ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. Справа № 918/1192/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Гудзенко Я.О., розглянувши позов Сарненської міської ради до Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" про внесення змін до договору та за зустрічним позовом Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" до Сарненської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди

За участі: Від позивача: ОСОБА_1 (дов. від 06.01.2017 року № 02/16-36); Від відповідча: ОСОБА_2 (дов. № 42 від 06.05.2016р.)

ОСТАВИНИ СПРАВИ:

Сарненська міська рада (далі-Позивач за первісним позовом) звернулась до Господарського суду Рівненської області з позовом до ДП "Оптіма-770-Р" ТОВ "Севен Севенті Петроліум" (далі-Відповідач за первісним позовом) про внесення змін до договору.

Ухвалою господарського суду від 04.11.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/1195/16 розгляд якої призначено на 16.11.2016 року.

14.11.2016 року, до початку розгляду справи по суті, відповідач подав через відділ канцелярії та документального забезпечення господарського суду зустрічний позов про визнання укладеною додаткової угоди.

Ухвалою господарського суду від 15.11.2016 року зустрічний позов прийнято судом до спільного розгляду з первісним позовом.

В судове засідання 16.11.2016 року представник позивача не з'явився. Ухвалою суду від 16.11.16 р. розгляд справи було відкладено на 24.11.16 р.

21.11.16 р. Відповідачем за первісним позовом подано відзив на позовну заяву. До канцелярії суду 24.11.16 р. від Позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

В судовому засіданні 24.11.16 р. судом оголошено перерву до 06.12.16 р. для витребування додаткових доказів по справі.

06.12.16 р. від Позивача за первісним позовом надійшла заява про долучення додаткових документів до матеріалів справи. В судовому засіданні 06.12.16 р. судом оголошено перерву до 15.12.16 р.

В судових засіданнях 16.11.16 р., 24.11.16 р., 06.12.16 р. та 15.12.16 р. представник Позивача за первісним позовом підтримав позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог повністю, представник Відповідача заперечив проти задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.12.16 р. розгляд справи було відкладено на 11.01.17 р.

До канцелярії суду 30.12.16 р. від Відповідача за первісним позовом надійшли додаткові обгрунтування та уточнення зустрічних позовних вимог.

В судовому засіданні 11.01.17 р. сторони підтримали свої позовні вимоги.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.01.2017 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих представниками сторін та витребуваних судом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши усні пояснення представників сторін в судових засіданнях, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд Рівненської області

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2006 року між Сарненською міською радою, в особі міського голови ОСОБА_3 (далі-Орендодавець) та Дочірнім підприємством "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" (далі-Орендар), в особі директора ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки (далі-Договор), площею 0,3150 га для обслуговування автозаправочної станції. Кадастровий номер земельної ділянки 56 4 008 0013. (п.1 Договору). Договір оренди зареєстрований у Сарненському районному відділі Рівненської регіональної філії "Державного підприємства Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.10.2006 року за № 48.

Відповідно до умов Договору, зокрема розділом Орендна плата сторонами було погоджено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно довідки № 327 від 21.09.06 р. виданої Сарненським районним відділом земельних ресурсів становить 363 860, 59 грн. (п.6 Договору). За оренду земельної ділянки орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік складає 29 108, 85 грн, місячний розмір орендної плати становить 2 425, 74 грн. Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавством України. (п. 7 Договору)

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. (п.8 Договору). Пунктом 10 Договору зазначено, що розмір орендної плати може змінюватися за згодою сторін (шляхом внесення змін до Договору). Пропозиції про перегляд орендної плати надсилаються не частіше, ніж один раз на квартал та розглядаються відповідно до законодавства. Зміна розміру орендної плати при її індексації проводиться без внесення змін до Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України. Розмір орендної плати переглядається (періодично) у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

В матеріалах справи міститься рішення Сарненської міської ради від 09.07.2015 року № 1925 "Про встановлення місцевих податків і зборів" яким затверджене "Положення про встановлення плати за землю", змінено ставки земельного податку (выдсотки) та умови нарахування плати за землю (а.с. 14-24).

Судом встановлено, що відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Сарни, розробленої Рівненською регіональною філією Центру ДЗК, керуючись ст. 12 Земельного кодексу, ст.ст. 15, 18 Закону України "Про оцінку земель", ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" рішенням Сарненської міської ради від 27.06.2014 року №1536 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Сарни та величину базової вартості - 92, 34 грн. за один квадратний метр забудованих територій, цим же рішення визначено дату набуття чинності, а саме з 1 січня 2015 року (а.с. 25).

