донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.01.2017 справа № 905/78/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін:
від позивача:не з'явився,
від відповідача:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", м. Краматорськ Донецької області,
на ухвалу Господарського суду Донецької області
від15.12.2016
у справі№ 905/78/16 (головуючий суддя Ніколаєва Л. В., судді: Огороднік Д. М., Харакоз К. С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", м. Краматорськ Донецької області,
доПублічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ Донецької області,
простягнення 26 205 563, 46 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Донецької області від 06.09.2016 у справі № 905/78/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (далі ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі»), м. Краматорськ Донецької області, до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (далі ПАТ «ЕМСС»), м. Краматорськ Донецької області, задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 24 947 417, 23 грн., пеню в сумі 929 933, 85 грн., 3% річних у розмірі 63 404, 58 грн., а також судовий збір у сумі 180 853, 81 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.11.2016 у справі № 905/78/16 рішення Господарського суду Донецької області від 06.09.2016 залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення Господарським судом Донецької області 06.12.2016 було видано відповідний наказ.

До канцелярії Господарського суду Донецької області 08.11.2016 надійшла заява ПАТ «ЕМСС» про відстрочку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 06.09.2016 у справі № 905/78/16 строком на 3 роки.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.12.2016 у справі № 905/78/16 у задоволенні заяви ПАТ «ЕМСС» відмовлено, однак з ініціативи суду відстрочено виконання рішення Господарського суду Донецької області від 06.09.2016 на 1 рік та 3 місяці, тобто до 15.03.2018.

Позивач, не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.12.2016 у справі № 905/78/16 та прийняти нову, якою у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду відмовити. Заявник апеляційної скарги посилається на неправильне застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, а також неповне зясування фактичних обставин, що мають значення для справи. Зокрема, апелянт вважає, що відповідач не довів наявність виняткових обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення, а суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не взяв до уваги майновий стан позивача та вплив накопичення заборгованості боржників ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» на оптовий ринок електричної енергії.

В апеляційній скарзі наведені також інші доводи, які на думку позивача є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає, що ухвала місцевого господарського суду підлягає частковому скасуванню, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 129 Конституції України обовязковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що саме держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Винятком із загального порядку виконання рішень господарського суду є, зокрема, стаття 121 ГПК України, яка передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Аналіз положень статей 116, 121 ГПК України і статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про відстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Відстрочення та розстрочення виконання судового рішення є правом, а не обовязком суду, яке реалізується у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до приписів статей 43, 33, 43 ГПК України саме на відповідача покладено обовязок доведення існування відповідних підстав, а господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту пункту 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9, підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

До обставин, які ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Такі висновки містяться в мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013.

У заяві про відстрочку виконання рішення ПАТ «ЕМСС» посилається, зокрема, на тяжкий фінансовий стан підприємства, значний обсяг кредиторської заборгованості, ризик банкрутства, а також розташування підприємства на території проведення антитерористичної операції.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення ПАТ «ЕМСС» надано належним чином засвідчені копії балансу (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015 (т. 3, а. с. 70), баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.03.2016 (т. 3, а. с. 71); звіт про взаєморозрахунки з нерезидентами станом на 31.12.2015, згідно з яким кредиторська заборгованість підприємства становить 1 039 204, 9 тис. грн., з яких прострочена 858 759, 5 тис. грн. (т. 3, а. с. 74); звіт про взаєморозрахунки з нерезидентами станом на 31.03.2016 (т. 3, а. с. 75), звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2015 рік, відповідно до якого прибуток відсутній, а збитки підприємства за звітний період складають 3 210 126 тис. грн. (т. 3, а. с. 72), звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І квартал 2016 року, з якого вбачається, що у відповідача прибуток відсутній, збитки підприємства за звітний період становлять 815 686 тис. грн. (т. 3, а. с. 73); довідку про несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 (т. 3, а. с. 76), лист Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Міністерства юстиції України від 11.07.2016 № 14113-9/16636, згідно з яким на виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ПАТ «ЕМСС» на користь юридичних осіб у кількості 172 виконавчих проваджень на суму 40 339 611, 96 грн. (т. 3, а. с. 69). Крім того, у матеріалах справи наявні платіжні доручення, якими відповідач обґрунтовує виконання рішеннями Господарського суду Донецької області у справах № 905/3827/13 та 905/1675/15 про стягнення заборгованості за укладеним між сторонами Договором № 30200000 за інший період та належне виконання поточних зобовязань за цим договором (т. 3, а. с. 125-145).

