ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.01.2017 Справа № 904/11330/16

За позовом: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1, м. Дніпро

про стягнення 6 499,57 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 14-409 від 14 квітня 2014 року, головний юрисконсульт

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У :

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1 пеню у розмірі 6 084,70 грн. та 3 % річних у розмірі 414,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №2870/15-ТЕ(Т)-4 в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу. У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 15.12.2015 по 29.12.2015 у сумі 414,87 грн.

На підставі пункту 8.2 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений природний газ у розмірі 6 084,70 грн. за загальний період від з 15.12.2015 по 29.12.2015.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає, що умови спірного договору не можуть поширюватись на відносини, які виникли до укладення цього договору, а саме - постачання природного газу у листопаді 2015 року, оскільки вони не могли бути виконані до підписання договору. Відтак, ці умови договору є такими, що не спрямовані на повне і своєчасне виконання зобов'язань, передбачених договором, відповідачем. Акт приймання - передачі природного газу №1/24-ДНН підписаний ПАТ "НАК "Нафтогаз" лише 24.12.2015. У договорі №2870/15-ТЕ (Т)-4 постачання природного газу від 17.12.2015 вбачаються ознаки недійсності окремих частин правочину, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідач у судове засідання призначене для розгляду справи 17 січня 2017 року не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

16 січня 2017 року до господарського суду надійшло клопотання Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з неможливістю направити у судове засідання уповноваженого представника.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи був відкладений з 28 грудня 2016 року на 17 січня 2017 року.

У судовому засіданні 17 січня 2017 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2015 року між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір №2870/15-ТЕ(Т)-4 постачання природного газу, відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2015 році природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі-газ) на умовах цього договору.

Згідно п.1.2. договору газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

За цим договором постачається природний газ власного видобутку (видобутий на території України), а у разі його нестачі, імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України).

Відповідно до п.2.1 договору постачальник передає споживачу з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 271,000 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів: у листопаді до 113,000 тис.м3, у грудні до 158,000 тис.м3, IV квартал до 271,000 тис.м3.

Постачальник передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі споживача (пункт 3.1. договору).

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу (пункт 3.4. договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, споживач зобов'язується надати постачальнику підписані та скріплені печатками споживача та газорозподільного/газовидобувного/газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використання газу, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше 8-го числа повертає споживачу та газорозподільного/газовидобувного/газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункт 3.5. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на природний газ встановлюється Кабінетом Міністрів України, тарифи на його транспортування магістральними та розподільними мережами встановлюються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання електроенергетики у сферах енергетики та комунальних послуг - НКРЕКП).

Згідно з пунктом 5.2. ціна за 1000 куб.м. газу становить 1 770,74 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податку на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ 20% - 137,82 грн., всього з ПДВ 826,92 грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу 2 495,25 грн., крім того ПДВ - 20% - 499,05 грн., всього з ПДВ 2 994,30 грн.

Згідно з пунктом 6.1. договору оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 листопада 2015 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (розділ 12 договору).

Відповідно до умов договору за актами прийому-передачі газу протягом листопада грудня 2015 року позивач здійснив на користь відповідача подачу та безперервне транспортування природного газу на загальну суму 737 448,18 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

- від 24 грудня 2015 року за спожитий у листопаді 2015 року природний газ на суму 336 502,43 грн. (за природний газ 243 572,33 грн., транспортування природного газу 92 930,10 грн.);

- від 31 грудня 2015 року за спожитий у грудні 2015 року природний газ на суму 400 945,75 грн. (за природний газ 290 218,68 грн., транспортування природного газу 110 727,07 грн.).

За отриманий газ відповідач розрахувався повністю, однак з порушенням встановленого для оплати строку, що і стало підставою нарахування пені, трьох відсотків річних, та, відповідно, причиною спору.

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Права та обовязки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення підпункту 6.1. договору строк оплати спожитого природного газу є таким, що настав.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, розрахунок за поставлений природний газ за листопад 2015 року здійснено 30.12.2015, за грудень 2015 року 15.01.2016.

Таким чином, встановлено, що відповідач здійснив розрахунок за поставлений природний газ з простроченням встановленого строку оплати.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути три відсотки річних за загальний період з 15.12.2015 по 30.12.2015 у сумі 414,87 грн.

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку 3% річних судом порушень вимог чинного законодавства не встановлено. У звязку з чим вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 8.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 10.3. договору сторони передбачили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за несвоєчасну оплату природного газу нарахована ним у сумі 6 084,70 грн. за загальний період прострочки з 15.12.2015 по 30.12.2015.

Розрахунок пені, перевірено судом, є правильним, отже вимога про стягнення пені є правомірною та такою, що підлягає задоволенню у сумі 6 084,70 грн.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо неможливості поширення умов спірного договору від 17.12.2015 на правовідносини, що виникли у листопаді 2015 року, оскільки договір підписано двома сторонами без зауважень. Згідно п. 12 договору сторони домовились про поширення дії цього договору на відносини, що фактично склалися між сторонами з листопада 2015 року. Наведене узгоджується з положеннями частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України, за змістом якої сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Щодо дати підписання позивачем акту приймання-передачі природного газу 24.12.2015, суд зазначає, що дата підписання акту жодним чином не впливає на порядок проведення розрахунків за поставлений природний газ, встановлений договором.

Зважаючи на те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи господарським судом відхилено.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у сумі 1 378,00 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1 (49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна,2, ідентифікаційний код 01116130) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 3% річних у сумі 414,87 грн., пеня у сумі 6 084,70 грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 378,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 18.01.2017