ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року Справа № 923/1290/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Фенікс-Херсон", м. Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНАПОДОВЕ 1", с. Подове Новотроїцького району Херсонської області

про стягнення 52533,87 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник ОСОБА_1, довіреність від 05.10.2016;

від відповідача - не прибув.

Суть спору: Приватне підприємство "Фенікс-Херсон" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНАПОДОВЕ 1" заборгованість у розмірі 52533,87 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на договір про надання послуг охорони №15 від 02.11.2015, додатків і додаткову угоду до договору, положення ст.ст. 16, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Представник відповідача у судове засідання 10.01.2017р. не з'явився, відзиву на позовну заяву та інших витребуваних судом доказів не надав, про причини неявки і ненадання витребуваних доказів суд не повідомив, не зважаючи на ті обставини, що належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до суду та з якого вбачається, що ухвалу про порушення справи ним отримано 06.12.2016.

Пункт 3.9.2 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачає, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 10.01.2017р., не визнавалась судом обовязковою, про наявність у сторони доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу по суті, ТОВ "ЛАНАПОДОВЕ 1" не повідомляло.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню спору, а тому суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у даному судовому засіданні.

За таких обставин, відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 10.01.2017р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 02 листопада 2015 року між Приватним підприємством "Фенікс-Херсон" (надалі - позивач, або охорона) і Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАНАПОДОВЕ 1" (надалі - відповідач, або замовник) був укладений договір про надання послуг охорони №15 (надалі - договір).

Відповідно до умов договору, охорона прийняла на себе зобов'язання по наданню послуг з охорони машин дощувальних, які належать замовнику і знаходяться за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, с. Подове.

Так, на підставі акту прийняття-передачі об'єкту під охорону (додаток №2 до договору №15 від 02.11.2015) підтверджено факт передачі машин дощувальних, які є об'єктом охорони (а.с. 15).

Як встановлено пунктом 4.1 договору №15 від 02.11.2015, оплата за виконання договірних обовязків є договірною, її розрахунок визначається в додатку №1 до договору, який підписується обома сторонами і є його невід'ємною частиною.

В додатку №1 до договору №15 від 02.11.2015, підписаному ПП "Фенікс-Херсон" та ТОВ "ЛАНАПОДОВЕ 1", сторони вказаного договору встановили, що вартість послуг з охорони обєктів охорони складає 25760,00 грн. за місяць (а.с. 14).

В подальшому, шляхом укладення додаткової угоди №5 до договору №15 від 02.11.2015, сторони змінили умови додатку №1 до договору №15 від 02.11.2015 (а.с. 17). Так, відповідно до додатку №1 з 15.04.2016 вартість послуг з охорони обєктів охорони склала 42300,00 грн. за місяць (а.с. 18).

Згідно із п.2.2.2 договору №15 від 02.11.2015, замовник зобовязаний своєчасно, згідно розділу 4 цього договору, здійснювати розрахунки з охороною за надані охоронні послуги.

На підставі п.4.3 договору №15 від 02.11.2015, оплата послуг за договором здійснюється згідно рахунків, наданих охороною, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок охорони в наступному порядку:

- за період з 1 по 15 числа місяця - 16 числа поточного місяця;

- за період с 16 по 30 (31) числа місяця - до 02 числа наступного місяця.

Звертаючись з позовом до суду про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором про надання послуг охорони, позивач посилається на ті обставини, що свої зобов'язання за договором він виконав у повному обсязі.

Однак відповідач свої зобов'язання, передбачені договором №15 від 02.11.2015р., належним чином не виконав, не сплатив позивачу за період з 16.07.2016р. по 23.08.2016р. вартість послуг з охорони на суму 52533,87 грн.

Умовами п.5.2 договору сторони передбачили, що дострокове розірвання договору може проводитись за письмовою згодою сторін, а також за ініціативи однієї із сторін з письмовим повідомленням іншої сторони не менш ніж за десять днів.

В звязку із порушенням замовником умов договору №15 від 02.11.2015, в частині несвоєчасної оплати за надані послуги, зазначений договір було розірвано з ініціативи охорони, про що остання повідомила замовника листом вих. №21 від 05.08.2016, який отриманий ТОВ "ЛАНАПОДОВЕ 1" 13.08.2016 (а.с. 39-42).

Надалі, після спливу десятиденного строку з дня отримання ТОВ "ЛАНАПОДОВЕ 1" повідомлення ПП "Фенікс-Херсон" про розірвання договору №15 від 02.11.2015, між сторонами вказаного договору 24.08.2016 було складено акт про зняття обєктів з охорони (а.с. 38), який складено із застереженням що відповідач не має претензій до позивача щодо охорони та зняття об'єктів з охорони.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 52533,87 грн. боргу, а саме:

- за період з 16.07.2016 по 31.07.2016 на суму 21150,00 грн.;

- за період з 01.08.2016 по 15.08.2016 на суму 20467,74 грн.;

- за період з 16.08.2016 по 23.08.2016 на суму 10916,13 грн.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначає позивач, за послуги надані позивачем протягом листопада 2015 року - серпня 2016 року відповідач розрахувався частково, в результаті чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 52533,87 грн.

Дана сума боргу утворилась, як вже було зазначено, у зв'язку із несплатою відповідачем послуг, які були надані йому позивачем за періоди з 16.07.2016 по 31.07.2016 на суму 21150,00 грн., з 01.08.2016 по 15.08.2016 на суму 20467,74 грн., за період з 16.08.2016 по 23.08.2016 на суму 10916,13 грн.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАНАПОДОВЕ 1" здійснено перерахування на розрахунковий рахунок відповідача грошових сум, за надані позивачем послуги, на загальну суму 52533,87 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу за надані позивачем послуги у розмірі 52533,87 грн., є доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги документально підтверджені, а отже такі, що підлягають задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00 грн. відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до врегулювання у судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представника позивача про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНАПОДОВЕ 1" (75313, Херсонська область, Новотроїцький район, с. Подове, вул. Зернотоківська, 1, ) на користь Приватного підприємства "Фенікс-Херсон" (73000, м. Херсон, провулок Козацький, 10, ) суму боргу у розмірі 52533,87 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.01.2017р.

Суддя С.В. Нікітенко