РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19313/16 11.01.17 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробнича фірма

"Пластмодерн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертні Інноваційні Системи"

про стягнення 14 000,00 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Калюжна К.П. за довіреністю № б/н від 15.11.2016 р.;

від відповідача: Лук'яниця О.М. за довіреністю № б/н від 10.11.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробнича фірма "Пластмодерн" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертні Інноваційні Системи" про стягнення 14 000,00 грн.

Ухвалою суду від 27.10.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.11.2016 р.

17.11.2016 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 23.11.2016 р. представник позивача подала клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 23.11.2016 р. представник відповідача подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 23.11.2016 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

У судовому засіданні 23.11.2016 р. оголошувалась перерва до 06.12.2016 р. у судовому засіданні 06.12.2016 р. представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.12.2016 р. розгляд справи відкладено на 11.01.2017 р.

05.01.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.01.2017 р. представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив.

У судовому засіданні 11.01.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

05.05.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертні інноваційні системи» (надалі - відповідач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича фірма «Платмодерн» (надалі - позивач, Замовник) укладено договір № 00016 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання надати інформаційно-консультаційні послуги з експрес-обстеження програмного забезпечення 1С: Підприємство 8 (надалі - Послуги). Послуги надаються на підставі Переліку Послуг (Додаток №1 до Договору), що підписуються одночасно з Договором.

Згідно з п. 2.3. Договору, Виконавець приступає до надання послуг за Договором, протягом 2 робочих днів з дати підписання Договору та Переліку Робіт, а також внесення передплати за даним Договором у розмірі не менш ніж 50% від вартості Договору.

Вартість послуг за даним Договором становить 28 000,00 грн.,в т.ч. ПДВ (20%) і вноситься Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця у розмірі 50 % вартості Договору як передплата та 50 % як остаточна оплата не пізніше ніж протягом 5 днів з моменту здачі робіт та підписання актів виконаних робіт (п. 4.2. Договору).

У пунктах 9.1., 9.2. Договору сторони погодили, що Договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, передбачених цим Договором. Договір може бути розірваний за ініціативою однієї із сторін достроково по взаємній згоді сторін за умови письмового попередження про це іншої сторони не менш ніж за один місяць до такого розірвання. У тому випадку, якщо Договір розривається за завершенням всіх робіт з ініціативи Замовника, замовник зобов'язаний оплатити Виконавцеві вартість фактично виконаних робіт.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 2.3. Договору, Виконавець приступає до надання послуг за Договором, протягом 2 робочих днів з дати підписання Договору та Переліку Робіт, а також внесення передплати за даним договором у розмірі не менше ніж 50% від вартості Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору термін виконання робіт - 22 робочих дні.

16.05.2016 р. позивачем платіжним дорученням № 1901 було здійснену попередню оплату за Договором на суму 14 000,00 грн. (50% вартості Договору).

Таким чином, з урахуванням умов п. 2.3. Договору та Додатку № 1, послуги мали бути надані Виконавцем у строк до 17.06.2016 р.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-які докази наявності наданих відповідачем послуг у строк до 17.06.2016 р. відсутні.

21.07.2016 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 57/16, у якому просить припинити дію Договору №00016 від 05.05.2016 р. та повернути на рахунок останнього суму передоплати.

У відповідь на вищевказаний лист відповідач зазначив, що причиною затягування надання інформаційно-консультаційних послуг стало те, що позивачем було призначено відповідальну особу, яка мала знання особливостей обліку й документообігу та володіти навичками роботи з програмними продуктами з затримкою. Відповідач зазначив, що весь час відволікався на виконання інших поставлених позивачем задач (таких як реєстр податкових накладних, оновлення баз, створення довідника, виправлення помилок та інше). Відповідач також зазначає, що за Договором були виконані наступні роботи, а саме: Аудит баз 1С на предмет доопрацювань, проведених на типових конфігураціях Замовника 1С: Бухгалтерія для України, 1С: Зарплата та управління персоналом; Написання звіту про аналіз доопрацювань з переліком доробок, що були проведені на конфігураціях Замовника відносно типового функціоналу конфігурацій 1С: Бухгалтерія для України, 1С: Зарплата та управління персоналом. Перелік доопрацювань повинен бути на технічній мові 1С так, як він є в коді (конфігураторі) 1С у порівнянні з типовою конфігурацією розробника. Також, зазначає, що відповідно до п. 9.3 Договору, якщо Договір розривається до завершення всіх робіт з ініціативи Замовника, Замовник зобов'язаний оплатити Виконавцеві вартість фактично виконаних робіт.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Судом встановлено, що доказів надання послуг за Договором у встановлений сторонами строк (до 17.06.2016 р.), відповідачем не надано.

