ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року Справа № 904/21/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дармін М.О., Іванов О.Г.

При секретарі Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1 , довіреність №30-1/56404 від 29.12.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 , довіреність №3 від 03.01.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 , довіреність №2 від 03.01.2017 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року у справі № 904/21/15 ( про розстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 червня 2016 року)

За позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк",

до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект",

про стягнення 441 117 швейцарських франків 66 сантимів, що еквівалентно 6 854 770,37 грн. та 390 906,44 грн., всього 7 245 676,81 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року у справі № 904/21/15 ( суддя Мельниченко І.Ф.) заяву товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" про розстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 червня 2016 року задоволено частково.

Суд розстрочив виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 червня 2016 року у справі № 904/21/15, строком на 2 роки (24 календарних місяці) рівними частинами, починаючи з січня 2017 року по грудень 2018 року включно, зі сплатою заборгованості кожного місяця розстрочки по 18 379, 90 швейцарських франків, ( що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 р. становить 285 615,43 грн.) та 19 332,77 грн. до 30-го числа кожного місяця розстрочки.

Ухвала мотивована тим, що сукупність встановлених обставин, наявних у спірних відносинах на даний час, об'єктивно ускладнює виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 червня 2016року у даній справі, та є тим винятковим випадком, наявність якого є правовою підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Не погодившись з ухвалою суду, публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу суду про розстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 червня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" про розстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 червня 2016 року відмовити.

Скаржник посилається на те, що судом не було досліджено доказів на підтвердження вартості заставного майна та наявності іншого майна, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що призвело до безпідставного задоволення заяви про розстрочку рішення та неправильного вирішення заяви по суті.

Всі ці обставини на думку скаржника, є підставою для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року, та відмови у задоволенні заяви про розстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 червня 2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29 грудня 2016 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 12 січня 2017 року колегією суддів у складі : головуюча суддя Березкіна О.В. ( доповідач), судді: Чус О.В., Іванов О.Г.

Розпорядженням керівника апарату від 12 січня 2017 року № 66/17 у зв'язку з відпусткою судді Чус О.В., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі № 904/21/15, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Дармін М.О.

В судовому засіданні скаржник підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року, та відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 червня 2016 року.

В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 червня 2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 19 вересня 2016 року, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року у справі № 904/21/15 скасовано та позовні вимоги задоволено.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за Кредитним договором № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року по кредиту та процентам в розмірі 441 117,66 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 6 854 770,37 грн., пеню в розмірі 390 906,44 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 080,00 грн."

06 липня 2016 року, на виконання зазначеної вище постанови, господарським судом Дніпропетровської області видано наказ, який позивачем направлено для виконання, до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Звертаючись 02 грудня 2016 року до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про розстрочку виконання рішення суду, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" посилався на те, що в 2006 році підприємство мало 36 філій по всій Україні, та належним чином виконувало свої зобов'язання перед банком, не зважаючи на світову фінансову кризу та девальвацію гривні.

За цей час, курс швейцарських франків збільшився з 4,0 в 2006 році до 15,54 - у 2014. В умовах війни, коли події знаходяться поза контролем Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" та мають кваліфікацію форс-мажорних обставин, останнє не має змоги виконати свої зобов'язання у зв'язку з обставинами, за які жодна із сторін не відповідає.

Також заявник зазначив, що реалізація іпотечного майна, призведен до банкрутства підприємства та припинення господарської діяльності. Оскільки підприємство має господарські відносини за договорами оренди, поставки, має надходження коштів на рахунки, тому розстрочка виконання рішення надасть можливість виконати рішення, та зберегти підприємство від банкрутства.

Задовольняючи заяву про розстрочку частково, та надавши відповідачу розстрочку виконання рішення суду строком на 2 роки (24 календарних місяці) рівними частинами, починаючи з січня 2017 року по грудень 2018 року включно, зі сплатою заборгованості кожного місяця розстрочки по 18 379, 90 швейцарських франків, ( що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 р. становить 285 615,43 грн.) та 19 332,77 грн. до 30-го числа кожного місяця розстрочки, господарський суд першої інстанції виходив з того, що фактична наявність предмета іпотеки, на який накладено арешт та заборона відчуження в межах виконавчого провадження забезпечують інтереси позивача у справі та стягувача у виконавчому провадженні, а розстрочка виконання рішення суду лише відтерміновує його виконання та надає можливість боржнику виконати судове рішення, та уникнути негативних для нього наслідків, які можуть бути зумовлені негайним виконанням рішення. Відмова у наданні розстрочки виконання рішення суду за обставин, що склалися, загрожує боржнику вибуттям з його власності належного йому майна, та, як наслідок, припинення його господарської діяльності в цілому.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В пунктах 7.1.2., 7.2. постанови № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться ( гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо ).

