номер провадження справи 4/137/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2017 Справа № 908/3129/16

м. Запоріжжя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія" (69002, м. Запоріжжя, вул. Шкільна/вул. Фортечна, буд. 40/7, прим. 37)

до відповідача Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

про стягнення 15584,08 грн

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

від позивача - Вишнепольська О.І., довіреність від 04.01.2017;

від відповідача - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

24.11.2016 до Господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія", м. Запоріжжя з позовною заявою до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, смт. Кам'янка -Дніпровська, Запорізька область про стягнення 15584,08 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 24.11.2016 справу № 908/3129/16 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016р. порушено провадження у справі № 908/3129/16, справі присвоєно номер провадження 4/137/16, судове засідання призначено на 21.12.2016, у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою від 21.12.2016 розгляд справи відкладено на 18.01.2017.

В судовому засіданні 18.01.2017 справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовими клопотаннями представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, в жодне судове засідання не з'явився без повідомлення суд про поважність причин неявки. Ухвали суду по даній справі направлялися за належною адресою відповідача та повернулася на адресу суду з відміткою поштового відділення «за зазначеною адресою не проживає».

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/3129/16.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що 24.01.2017 є останнім днем процесуального строку, встановленого ст. 69 ГПК України для вирішення спору у справі № 908/3129/16, суд вирішив за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст. ст. 526, 611, 615 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. ст. 1, 2, 12, 54 ГПК України і полягають в тому, що відповідач, в порушення умов Договору поставки продукції № ЗПК-ЭФ-0330 від 11.05.2016, не повернув позивачу зворотну тару.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача в судових засіданнях, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізька пивна компанія» (Постачальник, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Покупець, відповідач у справі) укладено Договір поставки продукції № ЗПК-ЭФ-0330 (далі - Договір поставки), за умовами п. 1 розділу 1 якого Постачальник зобов'язаний поставляти продукцію згідно замовлення Покупця, а Покупець зобов'язується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного Договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених цим Договором. Замовлення передається Постачальнику в будь-якій зрозумілій Сторонам формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв'язком, усно тощо).

Відповідно до п. 5 розділу 1 Договору поставки при централізованій доставці продукції Покупець (або довірена особа Покупця) приймає фактичну її кількість від водія-експедитора, який здійснює її доставку, ставить круглу печатку або штамп на накладній, а у випадку відсутності чи не існування печатки або штампу, підпис та прізвище відповідальної особи своєї організації та пише на ній назву організації (право підпису накладних з боку Покупця мають тільки особи, зазначені у додатку, який є невід'ємною частиною даного договору (Додаток №1). У випадку невиконання даного пункту договору, продукція буде вважатися прийнятою відповідальними матеріально-відповідальними особами, а супровідні документи завірені відповідними печатками та штампами, при цьому Покупець несе всі можливі ризики, пов'язані з приймання продукції не матеріально-відповідальними особами самостійно.

Договір вступає в дію з моменту підписання і діє до 31.12.2016 року. Якщо за тридцять календарних днів до закінчення строку дії цього Договору жодна зі Сторін письмово не повідомить про свої бажання розірвати цей Договір або між Сторонами не буде укладений новий Договір, останній вважається кожен раз продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах (п. 6 розділу 1 Договору поставки).

Відповідно до п. 7 розділу 1 Договору поставки цей договір може бути достроково розірваним за вимогою однієї із Сторін, при умові виконання своїх зобов'язань за цим Договором. Сторона, що вимагає розірвання цього Договору, зобов'язана письмово попередити про це іншу Сторону не пізніше ніж за двадцять днів до дати розірвання цього Договору.

За приписами п. 1 розділу 3 Договору поставки, продукція відпускається Постачальником за вільно відпускними цінами, які зазначаються в накладній.

Загальну суму Договору складає сума Продукції, поставленої Покупцю за всіма накладними (п. 4 розділу 4 Договору поставки).

На виконання вимог Договору поставки, згідно видаткових накладних № 99-0001823 від 28.05.2016 та № 99-0000907 від 14.06.2016, позивачем було поставлено відповідачу продукцію та передано в тимчасове користування зворотну тару, в тому числі: балон вуглекислотний «Оболонь» об'ємом 20 л. (1 шт.) - вартістю 1600 грн (з ПДВ), кег «Оболонь» об'ємом 50 л. (2 шт.) - вартістю 3600 грн (з ПДВ) кожен, на загальну суму 7200 грн.

Відповідач, в порушення умов Договору поставки, зворотну тару в обумовлені строки не повернув.

