ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" січня 2017 р. Справа № 903/991/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест", м. Луцьк

до відповідачів:

1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбо Фінанс", м. Київ

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестконд", м. Рівне

3)Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Луцьккондитер" м. Луцьк

4)Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

про визнання припиненими договору іпотеки та визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги

Суддя Вороняк А. С.

секретар судового засідання Чорний С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 14.12.2016р., ОСОБА_2, довіреність №б/н від 23.12.2016р.

від відповідача 1: н/з

від відповідача 2: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 21.11.2016р.

від відповідача 3: н/з

від відповідача 4: ОСОБА_4, довіреність №09-32/339 від 11.07.2016р.

Права та обовязки розяснені відповідно до ст.ст.20, 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Поларт-Інвест" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Арбо Фінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестконд", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Луцьккондитер", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання припиненим договору іпотеки від 27.01.2006р. зареєстрованого в реєстрі за №236, укладеного між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ТОВ "ВКФ "Луцьккондитер", посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №39/391 від 04.11.2016р. за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС»; визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №39/391-1 від 04.11.2016р. за договором іпотеки №24-3 від 27.01.2006р., укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС»; визнання недійсним договору відступлення права вимоги №24 від 04.11.2016р. за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р., укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСТКОНД»; визнання недійсним договору відступлення права вимоги №24-3 від 04.11.2016р. за іпотечним договором №24-3 від 27.01.2006р., укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРБО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕСТКОНД».. Також просять стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 23.12.2016р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 17.01.2017р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

11.01.2017р. на адресу суду від представника відповідача 2 надійшов відзив з додатками, в якому просять у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 17.01.2017р. представник позивача із супровідним листом подав суду витяги з ЄДРПОУ на відповідачів на час звернення із позовом до суду та довідку, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи з спору між цими сторонами, про цей предмет і з цих підстав та відсутнє рішення вище перелічених органів з даного спору. Також подано заяву про зміну (шляхом доповнення) підстав позовних вимог, а саме просять доповнити позовні вимоги такими обставинами:

1) ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» провів списання заборгованості за основним зобовязанням (договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.) як безнадійної. Таке списання сторона позивача прирівнює до прощення боргу та вважає беззаперечним свідченням припинення зобовязання в силу положень ст.605 ЦК України.

2) З довідки ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», виданої станом на 04.11.2016p. тa договорів про відступлення права вимоги заборгованість ТОВ "ВКФ "Луцьккондитер" за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р. становить 51079685,87грн.. Проте позивач вважає, що вимоги за договором відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р. в такому розмірі станом на день укладення оскаржуваних правочинів не існувало. Вказують, що у відповідності до рішення господарського суду Волинської області від 16.01.2016р. у справі №5004/2042/11 зафіксовано заборгованість ТОВ «ФКВ «Луцьккондитер» перед ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» у розмірі 54380000,61 грн. Ухвалою господарського суду Волинської області від 22.12.2009р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ ВКФ «Луцьккондитер». Згідно ухвали господарського суду Волинської області від 18.01.2011р. у справі №7/105-6 про банкрутство визнано грошові вимоги кредиторів боржника в тому числі й ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» у загальному розмірі 54440469,35 грн. (за трьома кредитними договорами без визначення розмежування по кожному з них). Предметом оскаржуваних договорів про уступку права вимоги стало зобовязання, розмір якого самостійно визначений ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», однак не відповідає дійсності. За таких обставин, навіть якщо упустити факт прощення боргу за основним зобовязанням, що мав місце у 2012р. предметом оскаржуваних правочинів виступило неіснуюче зобовязання у розмірі 51079685,87грн.

Разом з тим подано два клопотання про витребування доказів, а саме:

1) у відповідача 4 (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») належним чином завірену копію договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер», договір №1 від 15.11.2006р. про внесення змін до договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., договір №4 від 24.12.2007 р. про внесення змін до Договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.; договір №6 від 23.06.2007р. про внесення змін до Договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.; договір №8 від 18.02.2009р. про внесення змін до Договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.; договір №9 від 28.05.2006р. про внесення змін до Договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.; документи, що підвереджують надання ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та отримання боржником ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер» грошових коштів за договором відкриття відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.

