РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2017Справа №910/20213/16

За позовом Національного комплексу «Експоцентр України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології»

про стягнення 87962,73 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Пасічник С.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову про стягнення суми заборгованості та санкцій у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань розрахуватися за надані йому по Договору №214/09/42-4 від 01.12.2009 послуги. Заявою від 15.11.2016, прийнятою судом, позивачем було виправлено описки у прохальній частині позову у відповідності до його мотивувальної частини.

Відповідач обґрунтованих заперечень проти позову не подав, у всі судові засідання представників не направляв, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР, тому будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 01.12.2009 між Позивачем, як виконавцем, та Відповідачем, як замовником, Договору №214/09/42-4 (далі - Договір), Позивачем були надані Відповідачу обумовлені Договором послуги, що підтверджується залученими до матеріалів справи актами наданих послуг (підписані сторонами, скріплені печатками, зауважень не містить) та угодою від 31.01.2015, у якій сторони підтвердили суму заборгованості в розмірі 60528,39 грн. за послуги надані у період з липня 2014 року по січень 2015 року, та яку відповідно до п. 2 вказаної угоди Відповідач зобов'язався сплатити у строк до 07.03.2015.

Проте Відповідач у встановлені Договором, з урахуванням угоди від 31.01.2015, строки вказані послуги на суму 60528,39 грн. не оплатив, надання на його замовлення послуг не спростував, і доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності виконаних Позивачем за Договором та відображених у вказаних актах послуг матеріали справи не містять.

Наявність у Відповідача заборгованості в сумі 60528,39 грн., яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 60528,39 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунок втрат від інфляції та 3% річних, наведений у позові, судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 2980,87 грн. 3% річних та 24453,47 грн. втрат від інфляції визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та задовольняються у повному обсязі. Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1, літ. А; ідентифікаційний код 30753866) на користь Національного комплексу «Експоцентр України» (м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1; ідентифікаційний код 21710384) 60528 (шістдесят тисяч п'ятсот двадцять вісім) грн. 39 коп. заборгованості, 2980 (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят) грн. 87 коп. 3% річних, 24453 (двадцять чотири тисячі чотириста п'ятдесят три) грн. 47 коп. втрат від інфляції, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.01.2017

Суддя Сташків Р.Б.