ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р.Справа № 922/4120/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БМП Східбуд", м. Харків
до Приватного підприємства "Дортехбуд", м. Харків
про стягнення грошових коштів в розмірі 34610,00 грн.
за участю представників сторін:

Представник позивача - ОСОБА_1, дов. від 10.11.2016р.;

Представник відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БМП Східбуд", м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства "Дортехбуд", м. Харків, про стягнення заборгованості за договором оренди спецтехніки з екіпажем №17 від 03.09.2016р., в розмірі 34610,00 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 29.11.2016р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.12.2016р. об 11:00 год.

Ухвалою господарського суду від 19.12.2016р., за клопотанням відповідача, розгляд справи відкладено на 10.01.2017р. об 11:30 год.

У судовому засіданні 10.01.2017р. представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Через канцелярію суду надав додаткові документи по справі (вх. № 489), які судом досліджуються та долучаються до матеріалів справи.

У судове засідання 10.01.2017р. представник відповідача не з'явився, 19.12.2017р. через канцелярію суду надав заяву, в якій суму боргу визнав в повному обсязі та просив відкласти розгляд справи, з метою врегулювання спору мирним шляхом (вх. № 43253).

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною ОСОБА_2 України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БМП Східбуд" (позивач, орендодавець) та Приватним підприємством "Дортехбуд" (відповідач, орендар) був укла дений договір на оренду спецтехніки з екіпажем (водієм) №17 (далі - договір), відповідно до умов якого, орендодавець зобов'язався передати орендарю в тимчасове платне володіння та користування будівельну техніку, а також зобов'язався забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов'язався прийняти в тимчасове володіння та користування спецтехніку під керуванням екіпажу (водія) орендодавця і зобов'язався сплачувати орендодавцю орендну плату.

Строк оренди - 3 місяці (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 01.11.2015р.), розмір орендної плати становить 420 грн/год з ПДВ.

На виконання даного договору, позивач надав відповідачу в тимчасове платне володіння та користування спецтехніку - екскаватор-навантажувач JCB 3СХ SISTEMASTER держномер 15169 АХ, що підтверджується актами надання послуг оренди №164 від 14.09.2016р., №200 від 23.10.2015р., № 204 від 30.10.2015р. та №245 від 12.11.2015р., які були підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств. Таким чином, позивачем було надано, а відповідачем отримано послуг оренди на загальну суму 76710 грн.

Проте, відповідач свої зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг оренди не виконав в повному обсязі, сплативши 42100 грн., внаслідок чого заборгованість відповідача склала 34610,00 грн.

13.09.2016 року позивач направив на адресу відповідача цінним листом акт звіряння розрахунків, який був проігнорований останнім.

21.09.2016 року відповідачу була направлена претензія про сплату заборгованості в сумі 34610,00 грн. Вказану претензію відповідач отримав 23.09.2016р., що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення, втім залишив її без пись мової відповіді.

Вказані обставини стали підставою для звернення з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 ЦК України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно частини 1 статті 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 284 ГК України, орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Пунктом 1 статті 286 ГК України встановлено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлені частиною 3 статті 285 ГК України.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що спірним договором строк оплати відповідачем наданих позивачем послуг оренди не встановлений.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач за вих. № 27 від 20.09.2016 р. направив засобами поштового зв'язку на адресу відповідача претензію, в якій вимагав в 3-денний строк, з дня одержання претензії перерахувати кошти в сумі 34610,00 грн.

Оскільки вказана претензія була отримана відповідачем 23.09.2016 р., що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 36), останній мав перерахувати кошти в сумі 34610,00 грн. до 27.09.2016 року.

Проте, станом на момент розгляду справи, відповідач 34610,00 грн. не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язань щодо перерахування орендної плати за договором оренди спецтехніки з екіпажем №17 від 03.09.2016р.

Враховуючи вищевказані обставини, приписи закону і те, що суму заборгованості відповідачем не спростовано і не погашено, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за спірним договором в розмірі 34610,00 грн. є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, беручи до уваги приписи ст. 49 ГПК України, судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Дортехбуд" (61040, м. Харків, вул. Довгалівська, 81/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БМП Східбуд" (61053, Україна, м. Харків, в'їзд Новожанівський, 4, ) заборгованість за договором оренди спецтехніки з екіпажем №17 від 03.09.2016р. в розмірі 34610,00 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 ГПК України.

Повне рішення складено 16.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/4120/16