ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.01.2017р. Справа №905/3351/16

за позовом Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник», м.Львів від імені якого діє

філія Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник» в м.Харкові, м.Харків

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний

завод», м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 157608,45 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: ОСОБА_3-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство «Торговий дім «Галпідшипник», м.Львів від імені якого діє філія Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник» в м.Харкові, м.Харків, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод», м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в розмірі 157608,45 грн., у тому числі основний борг в сумі 135796,00 грн., інфляція в сумі 16888,97 грн. та три проценти річних в сумі 4923,48 грн.

Згідно із ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою від 16.01.2017р. зменшив предмет позову, заявивши вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 80536,23 грн., у тому числі основний борг в сумі 55796,00 грн., інфляція в сумі 19760,96 грн. та три проценти річних в сумі 4979,27 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №18/6-16 від 06.04.2015р., специфікацію №3 від 29.07.2015р., видаткові накладні та довіреності на їх отримання, претензії №255 від 03.12.2015р., №554 від 29.09.2016р.

Відповідач в судовому засіданні 16.01.2017р. підтвердив наявність несплаченого боргу перед позивачем в сумі 55796,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно із ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Погоджена дія двох або більше сторін є дво- чи багатостороннім правочином.

06.04.2015р. сторонами було підписано договір поставки №48/6-16, за умовами якого позивач зобовязався в порядку та на умовах, визначених договором, здійснити поставку підшипникову продукцію, а відповідач прийняти та оплатити її.

Постачальник відвантажує товар на адресу покупця за узгодженими цінами, які вказуються в специфікаціях (п.2.1 договору).

Датою поставки вважається дата, вказана покупцем в товаросупровідних документах та передача товаросупровідних документів вказаних в п.3.3 (п.3.2 договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2015р. (п.9.11 договору).

Відповідно до специфікації №3 від 29.07.2015р. до договору позивач зобовязався поставити відповідачу товар на загальну суму 99840,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наданими видатковими накладними № 5118 від 10.08.2015 р. на суму 49220,00 грн., № 5212 від 13.08.2015 р. на суму 49220,00 грн., позивачем за договором №18/6-16 від 06.04.2015р. було поставлено відповідачу, а відповідачем прийнято за довіреностями №22 від 05.08.2015р. та №250 від 07.09.2015р. товар на загальну суму 99840,00 грн.

Крім цього, сторони усно домовились про постачання товару на суму 62784,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №6144 від 16.09.2015р.

Факт постачання позивачем товару на вказану суму з боку відповідача не заперечується.

Таким чином, за висновками суду, з урахуванням вимог ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України внаслідок передачі позивачем товару та прийняття останнього відповідачем, між сторонами виникли відповідні зобовязання.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При цьому, загальні положення частини другої статті 530 Цивільного кодексу України (на які посилається позивач у позовній заяві) не можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін, оскільки термін виконання зобов'язання, що випливає з правовідносин поставки (купівлі-продажу), чітко встановлений зазначеною спеціальною нормою права - покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Викладене відображає правову позицію Вищого господарського суду України, яка доведена у оглядовому листі від 29.04.2013р. N01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інформаційному листі від 17.07.2012р. N01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права».

Відповідно до п.2 специфікації №3 від 29.07.2015р. до договору №18/6-16 від 06.04.2015р. оплата за товар здійснюється в наступному порядку: 50% - передоплата протягом 3-х днів після підписання договору та специфікації; 50% - протягом 15-ти банківських днів з моменту отримання товару на склад покупця. Таким чином, оплата товару, отриманого відповідачем від позивача за договором мала бути здійснена в строк до 04.09.2015р. Одночасно, оплата товару, отриманого за видатковою накладною №6144 від 16.09.2015р. мала бути проведена в день його прийняття.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 55796,00 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України відповідач належним чином не виконав.

Відповідач в судовому засіданні 16.01.2017р. підтвердив наявність несплаченого боргу перед позивачем в сумі 55796,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення 3% річних в сумі 4979,27 грн. за період з 08.10.2015р. по по 16.01.2017р. та інфляцію в сумі 19760,96 грн. за період з листопада 2015р. по грудень 2016р.

За висновками суду, розрахунок трьох процентів річних є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Щодо вимог про стягнення інфляції суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до п.3.2 постанови пленума Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За висновками суду, позивачем при розрахунку інфляції помилково інфляцію за місяць нараховано на повну суму заборгованості без врахування проведеної відповідачем оплати (наприклад за березень 2016р. нараховано інфляцію на суму 142624,00 грн. без врахування сплати відповідачем 21.03.2016р. грошових коштів в сумі 6912,00 грн.).

За таких обставин, внаслідок проведеного судом перерахунку, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає інфляція в сумі 19030,99 грн. за період листопада 2015р. по грудень 2016р.

З урахуванням викладеного, виходячи з того, що позов в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 55796,00 грн. та трьох процентів річних в сумі 4979,27 грн. доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, проте, в частині вимог про стягнення інфляції в сумі 729,97 грн. є неправомірним, виходячи з того, що відповідачем підтверджено наявність несплаченого боргу перед позивачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 79806,26 грн., у тому числі основний борг в сумі 55796,00 грн., три проценти річних в сумі 4979,27 грн. та інфляція в сумі 19030,99 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Одночасно, враховуючи зменшення позивачем позовних вимог, судовий збір в сумі 1156,10 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України на підставі п.1.ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник», м.Львів від імені якого діє філія Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник» в м.Харкові, м.Харків до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод», м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 80536,23 грн., у тому числі основний борг в сумі 55796,00 грн., інфляція в сумі 19760,96 грн. та три проценти річних в сумі 4979,27 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (, 84302, м.Краматорськ, вул.Конрада Гампера, буд.2) на користь Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник» (, м.Львів, вул.Зелена, буд.238-З) від імені якого діє філія Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник» в м.Харкові (, м.Харків, вул.Залютинська, буд.10, рах.№966 ХВ ЦФ ПАТ «Кредобанк» м.Харків, МФО 325365) основний борг в сумі 55796,00 грн., інфляцію в сумі 19030,99 грн. та три проценти річних в сумі 4979,27 грн., всього заборгованості в сумі 79806,26 грн., судовий збір в сумі 1197,05 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути Приватному підприємству «Торговий дім «Галпідшипник» (, м.Львів, вул.Зелена, буд.238-З) від імені якого діє філія Приватного підприємства «Торговий дім «Галпідшипник» в м.Харкові (, м.Харків, вул.Залютинська, буд.10, рах.№966 ХВ ЦФ ПАТ «Кредобанк» м.Харків, МФО 325365) з державного бюджету України сплачений згідно платіжного доручення №471 від 25.11.2016р. судовий збір в сумі 1156 грн. 10 коп.

В судовому засіданні 16.01.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддя Г.В. Левшина