УХВАЛА

17.01.2017Справа № 910/5266/16
За позовом Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Умвельт Україна"

про стягнення 257 600,00 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Кармоліт Я.В. (довіреність б/н від 05.12.2016)

від відповідача: Сидоренко О.Л. (довіреність № 03-01/17 від 03.01.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Смілянське комунальне виробниче підприємство "Комунальник" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Умвельт Україна" (відповідач) про стягнення 257 600,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Усатенко І.В.) від 01.06.2016 у справі № 910/5266/16 позов було задоволено повністю та вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Умвельт Україна" на користь Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" 257600 ,00 грн. та 3864, 00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/5266/16 від 11.10.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 у справі № 910/5266/16 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України № 910/5266/16 від 20.12.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 у справі № 910/5266/16 скасовано, а справу № 910/5266/16 передано до Господарського суду міста Києва на новий розгляд.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва № 04-23/2778 від 29.12.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/5266/16.

В результаті проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/5266/16, остання була передана на розгляд судді Турчин С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2017 прийнято до провадження справу № 910/5266/16, розгляд справи призначено на 17.01.2017.

16.01.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення проти позову.

У судовому засіданні 17.01.2017 представник позивача просив суд направити справу за підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

Представник відповідача не заперечив проти направлення справи за підсудністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про направлення справи за підсудністю до Господарського суду Черкаської області з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 01.09.2010 року у справі 01/1720 прийнято заяву СКВП „Комунальник" до розгляду та порушено провадження у справі № 01/1720 про банкрутство СКВП „Комунальник", введено мораторій на задоволення грошових вимог кредиторів, накладено арешт на все майно боржника.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.09.2010 року у справі №01/1720 відкрито процедуру санації СКВП „Комунальник" строком на 12 місяців, призначено розпорядника майна - Олексенко Н.В. та керуючого санацією - Плюту О.П., скасовано арешт на майно боржника.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.12.2014 року у справі №01/1720 продовжено строк процедури санації СКВП „Комунальник", продовжено повноваження керуючого санацією (Білодіда С.І.) та розпорядника майна (Голінного А.М.) до 01.02.2015 року.

Постановою господарського суду Черкаської області від 14.02.2015 року у справі № 01/1720 Смілянське комунальне виробниче підприємство „Комунальник" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Голінного А.М.

18.02.2015 року на сайті Вищого господарського суду України за № 14794 було розміщено повідомлення про визнання СКВП „Комунальник" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Під час виконання своїх повноважень ліквідатором банкрута було виявлено, що з рахунку СКВП „Комунальник" на рахунок ТОВ „Умвельт Україна" проводилось перерахування коштів за послуги з перевезення.

25.11.2013 року, тобто під час процедури санації боржника, між ТОВ „РЕМОНДІС Україна" та СКВП „Комунальник" укладено договір надання послуг з перевезення ТПВ № 25-11/13, згідно якого виконавець зобов'язується надавати замовникові послуги по перевезенню твердих побутових відходів у м. Сміла, Черкаської області, а замовник зобов'язується оплачувати вказані послуги своєчасно та в повному обсязі (п. 1.1 договору).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 22.03.2016 року, 08.09.2015 року, зокрема, ТОВ „РЕМОНДІС Україна" перейменовано на ТОВ „Умвельт Україна".

Звертаючись із позовом ліквідатор банкрута зазначав про те, що послуги з перевезення відходів були надані до визнання боржника банкрутом (14.02.2015 року), останній рахунок № 57 від 31.01.2015 року підлягав оплаті протягом 10 календарних днів з дати виставлення рахунку, тобто до 10.02.2015 року, відтак, на його думку, вказані кошти були перераховані безпідставно, всупереч нормам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з порушенням порядку та черговості задоволення грошових вимог кредиторів, оскільки кошти, які з 14.02.2015 року перебували на рахунках СКВП „Комунальник", є коштами ліквідаційної маси банкрута і з 14.02.2015 року розпорядження коштами позивача повинно було здійснюватись виключно ліквідатором у порядку, визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

У ч. 10 ст. 16 ГПК України визначено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої ст. 12 цього кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону № 2343-XII (в редакції, чинній з 19.01.2013 року), відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Системний аналіз положень Закону № 2343-XII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону № 2343-XII); за позовом розпорядника майна (частина дев'ята статті 22 Закону № 2343-XII); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону № 2343-XII); за заявою керуючого санацією (частина п'ята статті 28 Закону № 2343-XII); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону № 2343-XII).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

З огляду на сферу регулювання Закону № 2343-XII загалом і за змістом зазначеної норми статті 20, вона є спеціальною по відношенню до загальних, установлених ЦК підстав для визнання правочинів недійсними, тобто ця норма передбачає додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

Також, згідно з частиною 9 статті 16 ГПК України до виключної підсудності суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство віднесено розгляд справ у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 12 ГПК України.

З огляду на викладене, вимоги позивача до відповідача повинні розглядатися за правилами виключної підсудності в господарському суді Черкаської області в межах справи про банкрутство.

Відповідності до вимог статті 17 Господарського процесуального кодексу України якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

За таких обставин, справа підлягає направленню до Господарського суду Черкаської області.

Керуючись статтями 16, 17, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали справи № 910/5266/16 за позовом Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Умвельт Україна" про стягнення 257 600,00 грн. передати за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області для розгляду в межах справи про банкрутство.

Суддя С.О. Турчин