Проект рішення Сарненської міської ради від 27 червня 2014 року № 1536 "Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель м. Сарни" був оприлюднений на офіційному веб-сайті міської ради та 10.07.14 р. надрукований в газеті "Сарненські новини".

Судом встановлено, що Позивачем за первісним позовом з метою приведення положень договору оренди земельної ділянки від 28.09.2006 у відповідність до рішення Сарненської міської ради від 09.07.2015 № 1925 в частині визначення розміру орендної плати Сарненською міською радою було здійснено перерахунок розміру орендної плати за землю з урахуванням нових коефіцієнтів (встановлених радою у рішенні) залежно від цільового призначення земельної ділянки, визначені в положенні про встановлення плати за землю. Відповідно, при визначенні орендної плати Відповідачу за первісним позовом було застосовано мінімальний відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 3,5 % з урахуванням коефіцієнту 3-за торгівлю нафтопродуктами та 1,2-коефіцієнту за роздрібну торгівлю внаслідок чого відсоток для визначення орендної плати склав 12,6 % від нормативної грошової оцінки землі. Однак, Сарненська міська рада пояснює, що нею з урахуванням п. 288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) (в якому розмір орендної плати не може бути меншим ніж 3% нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 %) при здійсненні перерахунку розміру орендної плати за землю застосовано 12 відсоткову ставку сплати від нормативної грошової оцінки землі.

Сарненською міською радою за результатами проведеного перерахунку було підготовлено додаткову угоду до договору оренди землі (а.с. 27).

В матеріалах справи міститься лист Відповідача за первісним позовом від 01.06.16 р. № 58/1 з копією додаткової угоди до договору оренди землі від 28.09.2006 року з Протоколом розбіжностей та відповідь Сарненської міської ради від 15.06.2016 року № 02/16-924 зі змісту якої вбачається неузгоджені товариством питання по всіх запропонованих радою пунктах до договору. На вказаний лист Відповідач надіслав лист-відмову від 22.07.2016 № 73, яким повернув додаткову угоду без розгляду та підписання (а.с. 26-31).

До початку розгляду справи по суті, Відповідач за первісним позовом подав до суду зустрічний позов про визнання укладеною додаткової угоди. Ухвалою суду зустрічний позов прийнято судом до спільного розгляду з первісним позовом.

Товариство, на підставі ч.ч. 5, 7 ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України), вважає пропозиції ДП "Оптіма-770-Р" ТОВ "Севен Севенті Петроліум" відображені в Протоколі розбіжностей до додаткової угоди від 30.05.2016 р. до договору оренди земельної ділянки від 28.09.2006 року прийнятими радою. До зустрічної заяви товариством додано проект додаткової угоди з Протоколом розбіжностей.

У позовній заяві ДП "Оптіма-770-Р" ТОВ "Севен Севенті Петроліум" просить визнати укладеною додаткову угоду від 30.05.2016 року до договору оренди земельної ділянки від 28.09.2006 року площею 0, 3150 га. розташованої за адресою м. Сарни, вул Суворова, 2а для обслуговування автозаправноїстанції між Сарненською міською радою та ДП "Оптіма-770-Р" ТОВ "Севен Севенті Петроліум" з протоколом розбіжностей ДП "Оптіма-770-Р" ТОВ "Севен Севенті Петроліум" від 30.05.2016 року, який є невід'ємною частиною додаткової угоди у наступній редакції:

Додаткова угода до Договору оренди землі від 28.09.2006

м. Сарни, Сарненського району Рівненської області 30.05.2016 р.

Орендодавець (уповноважена ним особа) Сарненська міська рада в особі міського голови ОСОБА_5, діючого на підставі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з одного боку, та орендар Дочірнє підприємство «Оптіма-770-Р» Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Севенті Петроліум» (юридична адреса: м. Рівне, вул. Соборна, 442-Д, код 30460899) з другого, уклали цю додаткову угоду про нижченаведене:

1. Пункт 6 «Орендна плата» викласти в такій редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 890 542, 60 грн. (Один мільйон вісімсот шістдесят пять грн. 11 коп.).

2 Пункт 7 «Орендна плата» викласти в такій редакції: за оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати на рік складає 226 865, 11 (двісті двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят пять грн. 11 коп.).

3. Пункт 8 «Орендна плата» викласти в такій редакції: орендна плата вноситься орендарем щомісячно, в перший місяць оренди місячний розмір оренди- 18 905, 49 грн. (вісімнадцять тисяч девятсот пять грн. 49 коп.) та наступних 11 місяців, щомісячно в розмірі - 18 905,42 грн. (Вісімнадцять тисяч девятсот пять грн. 42 коп.) на рахунок місцевого бюджету м. Сарни, р/р 0339 код 37907940 МФО 833017 код платежу 1801600.

4. Цю додаткову угоду укладено у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий - у Орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію.

ПРОТОКОЛ РОЗБІЖНОСТЕЙ

до Додаткової угоди до Договору оренди землі від 28.09.2006 року

Рівне 30.05.2016 року

Орендар: Дочірнє підприємство «Оптіма-770-Р» Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Севенті Петроліум» в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони,та Орендодавець: Сарненська міська рада, в особі міського голови ОСОБА_5, що діє на ставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з іншої сторони, склали Протокол розбіжностей до змін до договору оренди земельної ділянки в м.Сарни по вул. Суворова,2а від 29.01.2015 року, про наступне:

Редакція ОрендодавцяРедакція Орендаря
Преамбула Додаткової угоди: Орендодавець (уповноважена ним особа) Сарненська міська рада в особі міського голови ОСОБА_5, діючого на підставі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» з одного боку, та орендар Дочірнє підприємство «Оптіма-770-Р» Товариство з обмеженою відповідальністю «Севен Севенті Петроліум» (юридична адреса: м. Рівне, вул. Соборна, 442-Д код 30460899) з другого, уклали цю додаткову угоду про нижченаведене:Преамбулу Додаткової угоди викласти в наступній редакції: ОРЕНДОДАВЕЦЬ: Сарненська міська рада, в особі міського голови ОСОБА_5, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони, та ОРЕНДАР: Дочірнє підприємство « 0птіма-770- Р» Товариство з обмеженою відповідальністю «Севен Севенті Петроліум», в особі директора ОСОБА_4, з іншої сторони, склали цей протокол розбіжностей до Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 28.09.2006 року № 48, про наступне:
Пункт 7 «орендна плата» викласти в такій редакції : За оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату виключно грошовій формі. Розмір орендної плати в рік складає 226 865, 11 грн. (двісті двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят п'ять грн. 11 коп.).Пункт 7 Договору оренди землі від 28.09.2006 року № 48 : « 7. За оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік складає 151 243,41 грн. (сто пятдесят одна тисяча двісті сорок три грн. 41 коп.), що становить 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавством України». Доповнити Додатковий договір умовою наступного змісту: «Сторони домовились викласти пункт 14 Договору оренди землі від 28.09.2006 року № 48 у наступній редакції: « 14. Умови збереження стану обєкта оренди: використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення. Право оренди земельної ділянки не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу». Доповнити Додатковий договір умовою наступного змісту: Доповнити договір оренди землі від 28.09.2006 року № 48 Пунктом 42 Договору оренди землі і викласти в наступній редакції: "42. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, за винятком випадку розірвання Договору оренди земельної ділянки за ініціативою Орендаря, в разі неможливості використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Договір оренди землі вважається розірваним з моменту отримання Орендодавцем повідомлення від Орендаря про розірвання Договору.

1. При підписанні даного Протоколу розбіжностей Сторони домовились прийняти редакцію Орендаря, а редакцію Орендодавця відхилити..

.

2. Даний Протокол розбіжностей складений в трьох однакових примірниках, що мають однакову юридичну силу, один для Орендаря, другий для Орендодавця, третій-для органу, який провів державну реєстрацію.

Підписи сторін:

16 листопада 2016 року до суду від Позивача за первісним позовом надійшла заява про збільшення позовних вимог. У заяві Сарненська міська рада просить внести зміни до пунктів 6, 7, 8, 14 договору оренди земельної ділянки від 28.09.2006 року укладеного між Сарненською міською радою та ДП "Оптіма-770-Р" ТОВ "Севен Севенті Петроліум" з 01.08.2016 року виклавши їх в наступній редакції:

- Пункт 6 "Орендна плата": нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 890 542,60 грн. (Один мільйон вісімсот дев'яносто тисяч п'ятсот сорок дві грн. 60 коп.);

- Пункт 7 "Орендна плата": за оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати на рік складає 226 865, 11 (двісті двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят п'ять грн. 11 коп.);

- пункт 8 "Орендна плата": орендна плата вноситься орендарем щомісячно, в перший місяць оренди місячний розмір оренди -18 905, 49 грн. (вісімнадцять тисяч девятсот пять грн. 49 коп) та наступних 11 місяців, щомісячно в розмірі -18 905, 42 грн. (вісімнадцять тисяч девятсот пять грн. 42 коп.) на рахунок місцевого бюджету м. Сарни р/р 0339 код 37907940, МФО 833017, код платежу 1801600;

- пункт 14 "Умови збереження стану об'єкта": використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення. Право оренди земельної ділянки не може бути відчужено її Орендарем іншим способом, внесено до статутного фонду, передано в заставу.