Відповідач також надав копії судових рішень, винесених на користь ПАТ «ЕМСС», на підтвердження можливості виконати рішення суду в цій справі у майбутньому.

Так, при вирішенні питання про відстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати не тільки можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але й такі ж наслідки для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому виконання рішень, винесених судом, є невідємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України» зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

У зв'язку з тим, що відстрочка виконання рішення продовжує період відновлення порушеного права позивача при її наданні необхідно враховувати закріплені в нормах національного матеріального права та Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, допустимі межі надання такої відстрочки.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «ЕМСС», суд першої інстанції керувався приписами Закону України «Про виконавче провадження» та виходив із того, що відповідач ще не набув статусу сторони виконавчого провадження, а тому передчасно звернувся до господарського суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення.

Водночас місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення виконання рішення строком на 1 рік і 3 місяці, тобто до 15.03.2018 з власної ініціативи.

Проте колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів наявності обставин, що унеможливлюють чи значно ускладнюють виконання рішення Господарського суду Донецької області від 06.09.2016. Крім того, відповідачем не доведена можливість належним чином виконати рішення суду у майбутньому.

За визначенням, наведеним у статті 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Одним із принципів підприємницької діяльності згідно зі статтею 43 ГК України є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Дійсно, місто Краматорськ Донецької області, де розташовано ПАТ «ЕМСС», відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України 02.12.2015 № 1275-р віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Проте ані при розгляді справи по суті заявлених позовних вимог, ані при розгляді заяви про відстрочення виконання рішення відповідачем не надано доказів того, що ПАТ «ЕМСС» зазнало впливу обставин непереборної сили (зокрема, бойових дій).

Відповідач зазначає, що режим антитерористичної операції накладає певні обмеження на здійснення господарської діяльності ПАТ «ЕМСС» незалежно від проведення бойових дій.

Однак колегія суддів зауважує, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місце розташування ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» також зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому обставини, повязані зі здійсненням антитерористичної операції на території Донецької області, не можуть тлумачитися судом виключно на користь боржника.

За таких обставин колегія суддів вважає, що скрутне майнове становище ПАТ «ЕМСС» не є тією виключною обставиною, яка унеможливлює виконання судового рішення, оскільки є наслідком комерційного ризику відповідача.

Реалізація конституційних гарантій права на судовий захист та обовязковості виконання судових рішень не може бути поставлена у залежність від способу здійснення господарської діяльності боржника.

На думку колегії суддів обставини справи свідчать про те, що відстрочення виконання судового рішення у цій справі не забезпечить його належне виконання та безпідставно продовжить строк, протягом якого права позивача не можуть бути поновлені.

Таким чином, апеляційний суд вважає висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 06.09.2016 у справі № 905/78/16 необґрунтованим, що зумовлює скасування оскаржуваної ухвали в цій частині.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» підлягає задоволенню частково, а ухвала Господарського суду Донецької області від 15.12.2016 у справі № 905/78/16 підлягає скасуванню в частині відстрочення виконання судового рішення на 1 рік і 3 місяці з наведених вище підстав, а в іншій частині залишається без змін.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі», м. Краматорськ Донецької області, на ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.12.2016 у справі № 905/78/16 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.12.2016 у справі № 905/78/16 скасувати в частині відстрочення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 06.09.2016 у справі № 905/78/16 строком на 1 рік і 3 місяці.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецька область, м. Краматорськ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, 8, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 689, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3