КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" січня 2017 р. Справа №910/11204/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Декомайстер-Дніпро" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.08.2016 у справі № 910/11204/16 (суддя Цюкало Ю.В.) за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Декомайстер-Дніпро", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Декомайстер-Дніпро" про стягнення грошових коштів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2016 справу №910/11204/16 передано за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідач у січні 2017 року звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.08.2016 у справі № 910/11204/16, в якій просить вказану ухвалу скасувати.

Крім цього, в апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, апеляційний господарський суд встановив, що клопотання скаржника задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Частиною 2 вищенаведеної статті визначено, що апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відповідно до чинного законодавства поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Для вирішення господарським судом питання про відновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК (п.1 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.07 №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році").

В апеляційній скарзі заявник, як на причину пропуску строку на апеляційне оскарження, посилається, на те, що оскаржувана ухвала на його адресу не надходила, а про її наявність він дізнався через Єдиний державний реєстр судових рішень лише 04.01.2017.

Апелянт зазначає, що у зв'язку з наведеними обставинами він не зміг подати апеляційну скаргу в строки, визначені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія судів дійшла висновку про те, що обставина, на яку апелянт посилається, як на причину пропуску строку на подання апеляційної скарги, не є поважною та відповідно не може бути підставою для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з наступних підстав.

Щодо посилань скаржника на те, що про наявність оскаржуваної ухвали він дізнався лише 04.01.2017 через Єдиний державний реєстр судових рішень, що в свою чергу унеможливило вчасне подання даної скарги, слід зазначити наступне.

Так, у матеріалах справи міститься клопотання відповідача про призначення експертизи, яке було подано ним до господарського суду Дніпропетровської області ще 13.12.2016 (а.с.92-93).

З огляду на подання вказаного клопотання саме до господарського суду Дніпропетровської області ще 13.12.2016 доводи апелянта щодо його необізнаності про передачу господарським судом міста Києва 22.08.2016 справи №910/11204/16 за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області та відповідно посилання на те, що про наявність оскаржуваної ухвали він дізнався лише 04.01.2017, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Так, апелянтом не наведено жодних доводів стосовного того, чому він 13.12.2016, враховуючи його необізнаність до 04.01.2017 щодо передачі даної справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області, подав саме до вказаного суду клопотання про призначення експертизи у даній справі. Адже, у випадку необізнаності товариства з обмеженою відповідальністю "Декомайстер-Дніпро" щодо існування оскаржуваної наразі ухвали логічним було б звернення відповідача із клопотанням про призначення експертизи саме до господарського суду міста Києва.

Вказані вище обставини спростовують доводи апелянта про те, що протягом всього цього часу він не був обізнаний про передачу даної справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

З огляду на викладене, доказів щодо підтвердження обставин, які унеможливлювали своєчасне звернення до суду апеляційної інстанції, апелянтом не надано.

Слід зазначити, що лише факт подання апелянтом клопотання про відновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк, оскільки таке клопотання з огляду на приписи ч.1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України в постанові від 02.10.2012 по справі № 25/230.

Крім цього, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи з поважності причин пропуску такого строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності обставин, що перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

З огляду на викладене, заява про відновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, у зв'язку з недоведеністю поважності причин пропуску строку для подання апеляційної скарги.

Таким чином, враховуючи, що клопотання скаржника про відновлення строку подання апеляційної скарги не містить поважних причин пропуску такого процесуального строку, та що, до клопотання не додано жодних доказів поважності пропуску строку, а також з огляду на відсутність встановлення судовою колегією обставин наявності поважності причин його пропуску, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 22.08.2016 у справі №910/11204/16.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ст. ст. 53, 93 Господарського процесуального кодексу України, у відновленні пропущеного строку слід відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Декомайстер-Дніпро" у відновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 22.08.2016 у справі №910/11204/16.

2. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Декомайстер-Дніпро" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.08.2016 у справі №910/11204/16 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко