ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 січня 2017 р. Справа № 903/936/16

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Сердюкова Аліна Олегівна

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (представник за дов. №14-95 від 18.04.2014р.)

від відповідача: ОСОБА_2Г.( представник за дорученням від 06.01.2016р.)

ОСОБА_3- директор (розпорядження №161р. від 10.06.2016р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області справу за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Володимир-Волинського підприємства теплових мереж "Володимир-Волинськтеплокомуненерго" про стягнення 89 391,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось в 1суду з позовом до Володимир-Волинського підприємства теплових мереж "Володимир-Волинськтеплокомуненерго" про стягнення 89 391,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті отриманого природного газу, у встановлені договором №1088/15- ТЕ-2 купівлі-продажу природного газу від 04.12.2014 р. строки, а тому нарахував 83974,55 грн. пені та 5417,14 грн. 3% річних, яких і просить стягнути.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 07.12.2016р. порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 19.12.2016р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 19.12.2016р. розгляд справи відкладено на 16.012017р. у звязку з не зявленням представників сторін у судове засідання, неподання витребуваних доказів.

Присутній в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги визнали, заперечень з приводу періодів та методики нарахування не висловили.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи 04.12.2014 р. між публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі - Продавець) та Володимир - Волинським підприємством теплових мереж "Володимир-Волинськтеплокомуненерго" (далі - Покупець) укладено договір №1088/15- ТЕ-2 купівлі-продажу природного газу до котрого внесли зміни та доповнення додатковими угодами від 23.03.2015р. №1, від 15.05.2015 р. №2, від 29.07.2015р. №3, від 30.07.2015 р. №4, від 21.10.2015р. №5, від 11.11.2015р. №6, від 27.11.2015р. №7 (а. с. 19-25).

Згідно п.1.1 Договору (із врахування змін внесених додатковими угодами в даний пункт), Продавець зобовязалося передати у власність Покупця у 2015 році природний газ, а Покупець прийняти та оплатити газ на умовах Договору.

На виконання умов договору позивач на протязі січня - грудня 2015 р., поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 10 769 131,82 грн. що підтверджується наявними у справі актами приймання-передачі природного газу (а.с.26-32).

З досліджених в судовому засіданні виписки вбачається, що відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не виконав зобовязання у строк визначений договором, чим порушив умови договору (а.с.34-37).

Враховуючи дану обставину, позивачем нараховано пеню (посилаючись на умови Договору) та 3 % річних у (посилаючись на ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Положеннями ст.ст.525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пункт 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 8.2 договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв'язку із порушенням відповідачем строку оплати вартості наданих позивачем послуг з передачі природного газу, вимоги позивача про стягнення з відповідача 83 974, 55 грн. пені та 5 417, 14 грн. процентів річних підлягають до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з підприємства теплових мереж "Володимир-Волинськтеплокомуненерго" (Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Сагайдачного, 19, код 05384488) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6 , код 20077720) борг в сумі 89 391,69 грн. (вісімдесят девять тисяч триста девяносто одну гривню шістдесят девять копійок), (з яких 83 974,55 грн. пені, 5 417,14 грн. 3% річних) та 1378 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через господарський суд Волинської області до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено

17.01.2017

Суддя І. О. Гарбар