ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" січня 2017 р. Справа № 10/Б-888
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Коляски І.І.

Розглянув заяву ліквідатора Степанова В.В. про відкрити в органах державного казначейства відповідні рахунки у справі

За заявою: Підприємця ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_1

До боржника: Спільного українсько-американського підприємства у формі закритого акціонерного товариства " Поля ", м. Тернопіль, вул. Гайова, 44

За участі представників:

Кредитора: не прибув.

Боржника: Степанова В.В. - ліквідатора, постанова суду від 30.03.2007 року;

Першої Тернопільської державної нотаріальної контори м. Тернопіль, вул. Коперніка, 1- Головко Ю.В. - консультанта Першої тернопільської державної нотаріальної контори, довіреність №2/01-16 від 03.01.2016 року.

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз'яснено процесуальні права та обов'язки передбачені ст.ст.20,22,81-1 ГПК України.

У зв'язку з відсутністю клопотання сторін фіксація процесу технічними засобами не здійснюється.

Встановив:

До господарського суду Тернопільської області звернувся із клопотанням б/н від 20.12.2016 р. ліквідатор банкрута Степанов В.В., м. Тернопіль про зобов'язання першу Тернопільську державну нотаріальну контору (вул. Коперника, 1 м. Тернопіль, ) відкрити в органах державного казначейства відповідні рахунки, для зберігання грошових сум, прийнятих у депозит Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою, для обліку депозитних сум.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що з метою повідомлення компанії США "POLA INC", кредитора СП ЗАТ "поля" протягом 2008-2016 років, останні листи від 31.05.2016р. та від 31.05.2016р. та від 30.11.2016р. були надіслані письмові повідомлення на адреси компанії про повернення ліквідатором грошових коштів.

Про те, як вказує ліквідатор повернення грошових коштів, незважаючи на вжиті заходи, неможливо через те, що компанія відсутня за місцем знаходження, про що свідчить повернення рекомендованих листів з відповідною відміткою, що є достатньою підставою для внесення боргу в депозит до нотаріуса (ч. 1 ст. 537 ЦК України).

Посилається на приписи статей 24,25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст. ст. 34, 85 закону України "Про нотаріат".

Ухвалою господарського суду від 21.12.16 року призначено судове засідання за участю представників сторін о 14 год. 15 хв. 03 січня 2017 року.

Ухвала суду від 21 грудня 2016 року про призначення судового засідання була направлена сторонам по справі та першій Тернопільській державній нотаріальній конторі, м. Тернопіль рекомендованою кореспонденцією.

Перша тернопільська державна нотаріальна контора м. Тернопіль через канцелярію господарського суду надала письмове пояснення № 4303/01-16 від 29.12.2016 року (вх. № 3047 від 03.01.2017 року) у якому вказує, що ліквідатору Степанову В.В. було роз'яснено про необхідність звернутися із заявою про прийняття грошових сум в депозит та інформацію щодо порядку складання заяви про приймання грошової суми у депозит для передавання кредитору, порядок прийняття грошових сум та інше.

Зазначає, що ліквідатор жодного разу не подавав заяву про прийняття грошових сум в депозит у встановлений законом спосіб, а тому його заява про відкриття в органах державного казначейства відповідних рахунків у справі є безпідставною та надуманою..

Ліквідатор банкрута Степанов В.В. в судове засідання 03.01.2017 року прибув та підтримав клопотання повністю.

Представник Першої тернопільської державної нотаріальної контори м. Тернопіль в судове засідання 03 січня 2017 року прибув та надав пояснення щодо клопотання ліквідатора Степанова В.В. м. Тернопіль та просить відхилити клопотання ліквідатора Степанова В.В.

В порядку статті 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалася перерва до 15 годин 45 хвилин 10 січня 2017 року.

