (далі - НБУ), якими, зокрема, віднесено Банк до категорії проблемних та відкликано банківську ліценцію, а також довідкою НБУ від 06.12.2016 №55-0004/99500, доданою до заяви.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні зазначеного клопотання, виходячи з такого.

За приписами статті 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

У пункті 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Так, мотивуючи своє клопотання скрутним фінансовим становищем Банка, уповноважена особа Фонду надала разом з відповідною заявою про відстрочення сплати судового збору довідку НБУ від 06.12.2016 №55-0004/99500, в якій зазначено, що залишок на рахунку Банка станом на 06.12.2016 становить 42 417,86 грн.

Разом з тим, звертаючись з відповідним позовом до суду, уповноважена особа Фонду не надала суду будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати визначеної суми судового збору Фондом, яким здійснюється ліквідація Банка; при цьому, саме лише посилання на скрутне фінансове становище Банка та відомості щодо залишку коштів на рахунках останнього, не можуть вважатися такими доказами, відповідно, не є підставами для відстрочки сплати судового збору, а тому суд дійшов висновку про необхідність відмови позивачу у відстроченні сплати ним судового збору.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з частиною третьою статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити публічному акціонерному товариству «Класикбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Класикбанк» Северина Ю.П. у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву і додані до неї документи повернути публічному акціонерному товариству «Класикбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Класикбанк» Северина Ю.П. без розгляду.

Суддя О. Марченко