ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2017 р.Справа № 912/311/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Полтавській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Полтавській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей"
про розірвання договору про спільну діяльність
за участю представників:

позивач - ОСОБА_3, довіреність №2-107д від 08.12.2016р.;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області - ОСОБА_4, довіреність №798/10 від 16.03.2016 р.;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області - ОСОБА_4 довіреність №531/10/16-07/10-19 від 18.03.2016 р.;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей" у якому просить суд розірвати договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №927 від 15.09.2004р., укладений між дочірньою компанією "Укргазвидобування" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", правонаступником якої є публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" та товариством з обмеженою відповідальністю "Цефей" разом з додатковими угодами №1 від 31.05.2007р., №2 від 21.10.2009р., №3 від 27.05.2013р., №4 від 20.09.2013р., №5 від 28.11.2013р., №6 від 21.07.2014р. та №7 від 03.03.2015р.

В обґрунтування позову вказує на порушення відповідачем умов договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 15.09.2004р. № 927, що завдає збитків спільній діяльності, а отже не дає змоги досягти в повній мірі основної мети спільної діяльності - отримання прибутку в інтересах сторін договору, а саме у порушення п. 5.11., п.п. 6.1.1. п. 6.1., п. 7.3. договору своєчасно та в повному обсязі не сплачує передбачені чинним законодавством податки, обов'язкові збори (платежі), в зв'язку із чим було порушено питання про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, власником яких є позивач, та застосовуються штрафні санкції до спільної діяльності; в порушення п. 7.4. договору відповідачем станом на 01.02.2016 р. не внесені грошові кошти на рахунок спільної діяльності для компенсації витрат такої; відповідачем здійснена реалізація природного газу за цінами, які є нижчими за встановлені рішенням комітету управління спільною діяльністю, тобто за цінами, які не відповідають основній меті спільної діяльності - отримання прибутку в інтересах сторін; станом на 01.02.2016р. відповідач не надав позивачу інформацію про вартість виконаних робіт з буріння, капітального та поточного ремонту свердловин, фактичну собівартість видобутої вуглеводневої продукції, чим порушив п. 5.11., п. 5.13., п. п. 6.1.1. п. 6.1. договору та, як наслідок, обмежив право позивача, надане ст. 1136 ЦК України та передбачене п.5.13. договору щодо можливості отримувати інформацію про ведення спільних справ; станом на 01.02.2016р. бюджет спільної діяльності на 2015 рік на розгляд позивачу та на затвердження комітету управління спільною діяльністю відповідачем не наданий, внаслідок чого відповідач протягом усього 2015 року розпоряджався грошовими коштами спільної діяльності, які є спільною частковою власністю учасників договору з часткою позивача 50%, на власний розсуд без урахування інтересів позивача, також станом на 01.02.2016р. відповідачем не наданий на розгляд позивачу та на затвердження комітету управління спільною діяльністю і бюджет спільної діяльності на 2016 рік, що є порушенням п. п. 2.1., 2.3., 5.3., 5.4. договору. Отже, стверджує позивач, внаслідок істотного порушення відповідачем умов цього договору, позивач значною мірою позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору. В якості правових підстав позивач вказує на норми ст. ст. 16, 611, ч.2 ст.651 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні 16 січня 2017 року позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні з підстав вказаних у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях, також супровідним листом б/н від 13.01.2017 р. (вх. №1014 від 16.01.2017 р.) в обґрунтування свої позовних вимог надав додаткові документи.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, матеріали справи містять відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити в позові у звязку з його безпідставністю та відсутністю документального обґрунтування позову.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області позов підтримують.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між Дочірнєю компанією "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" (Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цефей" (Сторона-2) було укладено Договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №927 від 25 вересня 2004 року (надалі Договір), відповідно до предмету якого Сторони зобовязали обєднати вклади для ведення спільної інвестиційної та виробничої програми. Метою спільної діяльності є: опрацювання техніко-геологічної інформації на свердловинах; капітальний ремонт, облаштування та подальша експлуатація свердловин; підвищення віддачі продуктивних пластів та продуктивності свердловин; видобування та реалізація видобутих вуглеводнів та продуктів їх переробки; отримання прибутку в інтересах Сторін (пункт 1.1. Договору, з урахуванням Додаткової угоди №3 від 27 травня 2013 року).

Виконання даного Договору здійснюється Сторонами на підставі Програми та Бюджету спільної діяльності, які затверджуються Сторонами на певний строк (пункт 2.1. Договору, з урахуванням Додаткової угоди №3 від 27 травня 2013 року).

Розділом 3 Договору погоджено вклади Сторін у спільну діяльність.

Пунктом 3.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №7 від 05 березня 2016 року) передбачено, що вкладом Сторони-1 у спільну діяльність є право користування свердловинами №№ 52, 57, 66, 53, 76 Чутівського родовища, №№ 162, 170, 160 Більського родовища. Вартість вкладу Сторони-1 визначається на підставі незалежної експертної оцінки та становить 11 827 529,00 грн.

Пунктом 3.2. Договору (в редакції Додаткової угоди №7 від 05 березня 2016 року) передбачено, що вкладом Сторони-2 у спільну діяльність є грошові кошти в обсязі, необхідному для повного фінансування капітальних витрат, що передбачаються Програмою спільної діяльності. Загальний розмір вкладу Сторони-2 становить 20 190 000,00 грн. Грошові кошти Сторона-2 перераховує на окремий рахунок спільної діяльності в обсягах та в строки, що передбачаються Програмами спільної діяльності. Дана суму є орієнтовною. Фактична сума повинна відповідати Програмам спільної діяльності.

У відповідності до пункту 5.3. Договору (з урахуванням Додаткової угоди №3 від 27 травня 2013 року), ведення спільних справ та поточне керівництво спільною діяльністю здійснює Сторона-2 (Оператор). З питань, повязаних із спільною діяльністю, Оператор є представником Сторони-1 та діє від її імені в межах, обумовлених даним Договором, Програмами спільної діяльності, Бюджетом спільної діяльності та рішеннями Комітету управління. Оператор здійснює ведення спільних справ на підставі довіреності, що видається Стороною-1.

Згідно пункту 5.11. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 31 травня 2007 року та Додаткової угоди №7 від 03 березня 2015 року) до обовязків Оператора відноситься, зокрема, ведення обліку та складання звітності відповідно до положення про порядок контролю за роботою спільних підприємств та спільною діяльністю з видобування нафти і газу в НАК "Нафтогаз України"; забезпечення подання інформації щодо всіх операцій спільної діяльності відповідно до вимог наказів Сторони-1, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Міністерства енергетики та вугільної промисловості України; своєчасна та повна сплата передбачених чинним законодавством податків, обовязкових зборів (платежів), а також відшкодування Стороні-1 сплачених нею всіх податків, обовязкових зборів (платежів), які стосуються та випливають із здійснення спільної діяльності; складання та подання уповноваженим державним органам обовязкової звітності; щоквартально до 20 числа місяця наступного за звітним кварталом надає Сторонам попередню бухгалтерську звітність результатів Спільної діяльності (попередній баланс та попередній звіт про фінансові результати за підписом керівника та бухгалтера з печаткою), довідки про вартість виконаних робіт з буріння, капітального та поточного ремонту свердловин, фактичну собівартість видобутої вуглеводної продукції та про перерахування прибутку Сторонам за звітний квартал та щоквартально протягом 50 днів після завершення звітного кварталу надає Сторонам завірені печатками копію податкової звітності та бухгалтерську звітність результатів Спільної діяльності (баланс та звіт про фінансові результати з додатками встановленої форми).

Комітет у управління має право здійснювати контроль за діяльністю Сторони-2 по веденню спільних справ шляхом перевірки укладених договорів, фінансової, технічної, облікової та іншої документації, Сторона-1 має право отримувати інформацію щодо ведення спільних справ (пункт 5.13. Договору).

Відповідно до пункту 5.14. Договору (в редакції Додаткової угоди №3 від 27 травня 2013 року), реалізація вуглеводів, видобутих в результаті Спільної діяльності та продуктів їх переробки здійснюється Оператором на умовах, попередньо затвердженими рішенням Комітету з Управління спільною діяльністю.

