Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" січня 2017 р. Справа № 906/1230/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання Гребеннікової Н.П

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №26/12/2016 від 26.12.2016

від відповідача: ОСОБА_2 наказ №2-кб від 17.01.2014

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток-Трейд" (м. Київ)

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Жовтневе" (с. Жовтневе, Попільнянського р-н, Житомирського р-ну)

про стягнення 4245615,34 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Росток-Трейд" звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Жовтневе"4245615,34грн заборгованості за договором позики №Рт-13/09 від 13.09.2016.

Ухвалою суду від 16.12.2016 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 03.01.2017 р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача заборгованість визнав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Росток-Трейд" (Кредитор) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Жовтневе" (Позичальник) укладено договір позики №РТ-13/09 (надалі Договір), за яким Кредитор приймає на себе зобов'язання надати Позичальнику грошову позикув національній валюті , а Позичальник зобов'язується їївикористати, відповідно до п. 1.3 договору, та повернути належні Кредитору кошти у строки та на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2 Договору позика надається Позичальнику на безвідсотковій основі та для використання коштів в своїй господарській діяльності (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору позика надається у розмірі 6000000,00грн.

Позика надається кредитором на прохання Позичальника у безготівковому порядку. Позика, зокрема, також може надаватися Позичальнику різними за розміром сумами, але будь-якому випадку загальна сума всієї позики не може перевищувати суму, яка зазначена в п. 1.3 договору.

Згідно з п. 1.4 належні Кредитору кошти повинні бути повернуті Позичальником у повному обсязі в термін до 05 грудня 2016 року.

Порядок повернення позики сторони передбачили у п. 4.1 відповідно до якого позичальник зобов'язується повернути у повному обсязі отримані у користування кошти шляхом перерахування коштів зі свого рахунку на рахунок Кредитора не пізніше 05 грудня 2016 року. вказаний строк може бути збільшений за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 8.1 договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріпленими печатками сторін та діє до 31 грудня 2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

На виконання умов Договору позивач перерахував відповідачу 5825472,00 грн, що підтверджується банківськими виписками: від 21.09.2016 на суму 887000,00грн; від 21.09.2016 на суму 1021000,00грн; від 23.09.2016 на суму 12000,00грн; від 23.09.2016 на суму 49000,00грн6; від 23.09.2016 на суму 2448472,00грн; від 19.10.2016 на суму 300000,00грн; від 02.11.2016 на суму 200000,00грн; від 09.11.2016 на суму 200000,00грн;від 01.12.2016 на суму 100000,00грн; від 01.12.2016 на суму 500000,00грн.

Факт отримання від позивача 5825472,00грн. позики за Договором № РТ-13/09 від 13.09.2016 року відповідач не заперечує.

В свою чергу відповідач зобов'язання щодо повернення всієї суми позики виконав частково на суму 1600000,00грн. згідно платіжних доручень №РО000000210 від 10.11.2016 на суму 200000,00грн та №РО000000211 від 15.11.2016.

06.12.2016 року відповідач отримав від позивача нарочно лист - претензію №б/н від 06.12.2016 про повернення наданої фінансової допомоги в сумі 4225472,00грн. Однак, від дати отримання даного листа-претензії надану поворотну фінансову допомогу не повернув.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, Приватне сільськогосподарське підприємство "Жовтневе" порушило господарське зобовязання та кошти наданої йому поворотної фінансової допомоги в сумі 395000 грн. у встановлений строк не повернуло.

Відтак, заборгованість відповідача за договором № РТ-13/09 від 13.09.2016 про надання позики (безвідсоткової) становить 4225472,00 грн.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, з наступними змінами, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 526 частина 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як визначається в ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За таких обставин справи позовні вимоги про стягнення із Приватного сільськогосподарського підприємства "Жовтневе" 4225472,00 грн. заборгованості підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать нормам чинного законодавства та визнані відповідачем.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п.5.2 договору просить стягнути з відповідача 9724,37грн пені .

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно п.5.2 договору передбачено, що за порушення терміну повернення коштів, відповідач має сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповернутої суми, за кожен день прострочення платежу.

При перевірці правильності розрахунку суми пені судом виявлено помилки в обрахунках, які спричинені арифметичними помилками, а саме в кількості днів прострочення, і полягають у невірному визначенні кінцевих сум, які є більшими ніж визначив суд в сумі 9 697,80 грн.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку, у Договорі про надання позики №РТ-13/09 від 13.09.2016 (пункт 5.3) сторони встановили інший розмір процентів від простроченої суми, який зобов'язаний сплатити боржник за прострочення виконання грошового зобов'язання, а саме - 30 % річних.

На підставі положень ст. 625 ЦК України та умов п. 5.3 Договору, укладеного сторонами, позивач заявив до стягнення з відповідача 10418,97грн 30% річних.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив арифметичні помилки в частині стягнення з відповідача 10418,97грн 30% річних, а саме в кількості днів прострочення, тому до задоволення підлягає сума 10390,50грн.

Отже, виходячи з вищевикладених обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір у відповідності із ст.49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3,4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Жовтневе" ( 13532, Житомирська область, Попільнянський район, с. Жовтневе, вул. Польова, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток-Трейд" ( 01004, м.Київ, вул. Червоноармійська, буд. 23-Б, ):

- 4 225 472,00 грн основного боргу,

- 9 697,80 грн пені,

- 10 390,50 грн 30% річних,

- 63 683,40 грн судового збору.

3. У стягненні 26,57 грн пені та 28,47 грн 30% річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.01.17р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2-3 сторонам (простою)