Таким чином, суд зазначає, що ненадання відповідачем послуг відповідно до умов Договору являється істотним порушенням, оскільки позивач був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що 01.08.2016 р. ним було надано послуги (Аудит баз 1С на предмет доопрацювань, проведених на типових конфігураціях Замовника 1С: Бухгалтерія для України, 1С: Зарплата та управління персоналом; Написання звіту про аналіз доопрацювань з переліком доробок, що були проведені на конфігураціях Замовника відносно типового функціоналу конфігурацій 1С: Бухгалтерія для України, 1С: Зарплата та управління персоналом. Перелік доопрацювань повинен бути на технічній мові 1С так, як він є в коді (конфігураторі) 1С у порівнянні з типовою конфігурацією розробника).

На підтвердження викладеного відповідачем надано до матеріалів справи відповідні звіти, які складені відповідачем 20.07.2016 р., та акти наданих послуг.

Дослідивши надані відповідачем докази, суд зазначає, що відповідачем направлено на адресу позивача акти наданих послуг 24.11.2016 р., тобто, через місяць після звернення позивача до суду з даним позовом.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач повідомив позивача про надання послуг за Договором саме 24.11.2016 р.

Будь-яких доказів направлення таких актів у строк до 24.11.2016 р. відповідачем не надано.

Більш того, направляючи для підписання відповідні Акти, відповідач не надав позивачу Звітів, якими оформлено результат таких послуг, направивши такі Звіти лише до суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що зазначеними Звітами підтверджується надання лише частини замовлених позивачем послуг, відтак, відповідачем Договір у повному обсязі станом на час розгляду справи не виконано.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно того, що несвоєчасне виконання робіт сталося з вини Замовника, оскільки у матеріалах справи відсутні докази звернення до позивача із будь-якими вимогами щодо забезпечення створення належних умов для виконання умов Договору.

З урахуванням викладеного, суд встановив, що порушення Договору, допущені відповідачем, являються істотними значною мірою позбавляють позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, відтак, укладений між сторонами Договір підлягає розірванню в судовому порядку.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України,особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Заперечуючи проти повернення позивачу суми передоплати за Договором у розмірі 14 000,00 грн., відповідач посилається на те, що ним надано послуги за Договором, що підтверджується Актом надання послуг від 30.07.2016 р. №33 на суму 18 200,00 грн., та №54 від 08.11.2016 р. на суму 18 200,00 грн., всього - на суму 36 400,00 грн.

Дослідивши вказані Акти, суд зазначає, що вони не можуть вважатись належними доказами надання послуг за Договором, оскільки загальна вартість послуг погоджена сторонами у розмірі 28 000,00 грн. (п. 4.2. Договору); умовами Договору не передбачено можливості оплати частини послуг на підставі Актів та не встановлено вартості послуг поетапно (окремо по кожному завданню).

Відтак, суми, визначені відповідачем в Актах, являються непідтвердженими документально та непогодженими сторонами, що унеможливлює здійснення позивачем оплати за частково надані послуги.

Враховуючи викладене, у зв'язку з невиконанням відповідачем Договору у встановлений строк та відсутністю доказів надання послуг у повному обсязі відповідно до Додатку №1, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про повернення суми здійсненої передоплати у розмірі 14 000,00 грн.

Суд звертає також увагу на те, що позивачем сума передоплати визначена у якості збитків та погоджується з відповідачем щодо помилковості таких тверджень позивача.

Проте, невірне визначення позивачем правової природи сплачених коштів не може являтись підставою для відмови в позові, оскільки суд при розгляді справи виходить з її фактичних обставин та не зв'язаний доводами сторін.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про розірвання Договору та стягнення з відповідача 14 000,00 грн. передоплати обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином і у встановленому порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір № 00016 від 05.05.2016 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробнича фірма "Пластмодерн" (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 14-А; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертні Інноваційні Системи" (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7А; ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертні Інноваційні Системи" (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробнича фірма "Пластмодерн" (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 14-А; ) 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп. попередньої оплати та 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 12.01.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна