ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 січня 2017 року Справа № 44/481-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Короткевича О.Є., Погребняка В.Я.,

розглянувши касаційну скаргу арбітражного керуючого Сніжка О.Ю.
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 14.11.2016
у справі№ 44/481-б господарського суду міста Києва
за заявою Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо - металургійна компанія"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ленінська кузня"
провизнання банкрутом

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.2016 (суддя: Пасько М.В.) затверджено звіт ліквідатора; затверджено ліквідаційний баланс станом на 14.01.2016; ліквідовано банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ленінська кузня" (ідентифікаційний код 33349738), як юридичну особу у зв'язку з банкрутством; копію ухвали направлено банкруту, ліквідатору, державному реєстратору для внесення до Єдиного державного реєстру відповідного запису та повідомлення органів статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування про внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення для зняття юридичної особи з обліку, органам державної статистики для виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, а також органу державної податкової служби за місцезнаходженням банкрута; провадження у справі № 44/481-б припинено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 (колегія суддів: Остапенко О.М., Верховець А.А., Пантелієнко В.О.) відхилено клопотання арбітражного керуючого Сніжка О.Ю. про поновлення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2016 року у справі № 44/481-б; апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сніжка О.Ю. на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2016 у справі № 44/481-б повернуто скаржнику без розгляду по суті.

Арбітражний керуючий Сніжко О.Ю. звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 08.12.2016 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 44/481-б, з проханням скасувати останню, а справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги Сніжко О.Ю. на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2016 у справі № 44/481-б до розгляду.

Подана арбітражним керуючим Сніжко О.Ю. касаційна скарга від 08.12.2016 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 44/481-б не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 1111 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги від 08.12.2016 та додатків, доданих до касаційної скарги, скаржником не надано жодних доказів на підтвердження надіслання копії касаційної скарги всім сторонам у справі про банкрутство.

Таким чином, заявником касаційної скарги не дотримано вимог п. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України щодо надання доказів надіслання копії касаційної скарги всім сторонам у справі про банкрутство, що є підставою для повернення скарги відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII, що набрав чинності 01.09.2015 року).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги від 08.12.2016, скаржником не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, арбітражний керуючий Сніжко О.Ю. оскаржує ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016, якою було відхилено клопотання останнього про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.01.2016 у справі № 44/481-б та повернуто вищезазначену апеляційну скаргу скаржнику без розгляду по суті.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що згідно з п. п. 7 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2016 встановлена у розмірі 1378, 00 грн., тобто судовий збір сплачується в сумі 1378, 00 грн.

Таким чином, скаржником не додано до касаційної скарги докази сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення скарги відповідно до п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що ухвала суду другої інстанції у справі про банкрутство про повернення апеляційної скарги без розгляду підлягає касаційному оскарженню та набирає законної сили з дня її винесення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала Київського апеляційного господарського суду винесена 14.11.2016, строк на її касаційне оскарження закінчився 05.12.2016, а касаційну скаргу було направлено заявником до Київського апеляційного господарського суду 08.12.2016, тобто, з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга, не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги та резолютивної частини тексту касаційної скарги (п.1), заявник - арбітражний керуючий Сніжко О.Ю. просив суд відновити пропущений процесуальний строк на подання касаційної скарги, посилаючись на те, що повний текст ухвали Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 отримав лише 18.11.2016, тому, на думку останнього, строк подання касаційної скарги закінчується 08.12.2016.

На підтвердження вищезазначених обставин арбітражним керуючим Сніжко О.Ю. було надано роздруківку відстеження пересилання поштових відправлень від 05.12.2016, яка підтверджує, що 18.11.2016 заявник особисто отримав повний текст ухвали Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що у відновленні строку на подання касаційної скарги слід відмовити, враховуючи таке.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина друга статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами, мають право знайомитися з матеріалами справи, та зобов`язанні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що заявником при зверненні з касаційною скаргою 08.12.2016 з пропуском встановленого Господарським процесуальним кодексом України процесуального строку на касаційне оскарження, не надано належних та допустимих доказів існування об'єктивно непереборних обставин, що стали причинами пропуску заявником процесуального строку подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 44/481-б.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається, зокрема, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання або таке клопотання відхилено про відновлення цього строку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга арбітражного керуючого Сніжка О.Ю. від 08.12.2016 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 44/481-б не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 86, ч. 1 п. 3, п. 4, п. 5 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити арбітражному керуючому Сніжку О.Ю у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 44/481-б, викладеного у тексті касаційної скарги.

Касаційну скаргу арбітражного керуючого Сніжка О.Ю. від 08.12.2016 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 44/481-б повернути заявнику.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді О.Є. Короткевич

В.Я. Погребняк