ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" січня 2017 р.Справа № 916/3226/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Коровай (65005, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 47, кімната 1, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю „КУРКУЛЬ І К (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Перемоги, буд. 1-Е, )

про стягнення заборгованості за договором оренди від 17.10.2014 № 2-14 у розмірі 36 149,33 грн., з якої: 25 574,98 грн. основний борг, 8 316,43 грн. пеня, 1 618,90 грн. інфляційні втрати, 639,02 грн. 3% річних

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 04.10.2016 № 102);

Від відповідача не зявився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Коровай (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „КУРКУЛЬ І К (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором оренди від 17.10.2014 № 2-14 у розмірі 36 149,33 грн., з якої: 25 574,98 грн. основний борг, 8 316,43 грн. пеня, 1 618,90 грн. інфляційні втрати, 639,02 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 28.11.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 21.12.2016.

Ухвалою суду від 21.12.2016 відкладено розгляд справи на 11.01.2017.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 526, 610, 611, 625, 759, 762, 785 Цивільного кодексу України, статтю 243 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору оренди від 17.10.2014 № 2-14, щодо сплати орендної плати та компенсації витрат на електропостачання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду Одеської області „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18).

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання. Вимоги ухвали суду від 28.11.2016 не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не представив. Докази направлення судової кореспонденції Товариству з обмеженою відповідальністю „КУРКУЛЬ І К підтверджується Реєстром вихідної поштової кореспонденції за 23.12.2016 (а.с. 57).

Справа розглядалась за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд,

в с т а н о в и в:

17.10.2014 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір оренди № 2-14 (далі Договір від 17.10.2014) /а.с. 12-15/.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 Договору від 17.10.2014 орендодавець (Позивач) передав, а орендар (Відповідач) приймає в тимчасове платне користування приміщення магазину загальною площею 191,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Перемоги, 1є. Обєкт оренди використовується орендарем для розміщення магазину продовольчих товарів. Строк користування обєктом оренди складає 14 календарних місяців з 01.11.2014 по 31.12.2015. Орендодавець протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання сторонами договору передає в користування орендарю обєкт оренди, що оформлюється Актом прийому-передачі, за умови виконання орендарем обовязку зі сплати страхової суми відповідно до пункту 4.1 Договору. Право тимчасового користування обєктом оренди переходить до орендаря з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі.

Згідно із пунктами 4.1, 4.3, 4.4 Договору від 17.10.2014 щомісячна орендна плата за користування обєктом оренди за цим договором складає 3 000,00 грн. з урахуванням ПДВ. Оплата проводиться у національній валюті України до 10-го числа місяця наступного за місяцем, за який вноситься орендна плата, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодателя. До вартості користування обєктом оренди не включені витрати по оплаті комунальних послуг за електропостачання, водопостачання, опалення та вивіз твердих побутових відходів у звязку з чим, вказані послуги надаються орендарю відповідними установами і вартість таких витрат сплачуються орендарем окремо від орендної плати. Також, орендар сплачує самостійно усі інші витрати не передбачені даним пунктом, необхідні йому для здійснення господарської діяльності в орендованому приміщенні. Фактичні витрати на комунальні послуги, які поніс орендодавець, повязані з користуванням обєкту оренди, не включаються до суми щомісячної орендної плати та підлягають відшкодуванню орендарем орендодавцю на підставі рахунків, предявлених орендодавцем до оплати, в продовж 10 банківських днів з моменту отримання рахунку.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідно до Акту приймання-передачі обєкту оренди від 17.10.2014 Позивач передав, а Відповідач прийняв окремо стоячу будівлю приміщення магазину і рухоме майно, що знаходиться в ньому, який розташований за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Перемоги, 1є, загальна площа приміщення магазину складає 191,6 кв.м.

15.11.2015 між Позивачем та Відповідачем складено Акт прийому-передачі обєкту оренди (повернення) від 15.11.2015 (а.с. 17) відповідно до якого орендар передав, а орендодавець прийняв окремо стоячу будівлю приміщення магазину і рухоме майно, що знаходиться в ньому, який розташований за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Перемоги, 1є, загальна площа приміщення магазину складає 191,6 кв.м. Як випливає зі змісту вказаного акту орендар визнав та підтвердив, що станом на 01.11.2015 заборгованість перед орендодавцем за Договором від 17.10.2014 складає 36 938,21 грн., яку Відповідач зобовязався оплатити до 26.11.2015.

Окрім того, сума заборгованості Відповідача за Договором від 17.10.2014 за зобовязаннями по жовтень 2015р. включно у розмірі 36 938,21 грн. підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків підписаним представниками сторін та скріпленим печатками підприємств /а.с. 18/.

Відповідач частково здійснив оплату за Договором від 17.10.2014, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

2 000,00 грн. орендна плата за серпень платіжне доручення від 06.11.2015 № 21 (а.с. 29);

13 036,76 грн. відшкодування електричної енергії платіжне доручення від 06.11.2015 № 19 (а.с. 30).

