КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р. Справа№ 910/18183/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від стягувача:Полумиско В.І.- представник;

Від боржника: не з'явився;

Від ВДВС: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на дії державної виконавчої служби

у справі № 910/18183/15 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до Комунального підприємства "Господар Дарницького району міста Києва"

про стягнення 17 199 137, 40 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до Комунального підприємства "Господар Дарницького району міста Києва" про стягнення 17 199 137,40 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2016, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2016, позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Господар Дарницького району міста Києва" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" основного боргу в розмірі 5 929 790,44 грн., пені в розмірі 149 558,19 грн., 3% річних в розмірі 328 198,57 грн., індекс інфляції в розмірі 3 946 353,51 грн., витрати за проведення судової експертизи в розмірі 10 951,82 грн. та судовий збір в розмірі 43 994,16 грн. В іншій частині позову відмовлено.

29.06.2016 року на виконання рішення видано наказ.

10.11.2016 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" надійшла скарга на дії органу державної виконавчої служби по справі №910/18183/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі №910/18183/15 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено.

Визнано дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання вих. № 509/6 від 12.10.2016 незаконними.

Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання вих. № 509/6 від 12.10.2016 відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасовано.

Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/18183/15 від 23.05.2016.

Не погоджуючись із вказаним ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі №910/18183/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Одночасно Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Суліма В.В. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.12.2016 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято до провадження, відстрочено сплату судового збору та призначено до розгляду на 12.01.2017.

Відповідно до протоколу повторної автоматичної зміни складу колегії суддів, апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/18183/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято до провадження.

11.01.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від стягувача надійшло заперечення на апеляційну скаргу по справі №910/18183/15.

В судовому засіданні, призначеному на 12.01.2017, представник стягувача надав пояснення по справі, в яких просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники боржника та ВДВС у вказане судове засідання не з'явились, причини неявки суду невідомі, про слухання справи повідомлялись належним чином.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників боржника та ВДВС.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (редакція закону на момент подачі заяви).

З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2016 ТОВ "Євро-Реконструкція" (далі Стягувач) звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2016 № 09/юр/1003 з оригіналом наказу.

Зі змісту наявного в матеріалах справи повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 № 509/6 винесеного Департаментом ДВС України, вбачається, що підставою повернення є: сума у виконавчому документі, яка не підвідомча відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02.06.2016 №1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню

Проте слід зазначити, що Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIІІ на який посилається Департамент ДВС України при винесені повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 № 509/6 надрав чинності 05.10.2016.

Тоді як, заяву про відкриття виконавчого провадження з оригіналом виконавчого документа відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України отримано 04.10.2016 про що свідчить рекомендоване повідомлення яке наявне в матеріалах справи.

Тобто на той час діяв Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV в редакції від 17.05.2016 № 1368-VIII відповідно до якого на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно наказу Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 № 910/18183/15 загальна сума зобов'язання складає 10 408 846,69 грн. що підлягає виконанню відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Пунктом 7 прикінцевих положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Що стосується посилань апелянта про те що суд не мав права зобов'язувати державних виконавців до вчинення дій, які згідно Закону України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи, що за наказом Господарського суду міста Києва № 910/18183/15 від 29.06.2016 зобов'язання становить 10 408 846,69 грн., а відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті, тому скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню про що вірно вказав суд першої інстанції.

Таким чином суд зобов'зязуючи відділ примусового виконання рішення Департамент ДВС України вчинити дії з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 у справі № 910/18183/15 не вийшов за рамки своїх повноважень.

Беручи до уваги вищевикладене, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що ухвала у даній справі прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в ухвалі, дійсним обставинам справи, тому ухвала є законною та обґрунтованою. Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2016 у справі № 910/18183/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/18183/15 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська