КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" січня 2017 р. Справа №910/15831/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Верховця А.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року

у справі № 910/15831/16 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Євро-Трейдінг Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Іллічівська зернова компанія"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року у справі № 910/15831/16, серед іншого, визнано кредиторами ТОВ „Іллічівська зернова компанія": ТОВ „Євро-Трейдінг Груп" на суму 622 780,00 грн., з яких: 13 780,00 грн. першої черги, 609 000, 00 грн. четвертої черги; ТОВ „Іллічівський зерновий порт" на суму 350 002 756,00 грн., з яких: 2 756,00 грн. першої черги, 350 000 000,00 грн. четвертої черги; ПАТ „Дельта Банк" на суму 2 756,00 грн. першої черги та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 350 628 292,00 грн.

Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ПАТ „Дельта Банк" на суму 350 000 000,00 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Відмовлено ПАТ „Дельта Банк" у визнанні кредитором боржника на суму 663 659 369,72 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ „Дельта Банк" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року в частині вимог ПАТ „Дельта Банк" та ТОВ „Іллічівський зерновий порт" та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ПАТ „Дельта Банк" в загальному розмірі 1 013 656 613,72 грн., з яких 663 656 613,72 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника та 350 000 000,00 четвертої черги, а також відмовити у визнанні кредиторських вимог ТОВ „Іллічівський зерновий порт" на суму 350 002 756,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу у даній справі передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Пантелієнка В.О.

Розглянувши апеляційну скаргу ПАТ „Дельта Банк" та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, статтю 4 Закону України „Про судовий збір", яка передбачає ставки судового збору, викладено в новій редакції.

Так, підпунктами 8-10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, а саме: заяви про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; заяви про порушення провадження у справі про банкрутство; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство або визнання її недійсною.

Ставки судового збору з апеляційних і касаційних скарг, що подаються на судове рішення, винесених у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктами 4 і 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційної скарги - 120 відсотків, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 25.11.2015 року № 01-06/2093/15 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про судовий збір" (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 р. № 484-VIII).

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року, яка прийнята за наслідками розгляду заяв з грошовими вимогами до боржника та якою затверджено реєстр вимог кредиторів, в частині визнання кредитором ТОВ „Іллічівський зерновий порт" на суму 350 002 756,00 грн. та в частині визнання кредитором ПАТ „Дельта Банк" на суму 350 002 756,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ „Іллічівський зерновий порт" подало до господарського суду міста Києва заяву з кредиторськими вимогами до боржника 13.10.2016 року, а ПАТ „Дельта Банк" подало до господарського суду міста Києва уточнену заяву з кредиторськими вимогами до боржника 19.10.2016 року.

Відповідно до п.п. 10 п. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору за заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, була встановлена в розмірі 2 мінімальних заробітних плат, тобто розмір суми, що належала до сплати за подання зазначеної заяви, становила 2 756,00 грн. (1378*2).

Як роз'яснено постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги).

Отже, в даному випадку оплаті судовим збором підлягає кожна із заявлених, розглянутих та визнаних судом вимог, які оскаржує апелянт. (Аналогічна правова позиція щодо розрахунку судового збору при оскарженні визнаних грошових вимог кредиторів до боржника викладена у постановах Вищого господарського суду України, зокрема, від 14.09.2016 року у справі № 910/21682/15, від 19.09.2016 року у справі № 925/1847/15 та від 16.11.2016 року у справі № 911/4610/15).

Таким чином, звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року у даній справі в частині визнання грошових вимог до боржника двох кредиторів, а саме ТОВ „Іллічівський зерновий порт" та ПАТ „Дельта Банк", апелянтом мало бути сплачено судовий збір у розмірі 6 063,20 грн. (2 756*2*110%).

Проте, з додатків до апеляційної скарги, а саме, платіжного доручення № 15577750 від 09.12.2016 року вбачається, що скаржником за подання даної апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 3 031,60 грн., тобто у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, в силу п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подано повторно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 86, 94 та п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.12.2016 року у справі № 910/15831/16 з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду по суті.

2. Матеріали справи № 910/15831/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

А.А. Верховець