Розглянувши клопотання ліквідатора Степанова В.В., заслухавши пояснення представника першої Тернопільської державної нотаріальної контори м. Тернопіль, суд встановив наступне:

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Визначені статтею 1 ГПК юридичні особи та громадяни можуть бути сторонами в господарському судовому процесі.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 30 березня 2007 року боржника - Спільне українсько-американське підприємство у формі закритого акціонерного товариства "Поля", м. Тернопіль, вул. Гайова, 44 визнано банкрутом; призначено його ліквідатором Степанова Володимира Вікторовича, жителя АДРЕСА_2 та відкрито ліквідаційну процедуру у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство).

При цьому, враховуючи особливості процедури банкрутства, господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі, в тому числі про: визнання недійсними (дійсними) правочинів; визнання права власності на майно боржника; оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника тощо.

Це пов'язано з тим, що Закон про банкрутство містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство").

У даному випадку предметом судового розгляду є зобов'язання відкрити в органах державного казначейства відповідні рахунки, для зберігання грошових сум, прийнятих у депозит першою Тернопільською державною нотаріальною конторою, для обліку депозитних сум. Таким чином, даний спір стосується питань щодо здійснення ліквідаційної процедури, у зв'язку з чим він безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство, тому підлягає розгляду в межах справи про банкрутство.

Отже, питання щодо зобов'язання відкриття в органах державного казначейства відповідних рахунків, для зберігання грошових сум, прийнятих у депозит першою Тернопільською державною нотаріальною конторою, для обліку депозитних сум суд вирішує у межах справи №10/Б-888 про банкрутство СУАП у формі ЗАТ "Поля".

Аналогічні висновки щодо порядку розгляду вимог, безпосередньо пов'язаних зі справою про банкрутство, зроблені в ухвалі Верховного Суду України від 15.09.2010 у справі №6-26077 св09, яка згідно зі ст. 111- 28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до статті 25 п. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України. З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи.

У відповідності до ч. 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Індивідуально визначені речі, що належать банкруту на підставі речових прав, крім права власності і повного господарського відання, не можуть бути включені до складу ліквідаційної маси. За наявності у складі майна банкрута, виключеного з обороту, ліквідатор зобов'язаний передати його особам в установленому порядку (ч. 3,4 даної статті).

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поряд з іншим на ліквідатора покладено повноваження щодо вжиття заходів, від спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Як вказує ліквідатор Спільного українсько-американського підприємства у формі ЗАТ «Поля» після задоволення вимог кредиторів по справі №10/Б-888 залишились грошові кошти, одержані від продажу майна банкрута.

Статтею 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс для затвердження.

Згідно ст. 24 Закону України «Про господарські товариства» статутний (складений) капітал акціонерного товариства не може бути менше суми, еквівалентної 1 250 мінімальним заробітним платам, виходячи з ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент створення акціонерного товариства.

Як пояснив у судовому засіданні ліквідатор Степанов В.В. ліквідаційна процедура у справі №10/Б-888 щодо банкрута Спільного українсько-американського підприємства у формі ЗАТ "Поля", м. Тернопіль завершається, ЗАТ вже може бути ліквідоване в силу приписів п. 3 ст. 31 вищезазначеного Закону, проте залишилися кошти від продажу майна банкрута.

Статтею 21 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що грошові кошти, що належать товариству, включаючи виручку від розпродажу його майна при ліквідації, після розрахунків по оплаті праці осіб, які працюють на умовах найму та виконання зобов'язань перед бюджетом, банками, власниками облігацій, випущених товариством та іншими кредиторами, розподіляються між учасниками товариства у порядку і на умовах, передбачених цим Законом та установчими документами.

Згідно ст. 4 Закону України «Про господарські товариства», акціонерне товариство створюється і діє на підставі статуту.

Пунктом 5.4.2. Статуту Спільного українсько-американського підприємства у формі ЗАТ «Поля» зазначено, що в утворенні статутного фонду товариства беруть участь: Компанія США «POLA, INC» та ОСОБА_4.

