ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. Справа № 918/1198/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Гудзенко Я.О., розглянувши позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудпроект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕЛЕНА ЕНЕРГІЯ Т" про стягнення 12 136, 45 грн

За участі представників сторін: від позивача - не з'явився; Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Рембудпроект" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ "ЗЕЛЕНА ЕНЕРГІЯ Т" про стягнення 12 136, 45 грн.

Ухвалою господарського суду від 07.11.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/1198/16, розгляд якої призначено на 16.11.2016 року.

Ухвалами суду від 16.11.16 р. та 06.12.16 р. розгляд справи відкладався.

До канцелярії суду 15.12.16р. від представника позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 15.12.16 р. представник позивача підтримав позовні вимоги повністю з підстав зазначених у позовній заяві та надав суду для огляду оригінали документів доданих до позовної заяви. Крім того просив відкласти розгляд справи у зв'язку з необхідністю уточнення розрахунку штрафних санкцій.

До канцелярії суду 22.12.16 р. від позивача на підставі ст. 22 ГПК України надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 5 000, 00 грн. основного боргу, 192,80 грн. пені, 408, 00 грн. 3% річних та 4 511, 86 грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача в судові засідання не з'являється, поштові повідомлення про вручення поштових відправлень повертаються до суду неотриманими із зазначенням "за закінченням терміну зберігання". З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців судом вбачається, що місцезнаходження ТОВ "ЗЕЛЕНА ЕНЕРГІЯ Т": 33023, м. Рівне, вул. Київська, буд. 21.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно із п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року № 18 за змістом цієї норми (статті 64 ГПК України), зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд Рівненської області

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2011 року між ТОВ "Рембудпроект" (далі - Позивач, Виконавець) та ТОВ "ЗЕЛЕНА ЕНЕРГІЯ Т" (далі - Відповідач, Замовник) укладено Договір підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт № 15 (далі-Договір).

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 Договору Позивач зобовязався виконати проектно-вишукувальні роботи, а саме виконати робочий проект: "Виробнича дільниця ТОВ «ЗЕЛЕНА ЕНЕРГІЯ Т» по видобуванню фрезерного торфу на ділянці торфородовища «Тетерівське». В свою чергу Відповідач відповідно до п. 1.1 Договору зобовязався прийняти якісно та належним чином виконані роботи і оплатити їх на умовах та в порядку, передбаченому Договором.

Згідно із п. 2.2 Договору загальна вартість робіт складає 180 780, 00 грн. Пунктом 2.3.1. Договору передбачалося внесення авансового платежу у розмірі 30% вартості робіт у розмірі 54 234, 00 грн., який вноситься протягом 30 робочих днів після підписання сторонами Договору. Пунктом 2.3.2 передбачається внесення другого платежу у розмірі 45% вартості робіт, а саме 81 351, 00 грн. після ознайомлення з робочим проектом та відсутності зауважень щодо нього з боку Відповідача. Після отримання від Замовника другого платежу, Виконавець зобовязаний протягом 2 робочих днів передати готовий робочий проект (з підписом і печаткою) у необхідній кількості, про що сторони підписують ОСОБА_1 прийому-передачі проектної документації.

Відповідно до п. 2.3.3 Договору залишок грошових коштів (25% вартості робіт) у розмірі 45 195, 00 грн. Замовник сплачує на користь Виконавця протягом 10 робочих днів після підписання ОСОБА_1 приймання-передачі виконаних робіт (Додаток № 5 до Договору).

Розділом 8 Договору визначені додатки до Договору, а саме: Додаток № 1: ОСОБА_1 прийому-передачі вихідних даних, Додаток № 2: Протокол погодження договірної ціни, Додаток № 3: Кошторис на виконання робіт (зведений кошторис, кошторис № 1,2,3, Додаток № 4 : Календарний план робіт, Додаток № 5: ОСОБА_1 приймання-передачі виконаних робіт (проект).

Судом встановлено, що вказані Додатки Відповідачем підписані та скріплені печатками, акт приймання-передачі виконаних робіт підписаний Відповідачем 17 грудня 2013 року без зауважень та заперечень, відтак відповідно до умов Договору у Відповідача виникло зобов'язання по оплаті виконаних робіт (а.с. 30). В матеріалах справи містяться також копії накладних, з яких вбачається перелік виконаних робіт відповідно до укладеного сторонами Договору, які підписані Відповідачем (а.с. 34). Суд встановив, що вартість робіт зменшена сторонами до 138 762 грн.

Позивач 28 січня 2015 року звертався до Відповідача з вимогою, в якій просил оплатити заборгованість з надання послуг на виконання проектно-вишукувальних робіт за Договором, однак Відповідачем лише частково було перераховано 6 735, 50 грн. (07.08.15 р.) та 5 000, 00 грн. (27.08.15 р.).

Судом встановлено, що Відповідачем було частково за умовами Договору, оплачено Позивачу 133 762, 00 грн., а саме: 04.08.2011 року - 54 234 грн., 06.04.2012 року - 67 792, 50 грн., 07.08.2015 року - 6 735, 50 грн., 27.08.2015 року - 5 000 грн.

Отже, судом встановлено, що всупереч умов укладеного між сторонами Договору Відповідач обовязок з оплати вартості наданих йому послуг не виконав, заборгувавши таким чином Позивачу 5 000, 00 грн. основного боргу.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України унормовано, що за договором підряду одна сторона зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (стаття 846 ЦК України).

Згідно із ч. 1 статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина 1 статті 853 ЦК України).

За приписами ч. 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума боргу Відповідача перед Позивачем в розмірі 5 000, 00 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, не оспорюється Відповідачем, і останній на момент прийняття рішення не надав суду документів у підтвердження погашення вказаної заборгованості, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги Позивача до Відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у звязку з чим позовна вимога в цій частині позову підлягає задоволенню.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем зобовязань щодо оплати наданих послуг Позивачем, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, нараховано та заявлено до стягнення 192, 80 грн. пені, 408, 00 грн. 3% річних та 4 511, 86 грн. інфляційних втрат.

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що винна ОСОБА_1 сплачує на користь іншої пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості прострочених зобов'язань.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що розрахунок пені є арифметично вірним, здійсненим до вимог законодавства, а тому 192, 80 грн. пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних в розмірі 408, 00 грн. судом встановлено, що розрахунок є арифметично вірним, у зв'язку з чим вимоги Позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотки річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Судом при перерахунку інфляційних втрат встановлено, що інфляційні втрати за період прострочення становлять 4 520, 00 грн., оскільки клопотання Позивача про вихід за межі позовних вимог не подавалось, суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача інфляційних втрат у заявленому розмірі - 4 511, 86 грн.

Згідно із ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За частиною 1 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕЛЕНА ЕНЕРГІЯ Т" (33023, м. Рівне, вул. Київська, буд. 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудпроект" (01103, м. Київ, вул. Німанська, буд. 10, літера "А", офіс 7, ) 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 192 (сто дев'яносто два) грн. 80 коп. пені, 408 (чотириста вісім) грн. 00 коп. 3% річних, 4 511 (чотири тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 86 коп. інфляційних втрат та 1 378 (тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Ухвалою суду повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Рембудпроект" (01103, м. Київ, вул. Німанська, буд. 10, літера "А", офіс 7, ) 72 (сімдесят дві) грн. 00 коп. надмірно сплаченого судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 11.01.2017 р.

Суддя Гудзенко Я.О.