Згідно пунктами 7.1., 7.2. Договору (в редакції Додаткової угоди №3 від 27 травня 2013 року) розгляд фінансових результатів спільної діяльності та розподіл прибутку здійснюється Оператором щоквартально, але не пізніше 20 числа місяця, що слідує за звітним кварталом. З урахуванням п. 3.3., 3.4. та 4.1. цього Договору прибуток розподіляється між Сторонами у такому співвідношенні: Сторона-1 50%; Сторона-2 50%. Оператор зобовязаний перерахувати Стороні-1 суму коштів відповідно до визначеної частки прибутку протягом 7 банківських днів з дня затвердження Комітетом управління Спільною діяльністю фінансових результатів діяльності за відповідний квартал та підписання Протоколу засідання Комітету управління щодо розподілу прибутку.

Усі доходи Спільної діяльності, отримані за відповідний звітний період, використовуються у першу чергу на виконання зобовязань перед бюджетами, державними цільовими фондами, та відшкодування поточних витрат Спільної діяльності, передбачених бюджетом спільної діяльності. Капітальні витрати, що передбачаються Програмами спільної діяльності, фінансуються за рахунок грошових коштів, що вкладаються у спільну діяльність Стороною-2. Сплата ресурсних податків та Поточні витрати спільної діяльності здійснюється за рахунок доходів спільної діяльності в межах, передбачених відповідним Бюджетом спільної діяльності. Рішення про порядок відшкодування витрат, що не передбачені Програмами та Бюджетами спільної діяльності, приймає Комітет управління спільної діяльністю (пункти 7.3., 7.4. Договору).

Пунктом 7.6. Договору (в редакції Додаткової угоди №3 від 27 травня 2013 року) зокрема погоджено, що Сторона-2 (Оператор) є платником ренти та плати за користування надрами для видобування корисних копалин під час виконання цього Договору відповідно до діючого законодавства. За несвоєчасне або неповне здійснення платежів до Державного бюджету України, Сторона-2 за рахунок власних коштів сплачує штрафні (фінансові) санкції та пеню, які були нараховані органами Державної податкової служби за несвоєчасне проведення розрахунків з бюджетом.

Додаткової угодою №7 від 03 березня 2015 року доповнено Договір пунктом 7.7 наступного змісту Оператор обовязково складає Річний баланс спільної діяльності та іншу фінансову звітність щодо господарських операцій спільної діяльності відповідно до Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку України та Міжнародних стандартів фінансової звітності (МСФЗ). Перед поданням річної фінансової звітності спільної діяльності, складеної по МСФЗ, Сторонам Договору, вона має бути підтверджена незалежним аудитором (аудиторською фірмою). Річна фінансова звітність спільної діяльності, складеної до МСФЗ, разом з аудиторським заключенням надається Операторам Сторонам договору не пізніше 1 квітня року, що наступає за звітним.

Договір вступає в силу з дня його підписання Сторонами. Сторона-1 гарантує, що цей Договір є узгодженим з ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" та НАК "Нафтогаз України". Даний Договір діє до 31 грудня 2017 року. Сторони можуть в будь-який час припинити дію цього Договору на підставі взаємної письмової згоди, зокрема (але не виключно) у разі якщо Сторони прийдуть до висновку про недоцільність його продовження в звязку із збитковістю (пункт 9.1. Договору, пункт 9.2. Договору з урахуванням Додаткової угоди №4 від 20 вересня 2013 року.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач посилається на істотне порушення відповідачем умов договору у зв'язку з неналежним виконанням останнім своїх зобов'язань. Такі дії завдають збитків спільній діяльності, а отже не дає змоги досягти в повній мірі основної мети спільної діяльності - отримання прибутку в інтересах сторін договору, а саме в порушення пунктів 5.11., 6.1., 7.3. Договору своєчасно та в повному обсязі не сплачує передбачені чинним законодавством податки, обовязкові збори (платежі), в звязку із чим було порушено питання про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, власником яких є позивач, та застосовуються штрафні санкції до спільної діяльності. В порушення пункту 7.4. Договору відповідачем станом на 01 лютого 2016 року не внесені грошові кошти на рахунок спільної діяльності для компенсації витрат такої; відповідачем здійснена реалізація природного газу за цінами, які є нижчими за встановлені рішенням комітету управління спільною діяльністю, тобто за цінами, які не відповідають основній меті спільної діяльності - отримання прибутку в інтересах сторін. Також, станом на 01 лютого 2016 року відповідач не надав позивачу інформацію про вартість виконаних робіт з буріння, капітального та поточного ремонту свердловин, фактичну собівартість видобутої вуглеводневої продукції, чим порушив пункти 5.11., 5.13., 6.1.1. п. 6.1. договору та, як наслідок, обмежив право позивача, надане ст. 1136 ЦК України та передбачене пунктом 5.13. договору щодо можливості отримувати інформацію про ведення спільних справ. Крім того, станом на 01 лютого 2016 року бюджет спільної діяльності на 2015 рік на розгляд позивачу та на затвердження комітету управління спільною діяльністю відповідачем не наданий, внаслідок чого відповідач протягом усього 2015 року розпоряджався грошовими коштами спільної діяльності, які є спільною частковою власністю учасників договору з часткою позивача 50%, на власний розсуд без урахування інтересів позивача. Також, станом на 01 лютого 2016 року відповідачем не наданий на розгляд позивачу та на затвердження комітету управління спільною діяльністю і бюджет спільної діяльності на 2016 рік, що є порушенням пунктів 2.1., 2.3., 5.3., 5.4. Договору.

