ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 січня 2017 р. Справа № 902/109/17

Суддя господарського суду Банасько О.О. , розглянувши матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, м. Київ

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про стягнення 100 444,48 грн заборгованості згідно кредитного договору

ВСТАНОВИВ :

Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта банк" Кадировим Владиславом Володимировичем подано позов до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору № 0 від 16.01.2008 р. по відсоткам, які нараховані за період з 13.01.2014 р. по 30.11.2015 р., в розмірі 3 786,29 швейцарських франків, що еквівалентно 100 444,48 грн.

Розглянувши позовну заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню виходячи з наступного.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст.54, 56, 57 ГПК України. Невиконання більшості з вимог зазначених норм тягне за собою в якості негативного наслідку повернення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.57 ГПК України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, серед яких документи, які підтверджують зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі тощо.

Приписами ч.1 ст.56 ГПК України (з урахуванням внесених змін відповідно до Закону України від 19.05.2011 р. № 3382-VI) встановлено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.42, 43 ГПК кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

У пункті 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" наголошено на тому, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Розмір судового збору, який справляється з позовної заяви, визначений Законом в залежності від виду спору.

Виходячи з підпунктів 2.1, 2.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовних заяв немайнового характеру - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1 600,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено одну майнову вимогу про стягнення 100 444 грн 48 коп заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням наведеного розмір судового збору який мав бути сплачений позивачем при поданні даного позову повинен складати 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, а саме: 1 600,00 грн, тоді як позивачем платіжним дорученням № 219572 від 11.01.2017 р. сплачено лише 1 544,00 грн.

Також позивачем в порушення наведених вище законодавчих приписів не надано належних доказів надіслання відповідачеві всіх доданих до позовної заяви документів.

Так, позивачем в якості доказу надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів долучено до позовної заяви опис вкладення від 12.01.2017 р., однак останній не може вважатися належним доказом відправлення копії позовної заяви та доданих до позовної заяви документів відповідачу із врахуванням діючої редакції ч.1 ст.56 ГПК України, оскільки в ньому не вказано всіх документів які додані до позовної заяви в якості додатків.

Як вбачається із позовної заяви № 02.3-1739 від 11.01.2017 р. (вх. канц. № 112/17 від 17.01.2017 р.) до неї долучено 6 документів в якості додатків (за виключенням доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та додатків), в той час як в описі вкладення від 12.01.2017 р. зазначено 4 документа, зокрема відсутні додатки до позовної заяви за номером № 4, 6 (доказ сплати судового збору - платіжне доручення № 219572 від 11.01.2017 р. та копія довіреності на представництво АТ "Дельта Банк") тощо.

Згідно п.п.4, 6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

На підставі викладеного вище позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

При цьому слід зауважити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення процесуальних недоліків, що зумовили її повернення (надання належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та доказів надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів - лист з описом вкладення із зазначенням всіх доданих до позовної заяви документів).

При прийнятті даної ухвали судом враховано положення норм чинного законодавства щодо повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі повернення заяви або скарги сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, для повернення сплаченого судового збору позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання.

Принагідно суд зауважує, що при повторному поданні позовної заяви не забороняється використання раніше поданого платіжного документа.

На підставі викладеного та керуючись п.п.4, 6 ч.1 ст.63, ст.ст.86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву № 02.3-1739 від 11.01.2017 р. на 4-х аркушах разом з матеріалами на 18-и аркушах повернути позивачу.

2. Копію позовної заяви № 02.3-1739 від 11.01.2017 р., платіжного доручення № 219572 від 11.01.2017 р. та опису вкладення від 12.01.2017 р. долучити до примірника ухвали, яка залишається в справі.

3. Копію ухвали надіслати сторонам у справі (позивачу разом з матеріалами на 22-х аркушах) рекомендованим листом.

Суддя Банасько О.О.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - бул. Дружби народів, 38, м. Київ, 01014.

3 - відповідачу - АДРЕСА_2