ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.01.2017 Справа № 904/11889/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АЛЕКС БТГ", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД", м. Кам'янське

про повернення майна з відповідального зберігання

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД", м. Кам'янське

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АЛЕКС БТГ", м.Дніпро

про визнання договору недійсним

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Федорова Г.В., дов. від 07.12.2016 року, представник;

від відповідача: Глядченко В.М., договір від 01.11.2016 року, адвокат;

СУТЬ СПОРУ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "АЛЕКС БТГ", м. Дніпро, звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД", м. Кам'янське про повернення майна з відповідального зберігання.

Ухвалою господарського суду від 20.12.2016року порушено провадження по справі.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язання за договором від 01.02.2016 року за № 01/02/2016 про надання послуг, пов'язаних з відповідальним зберіганням, а саме п. 3.2.5 вказаного договору, відповідно до якого товар повинен бути повернутий не пізніше 30.07.2016 року.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що позов є необґрунтованим, а договір недійсним, оскільки зі сторони ТОВ Фірми «Блок ЛТД» підписаний невідомою особою, а не директором Товариства ОСОБА_3 та містить підроблений відтиск печатки. Також відповідач зазначив, що у відповідача відсутні будь-які документальні свідчення отримання майна ТОВ «ВП «Алекс БТГ» на зберігання та переміщення такого матеріалу по складу відповідача.

06.01.17року до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "БЛОК ЛТД", м. Кам'янське про визнання договору недійсним.

Ухвалою господарського суду від 10.01.2017 року зустрічній позов прийнято для спільного його розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування зустрічного позову позивач посилається на те, що договір від 01.02.2016 року за № 01/02/2016 про надання послуг, пов'язаних з відповідальним зберіганням є фіктивним та фактично не укладався, оскільки не підписаний ТОВ Фірмою «Блок ЛТД», а містить підробні підпис ОСОБА_3 та печатки Товариства. Оригінали документів та документальне свідчення отримання, знаходження, переміщення матеріалу ТОВ «ВП «Алекс БТГ» на складі ТОВ Фірми «Блок ЛТД» - відсутні. ТОВ «ВП «Алекс БТГ» не надано первинних документів на підтвердження набуття права власності на матеріал, який є об'єктом спірного договору, й не надано доказів перевезення такого товару на склад ТОВ Фірми «Блок ЛТД». Позивач за зустрічним позовом зауважив, що оплату за спірним договором ТОВ Фірмою «Блок ЛТД» не було отримано.

Відповідач за зустрічним позовом вимоги не визнав, у відзиві на зустрічний позов зазначив, що факт підписання й укладення договору між сторонами, акту приймання-передачі до нього підтверджено ОСОБА_3 особисто у судовому засіданні. Відповідач зауважив, що спір виник внаслідок невиконання умов саме договору зберігання, а не інших договорів і саме цим договором та актами до нього підтверджується факт передачі та неповернення матеріалу відповідача за зустрічним позовом та інших документів, з огляду на практику Вищого адміністративного суду України, не потребує. Зобов'язання з оплати послуг зберігання передбачене п. 2.3 спірного договору та виникає у поклажедавця з моменту виставлення рахунку з визначеною сумою такої вартості послуг, але такі рахунку не отримувались ТОВ «ВП «Алекс БТГ», що унеможливлює здійснення оплати через відсутність конкретно встановленої суми вартості послуг, але за наявності такого рахунку - оплата буде здійснена.

Позивачем за первісним позовом заявлено клопотання про виклик в судове засідання особи, яка виконувала обов'язки директора ТОВ Фірми «Блок ЛТД» ОСОБА_3, в порядку ст. 31 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2016 року клопотання задоволено

Відповідачем за первісним позовом 06.01.2017 року подано до суду клопотання про проведення судової експертизи для встановлення автентичності підпису ОСОБА_3 та печатки Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Блок ЛТД».

В задоволенні клопотання про проведення судової експертизи відмовлено з підстав підтвердження у судовому засіданні 12.01.2017 року ОСОБА_3 особисто факт підписання спірного договору та проставлення печатки Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Блок ЛТД», тобто об'єкт дослідження та спір щодо автентичності підпису відсутній.

Позивачем за первісним позовом у судовому засіданні 12.01.2017 року заявлено клопотання про виклик для надання пояснень, в порядку ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, завідуючого складом ТОВ Фірми «Блок ЛТД» ОСОБА_4 та комерційного директора ТОВ Фірми «Блок ЛТД» ОСОБА_5.

Клопотання задоволено господарським судом Дніпропетровської області.

Відповідачем за первісним позовом в судовому засіданні 12.01.2017 року заявлено клопотання, в порядку ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, про виклик в судове засідання головного бухгалтера ТОВ Фірми «Блок ЛТД», інженера з охорони праці та енергетика. Клопотання задоволено господарським судом Дніпропетровської області.