На переконання позивача зазначені істотні порушення відповідачем умов Договору завдає збитків спільній діяльності, що суперечить основній меті спільної діяльності - отримання прибутку та порушує права позивача, що в свою чергу є підставою для розірвання договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №927 від 25 вересня 2004 року , укладеного між сторонами у справі, в судовому порядку відповідно до приписів ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно приписів статей 6, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності. Вказане викладено в ст. 1131 Цивільного кодексу України.

Метою спільної діяльності може бути як господарська (інвестування, виконання робіт, надання послуг, будівництво об'єктів промисловості, торгівлі, житла, тощо), так і не господарська (вирішення питань, що стосуються спільних інтересів територіальних громад, тощо) мета. Водночас в абз. 4 п. 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 28 квітня 1995 року № 02-5/302 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з укладанням та виконанням договорів про сумісну діяльність" зауважено, що сумісна діяльність може також здійснюватися шляхом інвестування відповідно до Закону України "Про інвестиційну діяльність"

В свою чергу, згідно зі ст. 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Отже, з огляду на приписи наведених правових норм та зважаючи на зміст укладеного між сторонами договору, господарський суд дійшов висновку, що спірний Договір за своєю правовою природою є договором про здійснення спільної діяльності шляхом інвестування.

Як встановлено судом, метою сторін за спірним договором визначено, зокрема, видобування та реалізація видобутих вуглеводнів та продуктів їх переробки, отримання прибутку в інтересах Сторін.

За приписами частин 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Вказана норма кореспондується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України.

Як вже зазначалося, позивач просив розірвати спірний договір про спільну діяльність з підстав істотного порушення відповідачем умов договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Зокрема, пункт 5.14. Договору (в редакції Додаткової угоди №3 від 27 травня 2013 року), реалізація вуглеводів, видобутих в результаті Спільної діяльності та продуктів їх переробки здійснюється Оператором на умовах, попередньо затвердженими рішенням Комітету з Управління спільною діяльністю.

Комітетом управління Спільною діяльністю прийнято рішення, яке оформлене протоколом від 23 жовтня 2013 року, яким відповідача зобовязано щомісячно здійснювати продаж природного газу, видобутого в рамках Договору через товарні біржі на аукціонах по максимальній ціні, що склалась на відповідний товар, з урахуванням граничного рівня ціни на природний газ, що встановлено постановою НКРЕ, з послідуючим надання позивачу підтверджуючих документів (копій аукціонних свідоцтв).

Згідно з протоколом засідання Комітету управління Спільною діяльністю від 06 квітня 2015 року, відповідача зобовязано здійснювати реалізацію природного газу, який видобувається під час експлуатації свердловин, право користування якими передано у Спільну діяльність через товарні біржі (біржові торги, аукціони) по максимальній ціні, що склалась на відповідний товар, з урахуванням граничного рівня цін на природний газ, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, з наступним наданням позивачу підтверджуючих документів (біржове свідоцтво або протокол біржових торгів, аукціонне свідоцтво).

