УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.01.2017Справа № 910/240/17

Суддя Привалов А.І., розглянувши

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"як Оператора Спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", компанією Місен Ентерпрайзіт АБ та ТОВ"Карпатигаз" за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від10.06.2002р.

до товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000"

про стягнення заборгованості 6 946 689,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", як Оператор Спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", компанією Місен Ентерпрайзіт АБ та ТОВ "Карпатигаз" за договором № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002р., звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Газпроменергія 2000" про стягнення 6 946 689,90 грн.

Розглянувши подану позовну заяву, господарський суд встановив, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, та підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

Частинами 1-3 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Частиною 1 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа, відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України, набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону.

Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим ця юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначено законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їхнє посадове становище. Повноваження керівників юридичних осіб підтверджується:

а) документів, що посвідчують їхнє посадове чи службове становище. До таких документів відносять накази (чи інші аналогічні документи) про призначення на посаду, протоколи зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної особи, в яких містяться повноваження посадових чи службових осіб, що беруть участь у справі як представники цих осіб.

Проте, серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б станом день подання позову до суду підтверджували посадове становище Синюка Б.Б.., як керівника позивача, як-то: наказ про призначення на посаду, протокол зборів про обрання на посаду, установчі документи юридичної особи, довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, де було б зазначено керівника тощо.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовну заяву підписано особою, яка не має право її підписувати, оскільки довіреність № 12 від 29.01.2016р. підписана неуповноваженою особою.

Крім того, до позовної заяви не додано Договір № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002р., який є підставою для пред'явлення позову до суду саме позивачем.

Згідно п. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Приписами статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В силу Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Згідно з пунктами 59, 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом відправлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в якості відповідача визначено - товариство з обмеженою відповідальністю "Газпроменергія 2000" із зазначенням в якості поштової адреси останнього: 03150, м. Київ, вул. Анрі Бабюса, 5-Б.

Згідно доданих до матеріалів позовної заяви опису вкладення у цінний лист та касового чеку в якості доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів, останні направлені товариству з обмеженою відповідальністю "Газпроменергія 2000" також за адресою: 03150, м. Київ, вул. Анрі Бабюса, 5-Б.

Водночас, у відповідності до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отиманого на електронний запит суду, місцезнаходженням відповідача визначено: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9.

Таким чином, судом встановлено, що поштова адреса відповідача, вказана у позовній заяві, за якою останньому направлено копію позовної заяви та додані до неї документи, не відповідає інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю "Газпроменергія 2000".

Приписами пункту 2 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштовий адреса.

Крім того, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів (пункт 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, пунктом 4 частини 1 статті 65 Господарського процесуального кодексу України надано можливість судді витребувати від сторін лише ті документи, які можуть бути необхідні саме для вирішення спору.

Документи, що підтверджують надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками безпосередньо не пов'язані з розглядом спору та забезпеченням його правильного і своєчасного вирішення.

Як зазначено у статті 38 Господарського процесуального кодексу України, суд обмежений у праві самостійного витребування доказів. Тому, суд у разі порушення позивачем статті 57 Господарського процесуального кодексу України не має права скористатися приписами статтей 38, 65 Господарського процесуального кодексу України, а, навпаки, є зобов'язаним виконати вимоги статті 63 зазначеного Кодексу України.

Відповідно до пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»,недодержання вимог статті 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, у суду наявні підстави для повернення поданого позову на підставі пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України без розгляду.

Керуючись п.п. 1, 2, 6 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя А.І.Привалов