ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"05" січня 2017 р.Справа № 922/168/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши матеріали

позовної заявиФізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Харків)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промоснова" (м. Харків)
про стягнення 1 899 030,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промоснова" на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором купівлі-продажу №13/01/15 від 13.01.2015. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 1 899 030,89 грн., з яких 511016,21 інфляційної складової суми боргу, 52856,60 грн. 3% річних від простроченої суми, 157172,08 грн. пені за прострочення оплати, 196331,00 грн. штрафу, 981655,00 грн. в якості заборгованості за договором купівлі-продажу №01/09/14 від 13.01.2015.

За результатами розгляду питання про прийняття позовної заяви суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню без розгляду, оскільки подана з порушенням вимог ст.57 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів листом з описом вкладення.

Пункт 2 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлює необхідність надання суду доказів, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами.

В даному разі позивачем до позовної заяви додано ксерокопію опису вкладення до цінного листа від 23.11.2016, що унеможливлює визнання його в якості письмового доказу.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не подано доказів надсилання відповідачам копій позовної заяви і доданих до неї документів та документів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

За приписами п.6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

В даному випадку позивачем до позовної заяви взагалі не надано доказів сплати судового збору.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте матеріали позовної заяви не містять жодного доказу на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: „В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Також суд зазначає, що оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст. 57, п.п. 4, 6 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи, без розгляду ФОП ОСОБА_1.

Суддя Г.І. Сальнікова

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).