Однак, з аналізу наданих відповідачем аукціонних свідоцтв по реалізації природного газу за серпень-вересень 2014 року та березень 2015 року, співставлення ціни реалізації відповідачем природного газу із граничним рівнем цін на природний газ для промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання, встановленим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, за аналогічний період, вбачається, що реалізація відповідачем природного газу здійснювалася за цінами, які не відповідають меті Спільної діяльності.

Згідно аукціонного свідоцтва №1 від 01 серпня 2014 року Товарної біржі "Львівська Універсальна" відповідачем, як оператором спільної діяльності було продано природний газ обсягом 8 064,145 тис. куб. метрів +/- 25% на загальну суму 17 741 086,74 грн. з урахуванням ПДВ (тобто 2 200,00 грн. за 1 тис. куб. метрів з ПДВ).

Згідно аукціонного свідоцтва №1 від 11 серпня 2014 року Товарної біржі "Львівська Універсальна" відповідачем, як оператором спільної діяльності було продано природний газ обсягом 2 285,964 тис. куб. метрів +/- 25% на загальну суму 5 029 111,66 грн. з урахуванням ПДВ (тобто 2 200,00 грн. за 1 тис. куб. метрів з ПДВ).

Згідно аукціонного свідоцтва №1 від 31 серпня 2014 року Товарної біржі "Львівська Універсальна" відповідачем, як оператором спільної діяльності було продано природний газ обсягом 2 331,908 тис. куб. метрів +/- 25% на загальну суму 6 879 128,27 грн. з урахуванням ПДВ (тобто 2 950,00 грн. за 1 тис. куб. метрів з ПДВ).

Згідно аукціонного свідоцтва №1 від 19 вересня 2014 року Товарної біржі "Львівська Універсальна" відповідачем, як оператором спільної діяльності було продано природний газ обсягом 3 030,000 тис. куб. метрів +/- 25% на загальну суму 10 605 000,00 грн. з урахуванням ПДВ (тобто 3 500,00 грн. за 1 тис. куб. метрів з ПДВ).

Згідно аукціонного свідоцтва №9Е-УУб-1 від 18 березня 2015 року Української універсальної біржі відповідачем, як оператором спільної діяльності було продано природний газ обсягом 6 684,435 тис. куб. метрів на загальну суму 43 448 854,24 грн. з урахуванням ПДВ (тобто 6 500,00 грн. за 1 тис. куб. метрів з ПДВ).

Згідно аукціонного свідоцтва №10Е-УУб-1 від 31 березня 2015 року Української універсальної біржі відповідачем, як оператором спільної діяльності було продано природний газ обсягом 3 520,705 тис. куб. метрів на загальну суму 27 109 442,58 грн. з урахуванням ПДВ (тобто 7 700,00 грн. за 1 тис. куб. метрів з ПДВ).

Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у період серпень-вересень 2014 року та березень 2015 року встановлювався граничний (максимальний) рівень цін на природний газ, що реалізується промисловим споживачам та іншим субєктам господарювання від 4 874,00 грн. за 1 тис. куб. метрів до 8 900,00 грн. за 1 тис. куб. метрів.

Відповідно до п.п. 263.5.1 п. 263.5 ст. 263 Податкового кодексу України (в редакції яка діяла з 03.08.2014) базою оподаткування є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства).

Згідно з п.п. 263.6.1 п. 263.6 ст. 263 Податкового кодексу України, вартість відповідного виду видобутої у податковому (звітному) періоді корисної копалини (мінеральної сировини) обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничодобувного підприємства) за більшою з таких її величин:

- за фактичними цінами реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини);

- за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини.

Відповідно до п.п. 263.6.2 п. 263.6 ст. 263 Податкового кодексу України фактичною ціною для природного газу вважається ціна, що дорівнює граничному (максимальному) рівню ціни на природний газ, що реалізується промисловим споживачам, який встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Таким чином, реалізація природного газу, видобутого в рамках Договору про спільну діяльність у серпні-вересні 2014 року, здійснена відповідачем за ціною, яка нижча за розмір податку, який підлягає сплаті за видобування такого природного газу.

Всупереч вимог ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав.

Висновком призначеної у справі комплексної судової економічної та товарознавчої експертизи від 05.10.2016р. №4658/4659 факт заниження відповідачем ціни на газ також не спростований.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З викладеного вбачається, що відповідачем були недотримані вимоги Комітету управління спільною діяльністю щодо визначення ціни та інших умов реалізації природного газу, що як вірно зазначає позивач призвело до недоотримання спільного прибутку.

