ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.01.2017 Справа № 920/995/16

Господарський суд Сумської області, у складі головуючого судді Джепи Ю.А., суддів Костенко Л.А. та Яковенко В.В., при секретарі судового засідання Осокіній А.М., розглянувши матеріали справи № 920/995/16:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехстрой», м. Суми

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», м. Суми

про внесення змін та розірвання договору ,

За участю представників сторін:

від позивача: Штанько С.В.;

від відповідача: Сафронов М.А.;

Суть спору: позивач просить суд внести зміни в Договір підряду № 8/1300184 від 02.09.2013, і доповнити вказаний договір пунктом 3.1.3. в наступній редакції: «У випадку дострокового розірвання Договору без оформлення Акту готовності об'єкту, остаточний розрахунок за фактично виконані роботи Замовних зобов'язаний здійснити не пізніше 20 календарних днів з моменту розірвання Договору» та достроково розірвати Договір підряду № 8/1300184 від 02.09.2013.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у поданому до суду 13.12.2016 відзиві на позов проти вимог позивача заперечує з підстав їх необґрунтованості та зазначає, що тим самим позивач намагається змінити істотні умови договору щодо порядку і умов оплати виконаних робіт за спірним договором.

Представник відповідача підтримав заперечення, викладені у відзиві на позов та надав у судовому засіданні додаткові пояснення стосовно своєї позиції по справі, які було розглянуто в судовому засіданні та долучено до матеріалів справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та оцінивши надані докази, суд встановив:

02 вересня 2013 між ТОВ «Спецтехстрой» (надалі - Позивач) та ПАТ «Сумське НВО» (надалі - Відповідач) було укладено договір підряду № 8/1300184, згідно умов якого Підрядник зобов'язався виконати роботи з технічного переоснащення ділянки складання і ревізії відцентрових компресорів цеху № 2 ( 1 лот - утеплення фасаду та заміна віконних блоків) ПАТ «Сумське НВО» і передати ці роботи у власність Замовнику, а Замовник зобов'язався прийняти та оплатити роботи на умовах, в порядку та строки, встановлені Договором.

Згідно п. 15.4 вище зазначеного Договору, договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до 30.12.2016, а згідно умов оплати і в частині гарантійних обов'язків - до повного розрахунку за виконані Підрядником і прийняті Замовником роботи і, відповідно, закінчення строків гарантії, передбачених Договором.

Позивач обгрунтовує позов тим, що з 2014 відповідач почав порушувати умови вище вказаного договору в частині своєчасної оплати за виконані роботи, що змусило Позивача взяти в банку кредит на закупівлю матеріалів і оплати заробітної плати працівникам, для належного виконання Договору підряду. А також тим, що на даний час Замовник порушує умови вище вказаного договору і затримує оплату за фактично виконані роботи вже більше ніж 2 роки.

Згідно актів виконаних робіт, підписаних обома сторонами, по договору підряду № 8/1300184 від 02.09.2013 Позивач виконав роботи, які прийняті повністю Відповідачем, на суму 523034,40 грн., даний факт встановлено рішенням господарського суду Сумської області від 18.08.2016 по справі № 920/581/16.

Як зазначає у своїх додаткових поясненнях Відповідач, у відповідності до змісту п. 15.4 Договору № 8/1300184 від 02.09.2013 року в редакції Додаткової угоди № 8 від 28.12.2015 року, договір діє до 30.12.2016 року.

За змістом п. 15.6 Договору - Строк дії договору може бути пролонгований шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

У зв'язку з відсутністю відповідної додаткової угоди, Договір № 8/1300184 від 02.09.2013 року припинив свою дію 30.12.2016 року.

За вимогами ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Початок строку чи його закінчення можуть визначатися вказівкою на календарну дату або на подію, що має неминуче настати.

Згідно ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Тож, у випадку настання відповідної календарної дати або відповідної події, визначених договором, дія останнього припиняється.

Відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що за загальним правилом зміни чи розірвання договору можуть бути вчинені під час дії договору до моменту його припинення.

Станом на 12.01.2017 року, договір № 8/1300184 від 02.09.2013 року припинив свою дію, а отже внесення змін чи розірвання договору в судовому порядку не представляється можливим, оскільки право продовжити строк дії договору (змінити договір), після припинення строку договору, надане ст. 631 Цивільного кодексу України, виключно сторонам, а отже сторони не позбавлені права добровільно (за взаємною згодою) пролонгувати договір (змінити спірні відносини, що виникли між ними).

Згідно з ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обов'язок доказування відповідно до приписів ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Згідно з приписами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом.

Дослідивши та оцінивши надані сторонами пояснення та наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем недоведені заявлені позовні вимоги, за таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову - відмовити.

Повний текст рішення складено 16.01.2017 року.

Головуючий суддя Ю.А.Джепа

Суддя Л.А.Костенко

Суддя В.В.Яковенко