Заява прийнята судом оскільки подана з дотриманням вимог ст. 22 ГПК України.

У відзиві на зустрічну позовну заяву Позивачем за первісним позовом було зауважено, що вимоги ст. 181 ГК України визначають порядок укладення господарських договорів, а не внесення змін до відповідних договорів. Порядок зміни та розірвання господарських договорів встановлено ст. 188 ГК України, якою визначено, що сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Сарненська міська рада вважає, що вказаною нормою не встановлено обмежений строк для звернення до суду сторони договору в разі недосягнення згоди щодо зміни договору. На думку Позивача за первісним позовом позиція Відповідача за первісним позовом в частині застосування положень ст. 181 ГК України до вимог про внесення змін до існуючого договору є неправомірною.

Крім того, представником Сарненської міської ради з посиланням на ст. 30 Закону України "Про оренду землі", у відзиві вказано про те, що ця норма надає право у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі передавати спір на вирішення суду.

Також Позивач за первісним позовом звертає увагу на те, що п. 10 договору оренди земельної ділянки укладеного між сторонами спору визначено, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку. підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом. Місцева рада в обгрунтування вказаного також посилається на п. 2.18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17 травня 2011 року № 6 (а.с. 94-95).

У заяві від 28.12.2016 року, яка прийнята судом до розгляду і вважається зміною вимог поданою з дотриманням порядку ст. 22 ГПК України (надіслана раді) товариство просить суд (а.с. 123) внести зміни до п.п. 6, 7, 14 договору виклавши їх в наступній редакції:

- пункт 6 "Орендна плата": нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 890 542, 60 грн. (один мільйон вісімсот дев'яносто тисяч п'ятсот сорок дві грн. 60 коп.);

- пункт 7 "Орендна плата": за оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату виключно у грошовій формі. розмір орендної плати в рік складає 151 243, 41 грн. (сто п'ятдесят одна тисяча двісты сорок три грн. 41 коп.), що становить 8% від нормативної-грошової оцінки земельної ділянки. Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавстом України;

- пункт 14 "Умови використання земельної ділянки": Умови збереження стану об'єкта оренди: використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення. Право оренди земельної ділянки не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу.

Враховуючи викладене вище та надавши юридичну оцінку доказам, поданим сторонами у справі на підтвердження своїх позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення як первісного так і зустрічного позовів з огляду на наступне.

Згідно із ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п.п. 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Суд враховує, що ч. 1 ст. 73 Закону встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

За приписами ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ст. 15 Закону України "Про оренду землі" закріплено, що істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно із ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Суд зазначає, що ст. 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору за наявності спору (тобто за відсутності згоди відповідача на зміну умов договору).

Згідно із ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктами 12.3., 12.3.2 ст. 12 ПК України унормовано, що міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

За приписами п. 25.1. ст. 25 кодексу ставкою податку визнається розмір податкових нарахувань на (від) одиницю (одиниці) виміру бази оподаткування.

Згідно із п. 12.3.3. ст. 12 вказаного кодексу копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до органу державної податкової служби, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, а п. 12.3.4. визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Представником Сарненської місцевої ради в судовому засіданні підтверджено, що рішення № 1925, яким змінено ставки податку (відсоткову), офіційно оприлюднено в газеті Сарненські новини від 14.07.2015 року № 48 та 11.01.2017 року надано в матеріали справи копію оголошення, а тому на думку ради вказані в Положенні ставки податку підлягають застосуванню до правовідносин із відповідачем з 01.01.2016 року.

Пунктом 1 рішення ради від 09.07.2015 року № 1925 вирішено встановити на території Сарненської міської ради з 01.01.2016 року місцеві податки та збори, а саме щодо плати за землю згідно додатку 3 до рішення.

Вказаним додатком затверджено Положення про встановлення плати за землю (а.с. 15-24).

Однак, у рішенні не вказано про те, що його дія розповсюджується на вже укладені договори та існуючі правовідносини.

Згідно із пп. 14.1.147. п. 14.1. ст. 14 ПК України плата за землю загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п.п. 288.1., 288.4. ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Положеннями п. 289.1. ст. 289 ПК України закріплено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до пп. 271. 1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Згідно із пп. 274.2. ст. 274 ПК України ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Згідно із пп. 288.5.1., 288.5.2 п. 288.5. ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

За приписами п. 271.2. ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Рішення ради "Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель м. Сарни" від 27.06.2014 року № 1536 опубліковано в газеті "Сарненські новини" від 10.07.2014 року № 48 (10176) та на сайті ради 07.07.2014 року про що радою надано суду в матеріали справи відповідні докази.

Судом встановлено, що рішення ради від 09.07.2015 року № 1925 (а.с. 14), яким визначено нові ставки податку, прийнято на підставі ст.ст. 8, 10, 12 розділу 1, розділу XII, глави 1 розділу XIV ПК України, п.п. 24, 28 ч. 1 ст. 26, ст. 69 Закону України "Про місцеве самоврядування".

Розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в т.ч. може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам ч. 1 ст. 15, ст. 21 Закону України "Про оренду землі".

Отже, орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, яка розраховується від нормативної грошової оцінки земель, а її розмір встановлюється в договорі.

Судом встановлено, що на момент звернення Сарненської міської ради до суду з позовом про внесення змін у спірний договір оренди щодо розміру орендної плати за земельну ділянку між сторонами не було підписано відповідних змін до договору оренди, що свідчить про наявність між сторонами відповідного спору. Більш того, змін у договір оренди щодо розміру орендної плати за земельну ділянку не було внесено сторонами і під час розгляду даної справи.

Положеннями п. 10 Договору оренди передбачена можливість зміни розміру орендної плати, зокрема, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, в інших випадках, передбачених законом.

Разом з тим, з наведених вище положень Податкового кодексу України, Закону України "Про оренду землі" вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений у договорі оренди, Податковий кодекс України передбачає лише порядок визначення орендної плати за землю та граничні розміри орендної плати.

Суд вважає, що визначення в договорі ставки орендної плати в межах законодавчо визначених граничних розмірів не суперечить положенням чинного законодавства, а одностороннє збільшення ставки орендної плати в межах статті 288 ПК України не є приведенням договору у відповідність до норм чинного законодавства, як про це вказує у позові місцева рада, при цьому посилаючись на Положення про встановлення плати за землю, затверджене рішенням від 09.07.2015 року № 1925.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку, тобто, питання законності встановлених такими рішеннями ставок та коефіцієнтів підлягає вирішенню у встановленій процедурі. Однак, договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього поза наведених законодавством підстав; зацікавлена сторона може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду лише у випадках, передбачених законом та договором.

Законом не передбачена зміна розміру орендної плати у разі зміни органом місцевого самоврядування ставки податку, тобто відсоткової ставки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у вже існуючих правовідносинах за відсутності згоди іншої сторони.

За таких обставин, нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом, враховуючи, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, що сторонами у договорі оренди землі передбачена можливість перегляду орендної плати, суд дійшов висновку про те, що зміна саме нормативної грошової оцінки земель міста Сарни є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, тоді як зміна радою в односторонньому випадку фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати з урахуванням цільового використання земельної ділянки, не є підставою для перегляду розміру орендної плати і визначення в змінах до договору нової відсоткової ставки з якої буде обраховуватись орендна плата без відповідної згоди на це іншої сторони договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах визначених законом повноважень, є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Однак, вказане положення не стосується вже укладених договорів, які виконуються сторонами.

Таким чином, враховуючи вказане вище, стосовно визначення радою у змінах до договору фіксованого відсотка в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки при обчисленні розрахунку орендної плати, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пінктом 1 рішення ради "Про встановлення місцевих податків і зборів" від 09.07.15 р. № 1925 вирішено встановити з 01.01.16 р. місцеві податки і збори на території Сарненської міської ради та затвердити положення про них згідно з додатками що додаються: плата за землю (додаток 3) (а.с. 14)