У судовому засіданні було заслухано директора ТОВ фірми "Блок ЛТД" ОСОБА_3, який пояснив, що договір №01/02/2016 від 01.02.2016 року він підписував , також підписував і акт приймання -передачі товару на відповідальне зберігання. ОСОБА_3 зазначив, що на момент підписання акта приймання -передачі товару на відповідальне зберігання товар вже знаходився на території підприємства, а матеріально відповідальною особою є ОСОБА_4.

Також судом заслухано ОСОБА_4, який займав посаду завідуючого складом ТОВ фірми "Блок ЛТД". Останній зазначив, що спірний товар дійсно було завезено позивачем (приблизно 500-600тон).

Судом заслухано пояснення ОСОБА_5, який займав посаду комерційного директора ТОВ фірми "Блок ЛТД", який зазначив, що спірний товар на зберігання від позивача за первісним позовом було завезено (500-600тон).

Головний бухгалтер ОСОБА_6, яка працює на підприємстві з 23.08.2016 року пояснила, що розрахунки за товар відсутні, документи по спірному договору на підприємстві відсутні, документи про внутрішнє переміщення товару на підприємстві також відсутні.

Заступник головного інженера з охорони праці ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що дані щодо перебування товару на території ТОВ фірми "Блок ЛТД" та чи ввезено його позивачем йому невідомо.

Головний енергетик ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що дані щодо перебування товару на території ТОВ фірми "Блок ЛТД" та чи ввезено його позивачем йому невідомо.

Відповідачем за первісним позовом 13.01.2017 року подано до суду клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи для встановлення факту наявності взаємовідносин між ТОВ «ВП «Алекс БТГ» та ТОВ Фірми «Блок ЛТД» та можливості завезення на територію складу останнього матеріалу, який є об'єктом даного спору.

Позивач за первісним позовом проти задоволення даного клопотання заперечував, посилаючись на те, що, за словами представника ТОВ Фірми «Блок ЛТД» на підприємстві відсутні будь-які документи на підтвердження наявності як правовідносин між сторонами спору, так і відносно укладення спірного договору та його фактичного виконання - завезення на територію складу, переміщення матеріалу по складу тощо, а відтак, експертиза буде проводитись на підставі бухгалтерських документів однієї особи - ТОВ «ВП «Алекс БТГ», справжність яких заперечується ТОВ Фірмою «Блок ЛТД», а відтак, дане клопотання є лише спробою затягнути судовий процес.

За змістом ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

За таких обставин, господарський суд не вважає за необхідне призначати судову бухгалтерську експертизу, а відтак суд відмовляє в задоволення даного клопотання.

У судових засіданнях оголошувались перерви з 10.01.2017 року до 12.01.2017 року, з 12.01.2017 року до 13.01.2017 року.

За клопотання відповідача за зустрічним позовом здійснювалась технічна фіксація судового процесу з 12.01.2017року.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 13.01.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою «БЛОК ЛТД» (далі - зберігач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «АЛЕКС БТГ» (далі - клієнт) укладено договір № 01/02/2016 «Про надання послуг, пов'язаних з відповідальним зберіганням», предметом якого є прийняття, зберігання, вивантаження, навантаження, перевалка, доставка до місця призначення на території зберігання (спеціально обладнаної території, яка належить/орендується зберігачем) скрапу (фракція 20-150 мм) на умовах, визначених даним договором.

В судовому засіданні 12 січня 2017 року ОСОБА_3, який виконував обов'язки директора ТОВ Фірми «Блок ЛТД» станом на момент виникнення правовідносин між сторонами, підтверджено факт підписання договору від 01.02.2016 року за № 01/02/2016 про надання послуг, пов'язаних з відповідальним зберіганням та проставлення печатки Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Блок ЛТД».

Пунктом 1.2 договору передбачено місце зберігання: м. Дніпродзержинськ, вул.Широка, 351А, 351Б, 351В, 353А.

Умовами п. 2.1 договору погоджено кількість матеріалу, який передається на зберігання - 656 т.

Заявлена та погоджена сторонами вартість матеріалу складає 1500 грн. за 1 т, моментом узгодження вартості матеріалу є підписання сторонами акту приймання-передачі, зазначеного у предметі договору, - матеріалу (п. 2.2 договору).

Відповідно до акту приймання-передачі товарів на відповідальне зберігання від 01.02.2016 року ТОВ Фірма «БЛОК ЛТД» 01 лютого 2016 року прийняла на зберігання від ТОВ «Виробниче підприємство «АЛЕКС БТГ» матеріал - скрап (фракція 20-150 мм) в кількості 656 т загальною вартістю 984 000,00 грн.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Умовами ч. ч. 1, 2 ст. 949 Цивільного кодексу України Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Пунктом 3.2.5 договору передбачено, що зберігач зобов'язаний видати (повернути) у повному обсязі матеріал клієнту за першою вимогою останнього, але не пізніше 30 липня 2016 року. У випадку неповернення зберігачем у строк вказаного у предметі договору матеріалу, з будь-яких причин, зберігач зобов'язаний виплатити клієнту повну вартість даного матеріалу, раніше узгоджену сторонами у строк, передбачений для повернення цього матеріалу.

Як з'ясовано в судових засіданнях, станом на момент розгляду справи у справі акт приймання-передачі майна з відповідального зберігання сторонами не підписувався та в матеріалах справи відсутній.

В матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна № 010816 від 01.08.2016 року та акт про не допуск на територію від 01.08.2016 року, відповідно до яких водій ТОВ «ВП Алекс БТГ» та директор ТОВ «ВП «Алекс БТГ» 01 серпня 2016 року об 11:00 год. прибули до території місця зберігання спірного товару - м. Кам'янське, вул. Широка, 351А, 351Б, 351В, 353А для завантаження й вивезення майна, передбаченого на зберігання згідно спірного договору, але охороною на територію складу водія та директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Алекс БТГ» не допущено.

Суд приймає до уваги пояснення завідуючого складу ТОВ Фірми «Блок ЛТД» ОСОБА_4 та комерційного директора ТОВ Фірми «Блок ЛТД» ОСОБА_5 про завезення спірного матеріалу - скрапу (фракція 20-150 мм) в кількості 656 т загальною вартістю 984 000,00 грн. на територію складу відповідача за первісним позовом.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи строк виконання зобов'язання щодо повернення майна зі зберігання, який настав 30.07.2016 року, вимоги позивача за первісним позовом про повернення майна з відповідального зберігання є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою «Блок ЛТД» подано до суду зустрічний позов про визнання договору № 01/02/2016 від 01.02.2016 року про надання послуг, пов'язаних з відповідальним зберіганням недійсним, оскільки:

- підписаний не ОСОБА_3, а невідомою особою, та містить підробну печатку Товариства;

- у ТОВ Фірми «Блок ЛТД» відсутні оригінали та копії договору № 01/02/2016 від 01.02.2016 року про надання послуг, пов'язаних з відповідальним зберіганням та акту приймання-передачі до нього, що свідчить про їх фіктивність;

- ТОВ «ВП «Алекс БТГ» не надано до справи первинних документів, які б свідчили про набуття права власності на матеріал, начебто переданий на зберігання ТОВ Фірмі «Блок ЛТД», та доказів перевезення такого матеріалу на територію складу позивача за зустрічним позовом, а відтак, фінансово-господарська операція не відбувалась реальна, а є фіктивною.

Заслухавши представників сторін та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про недоведеність вимог за зустрічним позовом з огляду на наступне:

За приписами ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Факт укладення та підписання спірного договору № 01/02/2016 від 01.02.2016 року про надання послуг, пов'язаних з відповідальним зберіганням підтверджений особисто ОСОБА_3 в судовому засіданні 12.01.2017 року (директор ТОВ Фірми «Блок ЛТД» станом на момент виникнення правовідносин сторін). Також ОСОБА_3 підтверджено факт проставлення печатки Товариства під час укладення та підписання письмового договору, тобто доводи позивача за зустрічним позовом про підроблення підпису ОСОБА_3, печатки Товариства на договорі й акті приймання-передачі товарів на відповідальне зберігання до нього не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Приписами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено перелік вимог до первинних документів, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інші вимоги щодо форми або переліку первинних документів, які можуть підтверджувати факт відбуття господарської операції Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не містить.

Таким чином, акт приймання-передачі товарів на відповідальне зберігання від 01.02.2016 року, підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками Товариств, відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відображає зміст господарської операції щодо передачі товару на зберігання ТОВ Фірмі «Блок ЛТД».

Слід зазначити, що невідображення приймання та переміщення товару по бухгалтерській та податковій документації відповідача за первісним позовом, не є єдиним та достатнім доказом фіктивності спірної господарської операції, оскільки вчинення відповідних дій (відображення господарської операції в бухгалтерському та податковому обліках) залежить лише від однієї сторони - відповідача за первісним позовом.

Господарський суд дійшов висновку, що відповідачем за зустрічним позовом не доведено належними та допустимими доказами того, що акт приймання-передачі товару на відповідальне зберігання є фіктивним. В той же час, господарський суд зазначає, що у разі встановлення фіктивності вищезазначеного акту за вироком суду, відповідач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, в задоволені позовних вимог за зустрічним позовом слід відмовити.

Щодо заяви позивача про вжиття заходів забезпечення первісного позову, господарський суд зазначає наступне.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд у відповідності із постановою пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Приймаючи до уваги те, що позивач за первісним позовом не надав документального підтвердження обставин, які б дали можливість зробити обґрунтоване припущення, що майно може зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, суд відмовляє в задоволенні даної заяви.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за первісним позовом покладається на відповідача за первісним позовом, судовий збір за зустрічним позовом покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірму "Блок ЛТД" (51921, м. Кам'янське, вул. Братська, 10, кв. 9, ) повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство"Алекс БТГ" (49000, м. Дніпро, вул. Короленка, 44, ) передане на зберігання майно - скрап /фракція 20-150мм/ в кількості 656т загальною вартістю 984 000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірму "Блок ЛТД" (51921, м. Кам'янське, вул. Братська, 10, кв. 9, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство"Алекс БТГ" (49000, м. Дніпро, вул. Короленка, 44, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення первісного позову - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.01.2017

Суддя С.В. Мартинюк