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи із наведеного, в основу судового рішення про надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Таким чином, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочки.

Як вбачається з матеріалів справи, суд визнав виключними обставинами, що унеможливлюють виконання судового рішення та є підставою для задоволення заяви про розстрочку надані відповідачем докази, копії яких залучені до матеріалів справи, а саме: копія свідоцтва про право власності від 25 грудня 2000 року на склад №1, склад №2, термінал "Б", КПП "А", огородження; додатковий договір №1 до договору іпотеки №115/116 від 14.12.2006; договори оренди, згідно яких заявник є Орендодавцем, договори поставки, згідно яких заявник є Постачальником, податкові декларації, довідку про наявність на розрахунковому рахунку грошових коштів у сумі 13 115,75грн. станом на 02.12.2016, оборотно-сальдові відомості по рахунку 361 розрахунки з вітчизняними покупцями" за січень-липень 2016 року.

З оборотно-сальдових відомостей по рахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" за січень-липень 2016 року вбачається, що обороти з продажу товарів (запасних частин) у січні 2016 складають 157 464,26грн., у лютому 2016 року 331 257,04грн., у березні 2016 року 191 554,54грн., у квітні 2016 року 589 372,7грн., у травні 2016 року 242 310,91грн., у червні 2016 року 329 677,99грн., у липні 2016 року 253 386,34грн. , і які свідчать про можливість виконання судового рішення боржником за умови надання розстрочки його виконання.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що відповідач на даний час є неспроможним виконати рішення суду разовим платежем, а дотримання принципу обовязкового виконання судового рішення не повинно призводити до припинення господарської діяльності за відсутності можливості виконати судовий акт одночасно.

Доводи апелянта про те, що його вимоги можуть бути задоволені за рахунок реалізації предмета іпотеки, не є підставою для відмови у задоволенні заяви про розстрочку, оскільки фактична наявність предмета іпотеки, на який накладено арешт та заборона відчуження в межах виконавчого провадження , забезпечують інтереси позивача у справі та стягувача у виконавчому провадженні, а розстрочка виконання рішення суду лише відтерміновує його виконання та надає можливість боржнику виконати судове рішення, та уникнути негативних для нього наслідків, які можуть бути зумовлені негайним виконанням рішення.

Відмова у наданні розстрочки виконання рішення суду за обставин, що склалися, загрожує боржнику вибуттям з його власності належного йому майна, та, як наслідок, припинення його господарської діяльності в цілому.

Отже, виходячи з вимог процесуального законодавства суд першої інстанції, встановив обставини та обґрунтував їх винятковість, що є підставою для розстрочки виконання судового рішення.

До того ж, за змістом ст. 121 Господарського процесуального кодексу України розстрочити виконання судового рішення це право суду.

За таких обставин, враховуючи фінансовий стан боржника та доводи викладені у заяві про розстрочку виконання судового рішення, з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника та зупинки роботи підприємства, а також баланс інтересів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви боржника про розстрочку виконання судового рішення й обґрунтовано розстрочив його виконання на 24 місяців з помісячною сплатою визначених сум за визначеним графіком.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" на підтвердження здатності дотримуватися покладених на нього зобов"язань зі сплати заборгованості, вже почав виконувати зобов"язання відповідно до квитанції №194046549 від 06 січня 2017 року на суму 100000 грн. 00 коп., яка підтверджує часткове погашення розстрочки в січні місяці на виконання вимог ухвали від 15 грудня 2016 року.

Повне погашення розстрочки за січень повинно здійснюватись в термін до 30 січня 2017 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки, викладені в резолютивній частині оскаржуваної ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року відповідають вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставами скасування або зміни постановленої судом першої інстанції ухвали, правові підстави задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 101 - 103, 105,106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року у справі № 904/21/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Постанова складена у повному обсязі 13 січня 2017 року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя М.О. Дармін