Згідно положень ст. 21 Закону України «Про господарські товариства» та п. 10.6 статуту СУАП ЗАТ «Поля» грошові кошти, що належать товариству, включаючи виручку від розпродажу його майна при ліквідації, після розрахунків по оплаті праці працівників, які працюють на умовах найму та виконання зобов'язань перед бюджетом, банками, кредиторами, розподіляються між Акціонерами в порядку і на мовах, передбачених Законом України «Про господарські товариства», іншими законодавчими актами України, Установчим договором та цим Статутом, пропорційно належним їм акціям у шестимісячний строк після публікації інформації про його ліквідацію.

В судовому засіданні ліквідатор банкрута Степанов В.В. зазначив, що ОСОБА_4 отримала належний їй внесок до статного фонду СУАП ЗАТ «Поля».

Відповідно до ст.34 Закону України „Про нотаріат" у державних нотаріальних конторах вчиняються такі нотаріальні дії, зокрема, приймаються у депозит грошові суми та цінні папери.

Згідно ст. 85 Закону України „Про нотаріат", Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за № 25/2-9-17/2380-ЕП, нотаріус у передбачених законодавством України випадках приймає від боржника в депозит грошові суми і цінні папери для передачі їх кредитору. Про надходження грошових сум і цінних паперів нотаріус повідомляє кредитора і на його вимогу видає йому грошові суми і цінні папери; прийняття нотаріусом грошових сум і цінних паперів провадиться за місцем виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 537 Цивільного кодексу України боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, зокрема, в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання або в разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

У судовому засіданні знайшло підтвердження, що ліквідатор банкрута Степанов В.В. звертався до відповідача з заявами № 12/5 від 15.12.2008 року, №1/3 від 05.01.2009р. та №1/7 від 19.01.2009р., 07.10.2016 року; 07.11.2016 року; 07.12.2016 року, в яких просив Першу Тернопільську державну нотаріальну контору відкрити в органах казначейства відповідні рахунки для обліку депозитних сум для передачі компанії США «POLA INC» 508 Рарітан Стріт, Сайревль, Нью Джерсі 08872, США коштів в сумі 288 318,18 грн.( копії заяв знаходиться в матеріалах справи). Але, як вказує ліквідатор банкрута Степанов В.В. станом на грудень 2016 року відповідачем рахунки в органах державного казначейства не відкриті.

Чинним законодавством України про нотаріат та цивільним законодавством України на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, покладено обов'язок в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання або в разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку - прийняти від боржника в депозит грошові суми і цінні папери для передачі їх кредитору.

Разом з тим суд зазначає, що згідно статей 34,85 Закону України "Про нотаріат" та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 заява, яка подається до нотаріальної контори для приймання грошових сум у депозит повинна містити для юридичних осіб: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, реквізити поточного рахунку, відкритого в установі банку (якщо місцезнаходження або інші відомості щодо особи, для передавання якій робиться внесок, невідомі, то в заяві вказуються останні відомі особі, що звернулася до нотаріуса, відомості).

Подані СУАП ЗАТ «Поля» заяви до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори не відповідали вимогам, встановленим статтями 34,85 Закону України "Про нотаріат" та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5.

Відтак, суд вважає, що відмова Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, м. Тернопіль є правомірною та такою, що не суперечить законодавству України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, господарський суд вважає заявлені вимоги Спільного українсько-американського підприємства у формі ЗАТ «Поля» є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 5, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтями 43, 86 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Степанова В.В. про зобов'язання першої Тернопільської державної нотаріальної контори (вул. Коперника, 1, м. Тернопіль, ) відкрити в органах державного казначейства відповідні рахунки, для зберігання грошових сум, прийнятих у депозит першою Тернопільською державною нотаріальною конторою, для обліку депозитних сум.

2.Ухвалу направити: ліквідатору банкрута Степанову Володимиру Вікторовичу, 46000, м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 17; Першій Тернопільській державній нотаріальній конторі, м. Тернопіль, вул. Коперника, 1.

Суддя М.Є. Півторак