Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"05" січня 2017 р. Справа № 906/43/17

Суддя господарського суду Житомирської області Шніт А.В. ,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Афінаж"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОНВІ"

2) Публічного акціонерного товариства "Укрінком"

про визнання право власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Афінаж" подало до господарського суду позов про визнання за ним права власності на нерухоме майно: комерційну нерухомість, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Корольова, будинок 150-а, і складається з:

1) - Виробничий корпус №2, загальною площею 8401,3 кв.м. (літ.А);

2) - Майстерня, ТП, загальною площею 401,20 кв.м. (літ.Е);

3) - Побутові приміщення, загальною площею 449,20 кв.м. (літ.Ж);

4) - Компресорна, загальною площею 277,60 кв.м. (літ.З);

5) - БРВ №2 з побутовими приміщеннями, загальною площею 342,20 кв.м. (літ. И);

6) - БРВ №1, загальною площею 120,7 кв.м. (літ Н8);

7) - Тир, загальною площею 182,10 кв.м. (літ.П);

8) - Гаражні бокси, загальною площею 67,70 кв.м. (літ. Р);

9) - Прохідна з автовагами, загальною площею 25,30 кв.м. (літ.С);

10) - Їдальня, загальною площею 998,1 кв.м. (літ.В);

11) - Приміщення частини складу готової продукції, загальною площею 5412,20 кв.м. (літ.О).

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, господарський суд встановив, що подана позовна заява не може бути прийнята до розгляду з наступних підстав.

Так, приписами п.3 ст.57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній з 01.01.2017), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як зазначено в п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Водночас, слід зазначити, що суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом п.3 ст.2 ст.54 і ст.55 ГПК України такий обов'язок покладається на позивача. Лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею на підставі поданих позивачем до позовної заяви документів.

Як вбачається із позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Афінаж" звернулося до суду з майновою вимогою (визнання права власності на майно).

При цьому, при визначенні ставки судового збору, належного до сплати, у зв'язку з подачею позовної заяви з вимогами про визнання права власності, слід враховувати, що вона має визначатися з урахуванням саме дійсної вартості спірного майна станом на час подачі позову до суду.

З іпотечного договору №1 від 27.09.2010 вбачається що вартість майна, право власності на яке просить визнати позивач, становить 11687047,00грн.

Варто вказати, що позивач визначив ціну позову в розмірі 30000грн, та згідно квитанції №223 від 07.01.2017, яка долучена до позовних матеріалів, вбачається, що при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1600,00грн.

Водночас, будь-яких документів з яких можна було б визначити вартість спірного майна, а також документів, з яких можна встановити оцінку вартості спірного майна, наявність яких надасть змогу вирахувати суму судового збору, що підлягає оплаті позивачем із вимоги майнового характеру, до позовної заяви додано не було.

Зважаючи на викладені обставини відсутності доказів підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, про визнання права власності якого просить позивач, суд не приймає поданий позивачем платіжний документ як належний доказ сплати судового збору у встановленому розмірі.

Пунктом 4 ч.1 ст.63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч.1 ст. 63, ст.86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток на 50аркушах в тому числі оригінал квитанції №223 від 04.01.2017.

Суддя Шніт А.В.

Друк. 3 прим.

1 - в наряд

2 - позивачу ( 03049, м.Київ, вул.Тополєва, 4, оф.19) (рек. з повід.)

3 - адвокату Серпутько Я.С. копія ухвали (04210, АДРЕСА_1) (рек. з повід.)