За змістом пункту 5.11. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 31 травня 2007 року та Додаткової угоди №7 від 03 березня 2015 року) до обовязків Оператора відноситься, зокрема, ведення обліку та складання звітності відповідно до положення про порядок контролю за роботою спільних підприємств та спільною діяльністю з видобування нафти і газу в НАК "Нафтогаз України"; забезпечення подання інформації щодо всіх операцій спільної діяльності відповідно до вимог наказів Сторони-1, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Міністерства енергетики та вугільної промисловості України; складання та подання уповноваженим державним органам обовязкової звітності; щоквартально до 20 числа місяця наступного за звітним кварталом надає Сторонам попередню бухгалтерську звітність результатів Спільної діяльності (попередній баланс та попередній звіт про фінансові результати за підписом керівника та бухгалтера з печаткою), довідки про вартість виконаних робіт з буріння, капітального та поточного ремонту свердловин, фактичну собівартість видобутої вуглеводної продукції та про перерахування прибутку Сторонам за звітний квартал та щоквартально протягом 50 днів після завершення звітного кварталу надає Сторонам завірені печатками копію податкової звітності та бухгалтерську звітність результатів Спільної діяльності (баланс та звіт про фінансові результати з додатками встановленої форми).

Позивач звертався до відповідача з листом №20-01/1-7605 від 04 грудня 2015 року, в якому вимагав від останнього відповідно до положень Договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність надати бухгалтерську та фінансову звітність про результати Спільної діяльності за II, III квартали 2015 року, проекти протоколів засідання Комітету управління спільною діяльністю за II, III звітні квартали 2015 року, проекти Бюджету Спільної діяльності на 2015 рік та на 2016 рік, проекти Програми Спільної діяльності на 2016 рік (т. I, арк. с. 63-66).

Проте, відповідач в порушення вимог вказаного пункту Договору не надав позивачу бухгалтерську та фінансову звітність про результати Спільної діяльності за II, III квартали 2015 року, не організував та не провів планові засідання Комітету управління спільною діяльністю за II, III та IV звітні квартали 2015 року, та, як наслідок, не перерахував позивачу у строки, встановлені Договором визначену та затверджену Комітетом управління спільної діяльності частину прибутку за відповідні періоди.

Заперечуючи проти доводів позивача щодо ненадання бухгалтерської та фінансової звітності, відповідач посилається на вилучення в нього документів у ході проведення 17 грудня 2015 року слідчих дій, що підтверджується Протоколом обшуку від 17 грудня 2015 року (т. II, арк. с. 87-105).

Проте, у Протоколі обшуку від 17 грудня 2015 року відсутні вказівки про вилучення Балансу спільної діяльності станом на 30.06.2015 року та станом на 30.09.2015 року, Звіту про фінансовий стан спільної діяльності станом на 30.06.2015 року та станом на 30.09.2015 року, довідок про вартість виконаних робіт з буріння, капітального та поточного ремонту свердловин за II та III квартали 2015 року, довідок про фактичну собівартість видобутої вуглеводної продукції у II та III квартах 2015 року, листів про направлення на адресу позивача фінансово-господарської звітності за II та III квартали 2015 року.

Відповідачем не надано до суду доказів направлення фінансово-господарської звітності за II, III квартали 2015 року на адресу позивача відповідачем до суду не надано. Доводи позивача про порушення відповідачем пункту 5.11. Договору належними доказами не спростовані. Крім того, у відзиві на позов відповідач визнає факт того, що ним засідання Комітету управління спільної діяльності за II та III звітні квартали не організовувалися та не проводилися.

Згідно пункту 5.11. Договору до обовязків Оператора також відноситься своєчасна та повна сплата передбачених чинним законодавством податків, обовязкових зборів (платежів), а також відшкодування Стороні-1 сплачених нею всіх податків, обовязкових зборів (платежів), які стосуються та випливають із здійснення спільної діяльності;

Відповідно до пункту 7.3. Договору, усі доходи Спільної діяльності, отримані за відповідний звітний період, використовуються у першу чергу на виконання зобовязань перед бюджетами, державними цільовими фондами, та відшкодування поточних витрат Спільної діяльності, передбачених бюджетом спільної діяльності.

