ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.01.2017 Справа № 904/12460/16

Суддя Воронько В.Д. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Дніпропетровська будівельна компанія", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в особі філії "Павлоградське управління по матеріально-технічному постачанню", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення568695,61 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша Дніпропетровська будівельна компанія" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" в особі філії "Павлоградське управління по матеріально-технічному забезпеченню" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 417995,64 грн, інфляційних нарахувань у сумі 47480,95 грн, 3% річних у сумі 12265,00 грн та штрафних санкцій у сумі 90954,02 грн, нарахованих з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду № 14-16/454-ПД/И, укладеного між сторонами 15.07.2014.

Під час перевірки та підготовки даного позовного матеріалу до розгляду, судом встановлено, що позовна заява подана до господарського суду з порушенням правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), а тому вона підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, як підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів. За змістом ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VІ від 19.05.2011, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог ст.ст. 34, 56 ГПК України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Позивачем до позовних матеріалів у якості доказу направлення копії позовної заяви з додатками до неї на адресу відповідача додано опис вкладення до цінного листа від 28.12.2016, який адресовано ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (вул. Леніна, 76, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400), тобто лише юридичній особі (головному підприємству). Проте слід зазначити, що позов пред'явлено не лише до ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", як головного підприємства, а і в особі його філії "Павлоградське управління по матеріально-технічному постачанню" (вул. Тернівська, 5, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400) (назва та адреса за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), однак опис вкладення про направлення копії позовної заяви з додатком саме на адресу філії відсутній у поданих позивачем матеріалах, що свідчить про необізнаність філії "Павлоградське управління по матеріально-технічному постачанню" про пред'явлений позов.

Крім того, слід зауважити, що суд не приймає у якості доказу направлення опис вкладення адресований головному підприємству, оскільки, у вищевказаному описі не міститься доказів направлення самої копії позовної заяви, опис містить передів документів, що є лише додатками до позову. До того ж у позові зазначено філію як "Павлоградське управління по матеріально-технічному забезпеченню" (вул. Леніна, 76, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400), тобто допущено помилку як у назві так і у адресі філії.

Таким чином, враховуючи викладене, позивачем взагалі не надало до позовних матеріалів доказів направлення копії позовної заяви на адресу головного підприємства та копії позовної заяви з додатком на адресу філії відповідача, що свідчить про порушення вимог вищецитованого законодавства та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, за яким суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При цьому, суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за якою недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ в господарських судах України обмежений двохмісячним строком, враховуючи, що повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, якщо не надано доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України, господарський суд повертає позов без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, суд вважає за доцільне надати роз'яснити щодо повернення сплачених сум судового збору.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 2 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

За змістом правової позиції, викладеної у п.п. 5.2 п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, викладену від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається:

- в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або

- в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК (крім випадків якщо провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), або

- в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

Отже, витрати по сплаті судового збору у сумі 2664,94 грн, сплачені платіжним доручення № 699 від 23.12.2016, підлягають поверненню платнику на підставі Закону України "Про судовий збір" за умови подання його клопотання.

Керуючись п. 6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Перша Дніпропетровська будівельна компанія" позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток (тільки заявнику): позовна заява з додатком на 104 арк, у т.ч. платіжне доручення № 699 від 23.12.2016 про сплату судового збору у сумі 8530,44 грн.

Суддя ОСОБА_1