2) також у відповідача 4 (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») документи бухгалтерського обліку та звітності щодо відображення дебіторської заборгованості у фінансових звітах та на відповідних рахунках із зазначенням суми за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.; аналітику руху коштів по кредитному та відсотковому рахунку за кредитним договором від 27.01.2006р.; баланс за останній звітній період з розшифровкою дебіторської заборгованості до нього за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р.; виписки по рахунках ТОВ «ВКФ «Луцьккондитер» за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р..

В судовому засіданні 17.01.2017р. представник відповідача 2 із супровідним листом подав суду копії витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки на 32 арк.

В судовому засіданні 17.01.2017р. представник відповідача 4 подала суду заперечення на позовну заяву з додатками, в яких просять у задоволені позовних вимог відмовити.

Відповідач 3 (ТОВ "Фінансова компанія "Арбо Фінанс") в судове засідання 17.01.2017р. не зявився, уповноваженого представника не направив, вимог ухвали суду від 23.12.2016р. не виконав, витребуваних документів не подав, проте про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення №727 від 16.01.2017р..

Відповідач 1 (ТОВ "ВКФ "Луцьккондитер") в судове засідання 17.01.2017р. не зявився, уповноваженого представника не направив, вимог ухвали суду від 23.12.2016р. не виконав, витребуваних документів не подав, ухвала від 23.12.2016р. повернулась до суду з відміткою відділення поштового звязку «відмова від одержання».

В разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду(пп.3.9.1. п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

Щодо заяви представника позивача про зміну (шляхом доповнення) підстав позовних вимог, суд зазначає таке.

Згідно абз.1, 7 п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р., право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Враховуючи доповнення позову новими обставинами при збережені у ньому первісних обставин, суд приймає таку заяву, долучивши її до матеріалів справи.

Щодо двох клопотань представника позивача про витребування доказів у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», суд зазначає таке.

Відповідно до ст.38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Отже, однією з необхідних умов задоволення клопотання про витребування доказів є неможливість самостійно подати необхідні для розгляду справи докази. При цьому, обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. На підтвердження підстав, з яких випливає, що відповідні докази має підприємство чи організація(в даному випадку відповідач 4), позивач не надає жодних належних та допустимих доказів та не обґрунтовує неможливості самостійно подати зазначені докази(звернення до відповідача 4).

Згідно ч.1, 2 ст.4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи наведене, суд відхиляє обидва клопотання представника позивача, як необґрунтовані та такі, що не відповідають вимогам ст.4-3, 33, 38 ГПК України. Також слід зазначити, що окремі вимоги про витребування документів носять абстрактний(не чіткий) характер, тобто зазначається не про конкретний документ, зокрема документи бухгалтерського обліку та звітності щодо відображення дебіторської заборгованості у фінансових звітах та на відповідних рахунках із зазначенням суми за договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р..

Згідно ст.77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи в межах строків встановлених ст.69 ГПК України через незявлення представників сторін в судове засідання, неподання витребуваних доказів та необхідність витребування нових доказів.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги неподання витребуваних доказів та необхідність витребування нових доказів, господарський суд вважає, що в даному судовому засіданні розглянути спір неможливо, тому для зясування всіх істотних обставин справи, розгляд спору слід відкласти.

Керуючись ст.38, п.2, 3 ч.1 ст.77, ст.86 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

1. Розгляд справи відкласти на 31.01.2017р. на 12:00 год..

2. Зобовязати позивача подати суду: докази списання(прощення боргу) кредитної заборгованості ТОВ "ВКФ "Луцьккондитер", що виникла на підставі кредитного договору №4-4 від 27.01.2006р.; рішення виконкому Луцької міської ради від 22.09.2011р. №665-4; письмові пояснення на заперечення відповідача 4(подані до суду 17.01.2017р.).

3. Зобовязати відповідачів подати суду: письмові пояснення з врахуванням заяви представника позивача про доповнення підстав позовних вимог(подані до суду 17.01.2017р.).

4. Повторно зобовязати відповідача 1(ТОВ "Фінансова компанія "Арбо Фінанс") та відповідача 3(ТОВ "ВКФ "Луцьккондитер") подати суду: письмові пояснення по суті позовних вимог, докази в їх обґрунтування (докази, які подаються в копіях повинні бути належним чином засвідчені).

Суд попереджає, що відповідно до ст.83 ГПК України господарський суд має право стягнути в дохід Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, а в разі ненадання позивачем без поважних причин витребуваних судом матеріалів, неявки позивача в судове засідання позов може бути залишено без розгляду (п.5 ст. 81 ГПК України).

Суддя А. С. Вороняк