Відповідно до п. 5.13 Додатку 3 Положення про встановлення плати за землю (далі-Положення) за земельні ділянки, що відносяться до земель громадської забудови або земель транспорту, які надані для торгівлі нафтопродуктами, скрапленим та стислим газом для автотранспорту, земельний податок справляється у розмірі 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки. Пунктом 7 Положення зазначено, що підставою нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3,5 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. До мінімального розміру орендної плати застосовуються такі коєфіцієнти:- для суб'єкту підприємницької діяльності, який проводить на земельній ділянці торгівлю нафтопродуктами-3,0. Величина орендної плати змінюється у разі зміни грошової оцінки земельної ділянки.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3150 га на підставі рішення Сарненської міської ради Рівненської області № 122 від 23.06.2006 року. На земельній ділянці знаходиться АЗС із асфальтованими заїздами, бруківкою, ціновим пілоном, дорожніми знаками та іншими обєктами необхідними для обслуговування АЗС. Категорія даної земельної ділянки - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Якісний стан землі - несільськогосподарські угіддя, частина землі знаходиться під твердим покриттям - бруківка та асфальт.

В матералах справи міститься лист Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про надання інформації щодо розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які обліковуються за Сарненською міською радою. В листі визначено, що за землі комерційного використання, що знаходяться за адресою м. Сарни, вул. Суворова 2А площею 3150 м2, нормативна грошова оцінка становить 1 890 542, 60 грн.

Згідно із ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Позивач за первісним позовом вважає, що умови договору в частині розміру орендної плати повинні бути змінені, і при визначенні нової ціни оренди виходить із ставки 12% від нормативної грошової оцінки землі, що на рік складає 226 865, 11 грн. (а.с. 37).

Додаткова угода від 30.05.2016 року в редакції, яка запропонована радою, підписана товариством із застереженнями, про що міститься відмітка на додатковій угоді.

Товариство не погоджується із запропонованим розміром орендної плати і пропонує внести зміни в ціну договору встановивши її в розмірі 8% від нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто з урахуванням відсоткової ставки, яка була узгоджена сторонами при укладання договору і визначена в ньому, тобто визначивши її в розмірі 151 243, 41 грн. на рік (а.с. 58). При цьому слід вказати про те, що товариство погоджується із новим розміром нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порядок зміни орендної плати, встановлений ст. 23 Закону України "Про оренду землі", передбачає, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Позивачем за первісним позовом не доведено суду існування обставин, з якими закон пов'язує підстави для внесення змін до умов договору в частині нової процентної ставки податку у вже укладеному та виконуваному договорі за відсутності згоди іншої сторони.

Суд враховує вимогу зустрічного позову щодо викладення п.7 договору оренди землі від 28.09.2006 року № 48 в наступній редакції: "За оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату виключно в грошовій формі. Розмір орендної плати в рік складає 151 243, 41 грн. (сто п'ятдесят одна тисяча двісті сорок три грн. 41 коп.), що становить 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавством України".

Враховуючі вказані вище вимоги ПК України, умови п.п. 6, 7 Договору, зміну розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, п. 8 Договору у запропонованій позивачем за первісним позовом новій редакції, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог обох сторін спору та викладення п. 7 договору у вказаній товариством редакції із зазначенням посилання в п. 7 діючої редакції договору щодо місячного розміру орендної плати виходячи із вказаної вище суми.

Крім того, в уточнених позовних вимогах товариство заперечує внесення змін до п. 8 договору, оскільки така вимога ради про внесення змін до вказаного пункту не обгрунтована посиланням на законодавство та необхідність такої зміни з урахуванням діючої редакції п. 7 Договору та вказанням у п. 7 розміру орендної плати за місяць.

Крім того, суд вважає такою, що необгрунтована вимога ради про внесення змін до договору з 01.08.2016 року виходячи з положення ч. 5 ст. 188 ГК України згідно приписів якої якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Підстав для зміни договору із вказаної дати судом не встановлено.

Згідно із ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, домовленість про зміну договору має природу договору.

Порядок зміни господарського договору передбачено ст. 188 ГК України.

З положення ст. 188 ГК України вбачається, що при незгоді із протоколом розбіжностей зміни до договору є такими, що не відбулись і договір продовжує дію на погоджених раніше умовах.

Частиною 4 вказаної норми не визначено строку для звернення до суду із вимогою розглянути розбіжності щодо змін до договору, тобто зміни які не врегульовані сторонами.

