РІШЕННЯ

16 січня 2017 року Справа № 913/1367/16

Провадження №4/913/1367/16

За позовом

Публічного акціонерного товариства Українська залізниця м. Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит,

м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 26295 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Старкова Г.М.

Секретар судового засідання помічник судді Наумова В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 05.10.2016;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність № СА126/16 від 12.12.2016.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у накладній №50210707 у розмірі 26295 грн. 00 коп.

Представник позивач 16.01.2017 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 16.01.2017 (згідно штампу вхідний № 282/17) подав до суду відзив на позовну заяву від 04.01.2017, за яким зазначив, що визнає помилку при зазначенні юридичної адреси одержувача у накладній №50210707 та просить розмір штрафу зменшити у пять разів. Вказаний відзив на позовну заяву судом розглянутий та долучений до матеріалів справи з наданими до нього документами.

Крім того, представник відповідача подав до суду заяву про зменшення розміру штрафу від 04.01.2017, за якою зокрема зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит є вугільним місто утворюючим підприємством основним видом діяльності якого є видобуток вугілля. На підприємстві працює 15 тисяч робітників, до складу підприємства входять 18 відокремлених підрозділів, в тому числі невиробничого характеру, підприємство несе соціальну відповідальність перед мешканцями міста Свердловська.

До проведення АТО підприємство входило у трійку найкращих вугільних підприємств України, своєчасно та належним чином виконувало свої зобовязання за господарськими договорами та зовнішньоекономічними контрактами, здійснювало соціальні проекти.

Підприємство відповідача перебуває у дуже тяжкому фінансовому стані, що підтверджується звітом про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2016 року та Балансом (Звіт про фінансовий стан) станом на 30 вересня 2016 року.

Фінансові результати від звичайної діяльності підприємства є збитковими, в тому числі ТОВ ДТЕК Свердловантрацит мало станом на 30.09.2016 поточні зобовязання в сумі ,00 грн. та збитки за 9 місяців склали 316178000,00 грн.

Виробничі потужності підприємства розташовані на території де відповідно до Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 № 428-р, органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

На підставі викладеного, керуючись нормами ст. 233 ГК України, п. 3 ст. 83 ГПК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України відповідач просить зменшити розмір штрафу.

Судом надані відповідачем документи долучені до матеріалів справи.

Позивачем заперечень або пояснень на клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в серпні 2016 року на станцію Запоріжжя - Вантажне Придніпровської залізниці зі станції Должанська Донецької залізниці за накладною № 50210707 прибув вагон № 55193916 (на піввагони) з вантажем «антрацит», відправник Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» (скорочено- ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит».

В накладній № 50210707 одержувача вантажу було визначено як ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ», 69062, м.Запоріжжя, вул. Залізнична,29, код вантажоодержувача 9341.Однак, вантажоодержувач з такою адресою по станції Запоріжжя-Вантажне Придніпровської залізниці відсутній. У звязку з вищенаведеним, вагон був затриманий до зясування адреси вантажоодержувача.

Факт неправильного визначення адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми № 2469 від 21.08.2016.

Зважаючи на викладене, 23.08.2016 після отримання телеграми № 25 від 22.08.2016 зі станції відправлення Должанська Донецької залізниці, вагон був виданий належному одержувачу- Публічному акціонерному товариству «ДТЕК ТРЕЙДІНГ», адреса: 01032, м.Київ, вул. Льва Толство,57. Про вищезазначене було складено акт загальної форми № 2470 від 23.08.2016.

Оскільки відповідачем був припущений факт невірного зазначення у накладній адреси вантажоодержувача, позивач нарахував штраф відповідно до положень ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України у сумі 5259 грн. 00 коп. (5259, 00 х 5= 26295,00), який просить стягнути на свою користь.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнає помилку при зазначенні юридичної адреси одержувача у накладній №50210707 та просить зменшити суму штрафу.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За змістом ч. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 № 6, з огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут залізниць України (далі Статут) визначає обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

В даному випадку, відповідач у справі, за накладною № 50210707 від 14.08.2016 зі станції Должанська Донецької залізниці відправив вагон № 55193916 (на піввагони) з вантажем «антрацит», відправник Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» на станцію призначення Запоріжжя - Вантажне Придніпровської залізниці вантажоодержувачу - ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ», 69062, м.Запоріжжя, вул. Залізнична,29, код вантажоодержувача 9341

21.08.2016 при прибутті вагонів на станцію призначення Запоріжжя - Вантажне Придніпровської залізниці було встановлено, що вказані відомості не відповідають фактичним даним вантажоодержувача.

Відповідно до ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Факт неправильного визначення адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми № 2469 від 21.08.2016.

Зважаючи на викладене, 23.08.2016 після отримання телеграми № 25 від 22.08.2016 зі станції відправлення Должанська Донецької залізниці, вагон був виданий належному вантажоодержувачу- Публічному акціонерному товариству «ДТЕК ТРЕЙДІНГ», адреса: 01032, м.Київ, вул. Льва Толство,57.

Про вищезазначене було складено акт загальної форми № 2470 від 23.08.2016(а.с.10).

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила від 24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил від 24.06.2011 за № 765/19503, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно п. 3 Правил складання актів (затверджено наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.02.2002, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855) акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що

виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Акт загальної форми № 2469 від 21.08.2016 був підписаний представниками станції призначення та представником ДП ОГХК.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про адресу вантажоодержувача, є акт загальної форми, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

Згідно ст. 24 Статуту, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п. 5.5 розділу 5 Правил від 24.06.2011 за № 765/19503, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України.

Як було наведено вище, факт невірного зазначення відомостей в накладній зафіксовано актом загальної форми № 2469 від 21.08.2016.

Разом з цим, ст. 122 Статуту визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно накладної № 50210707 провізна плата за вагон становить 5259 грн. 00 коп. , у звязку з чим сума штрафу складає 26295 грн. 00 коп. (5259,00 х 5 = 26295,00).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач належним чином довів законність та обґрунтованість своїх позовних вимог, у звязку з чим доводи відповідача судом відхиляються, а позовні вимоги визнаються обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу слід зазначити наступне.

У застосуванні ст.ст. 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитки.

Але, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлюється загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобовязання, незалежно від того, виникли чи ні у звязку з цим порушенням збитки на стороні кредитора.

Проте, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобовязання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Так, п. 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Виходячи з норм діючого законодавства, обставин справи та доводів відповідача за клопотанням, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір штрафу до 10518 грн. 00 коп.

За таких обставин, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 10518 грн. 00 коп., в решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача як на сторону, яка порушила вимоги чинного цивільного законодавства в повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит про стягнення 26295 грн. 00 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит, 92703, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 24А, , на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, код ЕДРПОУ 40075815 в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, , штраф у розмірі 10518 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 20.01.2017

Суддя Г.М.Старкова