РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"13" січня 2017 р. Справа № 918/1176/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Дужич С.П. ,

судді Павлюк І. Ю.

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на рішення господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року у справі № 918/1176/16

за позовом ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Рівненській області до Орендного підприємства санаторій "Червона калина"

про стягнення збитків як недоотриманої орендної плати по договору оренди в сумі 812 409,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року у справі №918/1176/16 було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Рівненській області до Орендного підприємства "Санаторій "Червона калина" про стягнення збитків як недоотриманої орендної плати по договору оренди в сумі 812409,19 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року у справі №918/1176/16 та прийняти нове рішення, яким позов регіонального відділення задоволити в повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази, зокрема, сплати судового збору.

До апеляційної скарги додано докази часткової сплати судового збору згідно платіжного доручення №339 від 23 грудня 2016 року про сплату судового збору в розмірі 8000 грн. в той час як за розгляд апеляційної скарги необхідно сплатити 13404,75 грн.

Водночас, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області заявлено клопотання про розстрочення сплати судового збору до винесення рішення по справі, яке обґрунтовано тим, що регіональне відділення відноситься до органів державної виконавчої влади, є неприбутковою установою та повністю фінансується з Державного бюджету України на підставі кошторису затвердженого Фондом державного майна України. Відповідно до виписки з рахунку станом на 26 грудня 2016 року залишок коштів по рахунку КЕКВ 2800 (інші витрати) становить 200 грн. Відтак, кошти для сплати судового збору в повному обсязі відсутні.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пункту 3 листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 року, №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)" за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Частиною 1 статті 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 1 статті 43 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 2 статті 43 ГПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Додана до апеляційної скарги виписка з рахунку ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна станом на 26 грудня 2016 року не є належним доказом на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає сплаті установою судового збору в повному розмірі, оскільки відсутні будь-які докази щодо наявності відкритих рахунків, а також довідки з усіх банківських установ, де відкрито рахунки скаржника щодо відсутності коштів на цих рахунках.

Також суд звертає увагу, що скаржником не наведено та не надано будь - яких доказів на підтвердження обставин того, що його матеріальне становище зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі.

Крім того, закріплене статтею 8 Закону України «Про судовий збір» розстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком.

Оскільки клопотання апелянта про розстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі в силу статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не обґрунтоване та не підтверджене належними та допустимими доказами колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду відмовляє у його задоволенні.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 відділенню Фонду державного майна України по Рівненській області у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області на рішення господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року у справі №918/1176/16 повернути заявникові без розгляду.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 10 арк., в тому числі конверт

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Павлюк І. Ю.