Крім того, 27.05.2016 сторонами було підписано Додаток до Договору поставки, на підставі якого позивач передав відповідачу у строкове користування, а відповідач прийняв обладнання на загальну суму 5653,40 грн без ПДВ (6784,08 грн з ПДВ), про що свідчить акт приймання-передачі майна № 18935-1508 від 27.05.2016, яке було встановлене за адресою: Запорізька обл., К-Дніпровський р-н, м. Кам'янка-Дніпровська, вул. Радянська, 294.

19.08.2016 позивачем відповідачу було надіслано лист вих. № 425 від 18.08.2016 про розірвання Договору поставки від 11.05.2016 № ЗПК-ЭФ-0330 в односторонньому порядку, та вимогою повернути отриману в тимчасове користування зворотну тару і обладнання.

Стягнення з відповідача вартості неповернутої тари за Договором поставки продукції № ЗПК-ЭФ-0330 від 11.05.2016 у розмірі 15584,08 грн з урахуванням ПДВ є предметом розгляду по даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Правовідносини сторін є господарськими, які виникли на підставі договору поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За положеннями ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 ст. 685 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар у тарі та (або) в упаковці, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу або не випливає із суті зобов'язання.

Пунктом 1 розділу 2 Договору поставки передбачено, що Постачальник передає у тимчасове користування ящики, піддони, кеги та балони (надалі - зворотна тара) Покупцю відповідно до переліку та виключно в межах лімітів передачі зворотної тари, погоджених Сторонами в Додатку № 2, що є невід'ємною частиною даного Договору, а Покупець зобов'язується повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених Даним Договором.

Згідно п. 3 розділу 2 Договору поставки, заставна ціна на зворотну тару вказується у накладних.

Повернення зворотної тари здійснюється по ретуру при завезенні продукції або Покупцем самостійно (п. 5 розділу 2 Договору поставки).

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Договору поставки, Покупець зобов'язаний повертати Постачальнику 100% від поставленої кількості: кеги, вуглекислотні балони, ящики, піддони. Вся зворотна тара повинна бути повернена Покупцем Постачальнику в термін не більше 20 діб з дня отримання продукції, кеги - в термін не більше: 7 діб - для теплих місяців (квітень-вересень); 14 діб - для прохолодних місяців (жовтень-березень), вуглекислотні балони - в термін не більше 30 діб.

Відповідно до п. п. 7, 8 розділу 2 Договору поставки, ризик випадкового знищення та (або) пошкодження зворотної тари несе Покупець з моменту її отримання та до моменту її повернення Постачальнику. При пошкодженні, псуванні, втраті або знищенні зворотної тари з вини Покупця, Покупець зобов'язаний відшкодувати Постачальнику заставну ціну зворотної тари з врахування податку на додану вартість (згідно умов даного Договору) та відшкодувати всі спричинені своєю діяльністю або бездіяльністю збитки та упущену вигоду постачальника.

Пунктом 4 розділу 8 Договору поставки передбачено, що в разі закінчення терміну дії цього договору, відповідач повинен повернути позивачу в термін не більше 15 днів все рекламне та інше обладнання, яке знаходиться в користуванні відповідача.

Пунктами 1.3, 2.3.12 Додатку до Договору поставки передбачено, що обладнання повинно бути повернуто відповідачем та прийняте позивачем протягом 10 (десяти) робочих днів з дати закінчення дії Договору поставки (в тому числі дострокового).

Відповідно до пункту 4.2 Додатку до Договору поставки у випадку втрати (повного знищення) або неповернення в строк, передбачений п. 2.3.12 даного Додатку відповідачем обладнання, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу вартість Майна, вказану в Акті приймання-передачі обладнання, із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не була додатково узгоджена між Сторонами.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимог зазначених Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В порушення зазначеного вище пункту Договору поставки, Покупець зворотну тару Постачальнику не повернув, її вартість також не відшкодував. Направлений позивачем 19.08.2016 на адресу відповідача лист вих. № 425 від 18.08.2016 з вимогою про повернення отриманої в тимчасове користування зворотної тари та обладнання, залишений відповідачем без відповіді. Доказів повернення зворотної тари та обладнання або відшкодування їх вартості позивачу відповідачем не надано.

З урахуванням викладеного вище, вимога про стягнення з Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 вартості неповернутої тари за Договором поставки продукції № ЗПК-ЭФ-0330 від 11.05.2016 у розмірі 15584,08 грн з ПДВ є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 526, 685 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. ст. 22, 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія", м. Запоріжжя до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, смт. Кам'янка -Дніпровська, Запорізька область про стягнення 15584,08 грн задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька пивна компанія" (69002, м. Запоріжжя, вул. Шкільна/вул. Фортечна, буд. 40/7, прим. 37, ) вартість неповернутого майна у розмірі 15584 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн 08 коп. та судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України "20" січня 2017 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.