Згідно ч. 5 ст. 188 ГК України договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як вже було вказано вище, у заяві від 28.12.2016 року, товариство просить суд (а.с. 123) внести зміни до п.п. 6, 7, 14 договору виклавши їх в наступній редакції:

- пункт 6 "Орендна плата": нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 890 542, 60 грн. (один мільйон вісімсот дев'яносто тисяч п'ятсот сорок дві грн. 60 коп.);

- пункт 7 "Орендна плата": за оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату виключно у грошовій формі. розмір орендної плати в рік складає 151 243, 41 грн. (сто п'ятдесят одна тисяча двісты сорок три грн. 41 коп.), що становить 8% від нормативної-грошової оцінки земельної ділянки. Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавстом України;

- пункт 14 "Умови використання земельної ділянки": Умови збереження стану об'єкта оренди: використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення. Право оренди земельної ділянки не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу.

Суд зазначає, що викладення п. 6 договору у вказаній редакції є ідентичним вимогам ради, а тому з урахуванням вказаного, а також зміни розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, погодження товариства із новим розміром, суд дійшов висновку про задоволення як первісних позовних вимог так і зустрічних і викладення п. 6 Договору наступним чином: "нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 890 542, 60 грн. (один мільйон вісімсот дев'яносто тисяч п'ятсот сорок дві грн. 60 коп.)".

Стосовно викладення п. 7 у редакції позивача за зустрічним позовом з урахуванням чинної редакції щодо вказівки місячного розміру орендної плати суд зазначає наступне.

Одностороннє збільшення ставки орендної плати в межах статті 288 ПК України не є приведенням договору у відповідність до норм чинного законодавства. При цьому, рада не привела змісту наведених пунктів договору та не мотивувала владних повноважень органу місцевого самоврядування щодо односторонньої зміни ставки орендної плати в укладеному договорі та з урахуванням домовленості сторін щодо відсоткової ставки податку визначеної в договорів в розмірі 8% від НГО, тобто у вже виконуваному договорі.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини при з'ясуванні питання щодо порушення положень ст. 1 Протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід з'ясувати наступні питання: 1) чи є в справі власність або володіння майном у розумінні ст. 1 Протоколу Конвенції? 2) Чи мало місце втручання у право мирного володіння майном? Чи здійснене втручання в "інтересах суспільства"? Чи відповідає втручання принципу правової визначеності? Чи дотримано "справедливий баланс" між суспільним інтересом та правом особи на мирне володіння майном?

Суд враховує, що рішення ради від 09.07.2015 року № 1925 "Про встановлення місцевих податків і зборів" яиким змінено ставки земельного податку офіційно оприлюднене в газеті Сарненські новини від 14.07.2015 року №48, товариством не оскаржене, є чинним.

Однак, у вказаному рішенні не зазначено про розповсюдження такого рішення на вже існуючі правовідносини. При укладанні договору сторони домовились щодо розміру орендної плати виходячи від 8% від нормативної грошової оцінки землі. При цьому суд виходячи із практики Європейського суду з прав людини встановив недотримання органом місцевого самоврядування справедливого балансу між суспільним інтересом та правом на мирне володіння майном та покладення на товариство надмірного фінансового навантаження у вигляді відсоткової ставки яка не погоджена товариством - 12% та односторонньої зміни радою відсоткової ставки у вже інсуючих правовідносинах. До того ж суд враховує погодження товариства із новим розміром нормативної грошової оцінки землі в сумі 1 890 542, 60 грн. і виходячи із цього нового розміру орендної плати в розмірі 8% від вказаної суми - 151 243, 41 грн.

Втручання держави у право власності є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватись значною свободою (полем) розсуду. Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Поняття власності і майна у значенні ст. 1 Першого протоколу до сить широке. Це цілий спектр економічних інтересів, які потрапляють у сферу дії права власності, включаючи майнові та немайнові інтереси. І на практиці поняття власності отримало доволі широке тлумачення та застосування. При розгляді справ Хендісайд та Маркс Суд пояснив, що різно манітні терміни належать до концепції власності у звичайному розумінні цього слова. Але в справі Маркс Суд висловив думку про те, що ст. 1 Першого протоко лу застосовується лише до існуючої власності тієї чи іншої особи, а не до права набувати власність. Право наслідувати власність не є майновим правом до того часу, поки воно не оскаржується. А отже, гарантії ст. 1 Першого протоколу не приводяться в дію до того часу, поки немає можливості заявити право домагання на власність, що є предметом спору. Правом оберігається лише реально існуюча власність, а не право набувати власність у майбутньому.

