ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

16.01.17 Справа № 914/2064/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.І.Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»,вих. №22638 від 06.01.2017 (вх.№01-05/170/17 від 12.01.2016)

на рішення Господарського суду Львівської області від 21.12.2016

у справі № 914/2064/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сальве-Львів», м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача : ОСОБА_2, м. Дніпро

про: звернення стягнення на предмет застави, зобовязання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.12.2016 у справі № 914/2064/16 (колегія суддів у складі головуючого судді О.І. Щигельської, суддів Н.В. Мороз, М.М. Петрашка) у задоволенні позову відмовлено.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, позивач ТОВ«Фінансова компанія «Довіра та гарантія» оскаржив назване рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про повернення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення подана до Господарського суду Львівської області 06.01.2017 згідно з поштовим штемпелем на конверті. В апеляційній скарзі скаржник вказує, що повний текст рішення складено та підписано судом 27.12.2016, тому останнім днем для подачі апеляційної скарги є 06.01.2017.

Однак, ці твердження скаржника суперечать матеріалам справи. Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 21.12.2016 судом першої інстанції було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст рішення складено та підписано судом 26.12.2016, про що вказано в самому рішенні після пункту 2 резолютивної частини перед підписами суддів.

Отже, 10-денний строк на оскарження рішення закінчився 05.01.2017, в той час як апеляційна скарга подана 06. 01.2017, тобто, з пропуском встановленого ст.93 ГПК України 10-денного терміну на апеляційне оскарження рішення суду, без клопотання про його поновлення.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

До апеляційної скарги скаржник додав платіжне доручення №1714395 від 06.01.2017 про сплату судового збору в сумі 4 999,50грн.

Положеннями п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ Про судовий збір в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з позовом (08.08.2016), передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно із ст.4 вказаного Закону судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви становить: при майновому спорі 1,5 % від ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, при поданні позову немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 3 статті 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік передбачено, що розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року становив 1 378 грн.

З оскаржуваного рішення вбачається, що рішення прийняте судом за наслідками розгляду позову, в якому було 2 вимоги: майнового характеру (про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості шляхом передачі у власність позивачу), та немайнового характеру (про зобовязання відповідача передати предмет застави з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу).

Отже, при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції підлягає сплаті судовий збір за ставками, встановленими для позовної заяви, в якій обєднано вимоги майнового та немайнового характеру, в той час до апеляційної скарги скаржник додав платіжне доручення №1714395 від 06.01.2017 про сплату судового збору в сумі 4 999,50 грн, тобто,110% від 1,5 % від ціни позову майнового характеру. Доказів сплати судового збору щодо оскарження рішення в частині немайнової вимоги до апеляційної скарги не додано.

Відтак платіжне доручення №1714395 від 06.01.2017 на суму 4 999,50грн не може бути належним доказом сплати судового збору у встановленому Законом розмірі.

Згідно з пунктами 3, 4 ч.1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Керуючись п. 3, 4 ч.1 ст. 97 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Повернути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»,вих. №22638 від 06.01.2017 (вх.№01-05/170/17 від 12.01.2016)

та додані до неї матеріали всього на 12 (дванадцяти) аркушах.

2. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Я.О.Юрченко