30.11.2015 Позивачем було донараховано Відповідачу заборгованість з оплати електроенергії використаної орендарем в листопаді 2015р. в розмірі 2 173,53 грн. на підставі розшифровки нарахувань за листопад 2015р. Відповідача, наданої Білгород-Дністровським РЕС від 23.11.2015 (а.с. 62) за Договором на постачання електроенергії від 23.05.2007 № 1090 (а.с. 19-26), та орендну плату за 15 календарних днів листопада 2015р. в розмірі 1 500,00 грн.

Отже, сума боргу Відповідача за Договором від 17.10.2014 складає 25 574,98 грн., з якої 16 000,00 грн. борг з орендної плати, 9 574, 98 грн. борг по оплаті електроенергії (36 938,21 + 1 500,00 + 2 173,53 2 000 13 036,76 = 25 574,98).

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів субєктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 5.2 Договору від 17.10.2014 встановлено, що у разі несвоєчасного внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню за кожний день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості користування обєктом оренди за місяць, якщо така прострочка складає більш ніж 30 календарних днів, якщо така прострочення складає більш ніж 30 календарних днів, крім пені орендар сплачує штраф у розмірі 15 % від щомісячної суми орендної плати. Крім того, у разі несвоєчасного чи неналежного виконання своїх зобовязань за цим договором, орендар сплачує суму боргу та штрафних санкцій з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь такого прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Отже, сторонами договору обумовлено нарахування пені лише за прострочення внесення орендної плати. А відтак, нарахування пені на суму заборгованості з компенсації витрат на електропостачання є неправомірним. Як вже зазначалось в Акті прийому-передачі обєкту оренди (повернення) від 15.11.2015 Відповідач повинен був сплатити заборгованість до 26.11.2015, тобто початком прострочення оплати є 27.11.2015.

Судом встановлено, що сума пені за прострочення оплати оренди, з урахуванням норм частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, з 01.12.2015, початку періоду визначеного Позивачем, по 27.05.2016, складає 3 351,74 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
16 000,0001.12.2015 - 17.12.20151722.0000 %327,89
16 000,0018.12.2015 - 28.01.20164222.0000 %810,08
16 000,0029.01.2016 - 03.03.20163522.0000 %673,22
16 000,0004.03.2016 - 21.04.20164922.0000 %942,51
16 000,0022.04.2016 - 27.05.20163619.0000 %598,03
Всього: 3 351,74

Отже підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми пені у розмірі 3 351,74 грн. Решта заявлених позовних вимог про стягнення суми пені у розмірі 4 964,69 грн. (8 316,43 3 351,74 = 4 964,69) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення внесення орендної плати та відшкодування витрат з постачання електроенергії за Договором від 17.10.2014 за період з 01.12.2015 по 01.10.2016, визначений Позивачем, становить суму у розмірі 643,23 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
25 574,9801.12.2015 - 01.10.20163063 %643,23

Проте, оскільки Позивач заявив вимогу про стягнення 3 % річних у розмірі 639,02 грн., стягненню підлягає сума в межах заявлених позовних вимог.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому, прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Сума інфляційних втрат за прострочення внесення орендної плати та відшкодування витрат з постачання електроенергії за Договором від 17.10.2014 за період з грудня 2015р. по вересень 2016р., визначений Позивачем, становить суму у розмірі 1 830,04 грн., яка розраховується наступним чином:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодСума боргу з врахуванням індексу інфляціїІнфляційне збільшення суми боргу
01.12.2015 - 30.09.201625 574,981.07227 405,021 830,04

Проте, оскільки Позивач заявив вимогу про стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 1 618,90 грн., стягненню підлягає сума в межах заявлених позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з Відповідача 25 574,98 грн. суми основного боргу, 3 351,74 грн. - пені, 643,23 грн. - 3 % річних, 1 618,90 грн. - суми інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 16 січня 2017 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, 549, частинами першою та другою статті 625, частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193, частиною першою статті 230, частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду Одеської області „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 № 18, пунктом 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14, статтями 33, 34, 35, 49, 75, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „КУРКУЛЬ І К (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Перемоги, буд. 1-Е, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Коровай (65005, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 47, кімната 1, ) 25 574,98 грн. (двадцять пять тисяч пятсот сімдесят чотири гривні 98 коп.) суму основного боргу, 3 351,74 грн. (три тисячі триста пятдесят одна гривня, 74 коп.) пені, 1 618,90 грн. (одна тисяча шістсот вісімнадцять гривень 90 коп.) суму інфляційних втрат, 639,02 грн. (шістсот тридцять девять гривень 02 коп.) - 3 % річних.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „КУРКУЛЬ І К (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Перемоги, буд. 1-Е, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Коровай (65005, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 47, кімната 1, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 1 188,66 грн. (одна тисяча сто вісімдесят вісім гривень 66 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов