У х в а л а

18 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-
розглянувши заяву ліквідатора товариства з додатковою відповідальністю «Гвідон» Коргіної Валерії Миколаївни про перегляд Верховним Судом України постанови Донецького апеляційного господарського суду від 2 серпня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 908/253/14 за заявою товариства з додатковою відповідальністю «Гвідон» (далі - ТДВ «Гвідон») про визнання банкрутом,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10 лютого 2014 року порушено провадження у справі № 908/253/14 про банкрутство ТДВ «Гвідон» в порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою Господарського суду Запорізької області від 17 лютого 2014 року ТДВ «Гвідон» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором у справі призначено голову ліквідаційної комісії Коргіну В.М.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12 травня 2014 року відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «Ріелті Сіті» (далі - ТОВ «Ріелті Сіті») у визнанні кредитором на суму 2 547 750,00 грн у справі № 908/253/14 про банкрутство ТДВ «Гвідон».

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 9 червня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Ріелті Сіті» задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12 травня 2014 року скасовано, прийнято нове рішення, яким заяву ТОВ «Ріелті Сіті» про визнання кредиторських вимог в сумі 2 547 750,00 грн задоволено частково. Визнано вимоги ТОВ «Ріелті Сіті» до боржника ТДВ «Гвідон» в сумі 430 024,55 грн та включено їх до четвертої черги реєстру вимог кредиторів. В решті в задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 15 вересня 2015 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 9 червня 2015 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12 травня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області в іншому складі суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року в задоволенні уточнюючої заяви ТОВ «Ріелті Сіті» про визнання вимог ТОВ «Ріелті Сіті» до ТДВ «Гвідон» по виплаті вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, в розмірі 991 584,30 грн відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21 січня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Ріелті Сіті» задоволено, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року скасовано. Визнано кредиторські вимоги ТОВ «Ріелті Сіті» до боржника ТДВ «Гвідон» в розмірі 991 584,30 грн та включено їх до четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 травня 2016 року постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21 січня 2016 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд до Донецького апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 2 серпня 2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 15 листопада 2016 року, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року скасовано. Визнано кредиторські вимоги ТОВ «Ріелті Сіті» до боржника ТДВ «Гвідон» в розмірі 991 584,30 грн та включено їх до четвертої черги реєстру вимог кредиторів. Вирішено питання про судові витрати.

У грудні 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ліквідатора ТДВ «Гвідон» Коргіної В.М. про перегляд Верховним Судом України постанови Донецького апеляційного господарського суду від 2 серпня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 908/253/14 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копію постанови Вищого господарського суду України від 9 грудня 2014 року у справі № 5021/1506/12, в якій, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копію постанови Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року у справі № 3-35гс15.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 908/253/14 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець