ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.01.2017 Справа № 904/11379/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ", 01601, м. Київ, б-р Тараса Шевченко, буд. 18 в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", 49600, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд. 26

до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровського районної у місті Дніпропетровську ради, 49023, м. Дніпро, вул. Радистів, буд.8

про стягнення 36 482,44 грн.

Суддя Панна С.П.

Секретар судового засідання Кривулько Я.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю за № б/н від 12.12.2016 року.

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю за № 782 від 12.02.2016 року.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укретелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровського районної у місті Дніпропетровську ради про стягнення основного боргу в сумі 36482,44грн, судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору за № 490-12І200 про відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність вини у порушенні зобовязання щодо оплати за договором № 490-12І200, через відсутність бюджетного фінансування. Також, відповідач зазначає, що сума боргу в розмірі 36482,44грн являється не вірною, тому що останні взяті управлінням зобовязання були в сумі 18535,78грн.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (далі-позивач) та Управлінням праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровського районної у місті Дніпропетровську ради (далі-відповідач) укладено договір №9-015 (вхідний №490-12І200) про відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення за умовами п. 1.1 предметом цього Договору є відносини сторін щодо відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2015 році.

Згідно з п. 6.1. договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015 року, а в частині розрахунків за надані пільги до їх повного виконання зобов'язань за цим договором.

Пунктом 6.2. договору сторони погодили, що відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України, ч.7 ст. 180 ГК України умови цього договору поширюються на відносини між ними, які виникли до його підписання, а саме з 01.01.2015 року.

Згідно з п. 1.2. Договору, постачальник здійснює надання телекомунікаційних послуг (абонплата, встановлення телефонів, проведення додаткових робіт при позачерговому та пільговому встановленні квартирних телефонів) громадянам, які мають відповідні пільги, а платник здійснює відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільгових категоріям населення у 2015 році відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України, Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", проводить розрахунки за надані пільги в межах своїх кошторисних призначень.

Сума цього Договору відповідає кошторисним призначенням на 2015 р. і обумовлюється у додатковій угоді № 1 до цього Договору, яка є його невідємною його частиною (п. 1.3. Договору).

Пунктами 2.1., 2.1.2. Договору передбачено, що постачальник зобовязується щомісяця надавати у відділ персоніфікованого обліку пільговиків платника:

- до 10 числа місяця, що надає за звітним, надавати на електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих громадянам пільгових категорій у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга" встановленою п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" (зі змінами) (далі - Єдиний реєстр);

- до 20 числа місяця, що настає за звітним, надавати відомості про фактично надані послуги на паперових носіях;

- до 06 числа місяця, другого за звітним, складати акти звіряння сум заборгованості по наданим послугам зв'язку за станом на 1 число місяця, що передує звітному.

Відповідно до п.п. 2.2., 2.2.3., 2.2.3.2. Договору платник зобовязується здійснювати перерахування коштів, передбачених на проведення розрахунків за надані пільги згідно з кошторисом доходів та видатків в межах запланованих призначень на реквізити постачальника. На підставі розрахунку протягом трьох робочих днів з моменту надходження коштів до місцевого бюджету.

На виконання пп. 2.1.2. п.2.1. договору позивач надав відповідачу звіти (зведені розрахунки) витрат на відшкодування збитків, пов'язаних з наданням пільг, та акти звіряння розрахунків. Так, протягом листопада 2015 року надано пільгу на загальну суму 36482,44 грн., що підтверджується: актом звіряння розрахунків від 01.01.2016 (заборгованість 18468,58грн), актом звіряння розрахунків від 04.12.2016 (заборгованість 67,20грн). Всього 18535,78 грн. (а.с. 18,19).

Зведеним розрахунком витрат на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за грудень місяць 2015 року заборгованість становить 17946,66 грн. (а.с. 20).

Відповідачем також подані акти звіряння від 01.02.2016 року (а.с.21, 22) та акти розбіжностей (а.с. 62, 63).

В порушення умов договору відповідач не розрахувався з позивачем в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість за період листопада-грудня 2015 року в сумі 36482,44 грн., яка підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення.

У грудні 2015 року відповідачем проведено часткове погашення заборгованості за попередні періоди перед позивачем у розмірі 37080,08 грн., що підтверджується випискою з платіжних доручень від 02.12.2015 року на підставі спільних протокольних рішень від 20.11.2015 №20/4260 та від 21.12.2015 року №20/4604 (копії зведених даних - реєстрів погашення заборгованості по пільгах (вересень 2015) станом на 04.11.2015 року; по пільгах (жовтень 2015) станом на 04.12.2015 року - додаються до позову).

Так, станом на 01.11.2016 сума заборгованості Відповідача за наданні послуги зв'язку пільговим категоріям у листопаді - грудні 2015 року складає 36482,44 грн. (67,20 грн. +18468,58грн.+17946,66грн.+37080,08грн.-37080,08 грн. = 36482,44 грн.).

Зважаючи на встановлені обставини, суд задовольняє позов з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про телекомунікації" та пункту 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року, споживачами, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно з підпунктом б пункту 4 частини 1 статті 89 та статті 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 (далі-постанова №256) затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету, якими встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Зокрема, пунктом 2 Постанови № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг є Управління праці і соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови та Порядку № 256, відшкодування витрат понесених Позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян здійснюється Відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до частини 1 пункту 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг (частина 2 пункт 8 Порядку № 256).

Так, надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України та статті 174 ГК України.

Наведені норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 193 ГК України та статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частин 1, 3 статті 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги мають надаватися відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

В Законі України від 22.10.1993 року № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, Законі України від 23.03.2000 року № 1584-ІІІ Про жертви нацистських переслідувань, Законі України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, я, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законі України від 24.03.2008 року № 203/98-ВР Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус та Законі України від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ Про охорону дитинства передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з пунктом 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 року, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 р. та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 р. зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446, від 15.05.2012 року у справі № 3-28гс12 та Постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 року у справі № 15/5027/715/2011.

Згідно частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1-4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Доказів здійснення оплати за спірною господарською операцією Відповідач суду не надав.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, окрім зобовязань покладених на нього умовами Договору, відповідає і за тими зобовязаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України, зобовязання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг та послуг звязку, компенсацій громадян з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Таким чином, зобовязання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово комунальних послуг та послуг звязку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Також, заперечення відповідача щодо не вірної суми боргу розмірі 36482,44грн спростовуються актом звіряння розрахунків станом на 01.01.2016 (заборгованість 36482,44грн), підтвердженням отримання вказаного акту звіряння розрахунків є поштове повідомлення від 16.12.2016 (а. с. 81).

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради. (49023, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Радистів, буд. 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, б-р. ОСОБА_3, буд. 18, ) заборгованість у розмірі 36 482( тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят дві) грн., 44 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) грн., 00 коп., про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.01.2017 року.

Суддя ОСОБА_4