Позивач зазначає про порушення відповідачем вищенаведених положень Договору, оскільки постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 липня 2015 року по справі №820/7394/15 за поданням ОСОБА_2 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей", як уповноваженої особи за Договором про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №927 від 25 вересня 2004 року, стягнуто з останнього 3 779 642,98 грн. податкового боргу по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу та 115 700,41 грн. податного боргу по рентній платі за користування надрами для видобування газового конденсату; постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року по справі №820/7564/15 за поданням ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавський області до товариства з обмеженою відповідальністю Цефей, як уповноваженої особи за Договором про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №927 від 25 вересня 2004 року, стягнуто з останнього 3 367 033,79 грн. податкового боргу о рентній платі за користування надрами для видобування природного газу та 69 077,58 грн. податкового боргу по рентній платі за користування надрами для видобування газового конденсату; постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року по справі №820/7539/15 за поданням ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей", як уповноваженої особи за Договором про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №927 від 25 вересня 2004 року, стягнуто з останнього 34 805 658,54 грн. податкового боргу по платі за користування надрами для видобування природного газу та 569 940,89 грн. податкового боргу по платі за користування надрами для видобування газового конденсату; постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року по справі №820/9741/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей", 808 298,04 грн. заборгованості по платі за користування надрами для видобування нафти, 76 938 505,49 грн. заборгованості по платі за користування надрами для видобування природного газу та 692 123,80 грн. заборгованості по платі за користування надрами для видобування газового конденсату.

У своєму відзиві відповідач зазначає, що зазначені у постановах суду податкові зобов`язання виникли у звязку зі збільшенням рентних платежів за видобуток газу з 28% до 70% та наявністю дебіторської заборгованості за поставлений природний газ в розмірі більше 202 000 000,00 грн.

Також зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю та контролюючими органами (ОСОБА_1 об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області та ОСОБА_2 об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби Полтавській області) було укладено договори про розстрочення податкового боргу (т. II, арк. с. 106-117), за таких обставин, відсутні підстави вважати простроченими податкові зобовязання спільної діяльності.

Проте суд не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки перенесення строків оплати грошових зобовязань, які є податковим боргом, не змінює статусу цих грошових зобовязань, такі грошові зобовязання залишаються податковим боргом. При цьому, відповідно до положень п. 100.14. ст. 100 Податкового кодексу України, розстрочення, відстрочення податкового боргу не звільняють майно платника податків з податкової застави. Крім того, згідно п. 100.1. ст. 100 Податкового кодексу України, розстроченням, відстроченням грошових зобовязань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобовязань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4. статті 129 цього Кодексу. Тобто, спільна діяльність продовжує нести негативні наслідки бездіяльністю відповідача.

Зазначені вище обставини свідчать про порушення відповідачем умов Договору (пункт 5.11.) щодо обов`язку відповідача, як оператора спільної діяльності, своєчасно та повно сплачувати передбачені чинним законодавством податки, обовязкові збори (платежі).

Підстави для зміни або розірвання договору унормовані статтею 651 Цивільного кодексу України, за приписами якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 Цивільного кодексу України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Відтак встановленню підлягає не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, котра може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 18 вересня 2013 року по справі № 6-75цс13.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене та з урахуванням вимог чинного законодавства України, господарський суд дійшов висновку, що позивачем належним чином доведено істотність порушення відповідачем умов Договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №927 від 25 вересня 2004 року, у звязку з чим Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в повній мірі не змогло отримати того, на що розраховувало під час укладання договору, що згідно частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України є підставою для розірвання такого договору в судовому порядку та відповідно для задоволення заявленого позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 627, 628, 638, 651, 1130, 1131 Цивільного кодексу України, статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №927 від 15.09.2004 р., укладений між Дочірнєю компанією "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цефей" разом з додатковими угодами №1 від 31.05.2007 р., №2 від 21.10.2009 р., №3 від 27.05.2013 р., №4 від 20.09.2013 р., №5 від 28.11.2013 р., №6 від 21.07.2014 р. та №7 від 03.03.2015 р.

3. Судові витрати покласти на відповідача. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей" (62303, Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Лозівська, буд. 96, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 378,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_5

/Справа №912/311/16/