Вимога про те, що будь-яке вилучення чи позбавлення власності по винно здійснюватися в інтересах «суспільства», напряму згадане у другій нормі ст. 1 Першого протоколу Конвенції. Третя норма цієї статті також згадує «загальні» інтереси. А отже, будь-яка форма втручання в право власності, неза лежно від того, яка норма поширюється на неї, повинна відповідати вимогам про наявність законної мети інтересів суспільства.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того щоб втручан ня в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об'єднаного Королівства). Іншими слова ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно із позицією Європейського суду, «позбавлення майна згідно із другою нормою може бути виправданим тільки якщо доведена, крім іншого, наявність «інтересів суспільства» та «умов, передбачених законом». Більше того, будь-яке втручання у володіння майном повинно задовольняти принцип пропорційності. Як Суд неодноразово зазначав, повинен бути встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства в цілому та вимогою захисту основних прав індивіда.

Місцевою радою не доведено суду необхідність, законну обгрунтованість інтересів держави для зміни відсоткової ставки у вже укладеному між сторонами договорі оренди земельної ділянки з посиланням на рішення ради № 1925. При цьому суд враховує збільшення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки з 363 860, 59 грн. на 1 890 542, 60 грн. і відповідно збільшення розміру орендної плати з цієї підстави, що не заперечується товариством.

Враховуючи практику Європейського суду, щодо тлумачення поняття "майна" в розумінні ст. 1 Протоколу 1 та суспільного інтересу, місцевий господарськиий суд дійшов висновку про те, що умова договору в якій визначена його ціна не може змінюватись в односторонньому порядку без погодження з іншою стороною, зміна відсоткової ставки податку з якої підлягає обрахуванню орендна плата неможлива без погодження з іншою стороною договору.

До того ж, суд враховує, що згідно із ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За таких обставин суд вважає, що п. 7 договору слід викласти наступним чином: "За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцеві орендну плату виключно в грошовій формі. Розмір орендної плати в рік складає 151 243, 41 грн. (сто п'ятдесят одна тисяча двісті сорок три грн. 41 коп.), що становить 8% від нормативної-грошової оцінки земельної ділянки. Місячний розмір орендної плати становить 12 603, 62 грн. (дванадцять тисяч шістсот три грн. 62 коп.) Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавстом України".

Відтак, підстав для внесення змін до п. 8 Договору, як про це просить Сарненська міська рада суд не вбачає, а тому у цій частині вимог слід відмовити.

Оскільки сторони заявляють вимогу про зміну п. 14 Договору і викладають такий пункт однаково з урахуванням змін внесених Законом України від 03.06.2008 року № 309-VI яким доповнено Закон України "Про оренду землі" статтею 8-1 "Заборона відчуження орендарем права на оренду земельної ділянки державної та комунальної власності, суд дійшов висновку про викладення п. 14 Договору наступним чином: "Умови збереження стану об'єкта оренди: використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення. Право оренди земельної ділянки не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу".

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення як первісного так і зустрічного позовів.

Оскільки обидва позови задоволено частково і сторонами при поданні позовів сплачено по 1 378 грн., судовий збір покаладється на обидві сторони спору.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Сарненської міської ради та Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" задовольнити частково.

2. Викласти п.п. 6, 7, 14 Договору оренди земельної ділянки площею 0, 3150 га., розташованої за адресою: м. Сарни, вул. Суворова, 2 для обслуговування автозаправної станції, укладного між Сарненською міською радою та Дочірнім підприємством "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" 28.09.2006 року та зареєстрованого за № 48, в наступній редакції:

- пункт 6: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 890 542, 60 грн. (один мільйон вісімсот дев'яносто тисяч п'ятсот сорок дві грн. 60 коп.)";

- пункт 7: "За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцеві орендну плату виключно в грошовій формі. Розмір орендної плати в рік складає 151 243, 41 грн. (сто п'ятдесят одна тисяча двісті сорок три грн. 41 коп.), що становить 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Місячний розмір орендної плати становить 12 603, 62 грн. (дванадцять тисяч шістсот три грн. 62 коп.) Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавстом України";

- пункт 14: "Умови збереження стану об'єкта оренди: використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення. Право оренди земельної ділянки не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу".

3. В частині позовних вимог Сарненської міської ради про зміну п. 8 Договору оренди земельної ділянки та про викладення п. 7 Договору оренди земельної ділянки в редакції Сарненської міської ради у позові відмовити.

4. В частині позовних вимог Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" про викладення п. 7 Договору оренди земельної ділянки в редакції Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" у позові відмовити.

Повний текст рішення складено 16.01.2017 року.

Суддя Гудзенко Я.О.