ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року Справа № 904/891/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Іванова О.Г., Подобєда І.М.,

при секретарі судового засідання: Абадей М.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №11/11-14 від 03.01.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №288 від 12.01.2017 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Україна на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2016р. по справі №904/891/16

за позовом комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Україна, м. Дніпро

про стягнення 81 707, 44 грн.

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року комунальне підприємство Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради (далі КП Дніпроводоканал) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Україна (далі ПАТ ОСОБА_3 Україна) про стягнення суми заборгованості за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 81 707,44 грн. та 1378, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2016р. провадження по справі №904/891/16 зупинено у звязку з призначенням судової експертизи, справу направлено до Незалежного інституту судових експертиз, м. Київ.

01.07.2016р. Незалежним інститутом судових експертиз повернуто до господарського суду Дніпропетровської області справу №904/891/16 без виконання судової експертизи, оскільки відповідачем не здійснено оплату за проведення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2016р. за клопотанням відповідача матеріали справи №904/891/16 направлено до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової експертизи відповідно до ухвали суду від 13.04.2016р.

Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз листом №02/12-04/1600 від 08.08.2016р. повідомив господарський суд про неможливість виконати судову експертизу у звязку з відсутністю в інституті фахівців відповідної галузі; матеріали справи №904/891/16 повернуто до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2016р. провадження у справі №904/891/16 поновлено.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2016р. по справі №904/891/16 (суддя Ніколенко М.О.) позов задоволено: стягнуто з ПАТ ОСОБА_3 Україна на користь КП Дніпроводоканал 81 707, 44 грн. заборгованості та 1 378, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд виходив з того, що при обстеженні стану мережі каналізації ПАТ ОСОБА_3 Україна позивачем було виявлено перевищення допустимих концентрацій по показникам азот амонійний та залізо, що є підставою для здійснення розрахунку величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями на суму 81 707, 44 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ ОСОБА_3 Україна звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2016р. по справі №904/891/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову КП Дніпроводоканал відмовити.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не взяті до уваги доводи відповідача про прорив на колекторі водопроводу (у колодязі пожежного гідранта), внаслідок чого здійснювалось затоплення комунікацій фекальної каналізації, що належить ПАТ ОСОБА_3 Україна ще з серпня 2014 року, який ліквідовано лише 05.02.2016р., що підтверджується листом позивача від 21.04.2016р. №3766/14-06, таким чином, комунікації відповідача забруднювались речовинами, які не могли утворитись в процесі роботи ПАТ ОСОБА_3 Україна, тому відсутня вина відповідача, а позовні вимоги є необґрунтованими; розрахунок плати за скид стічних вод з понаднормовим забрудненням за березень 2015 року здійснений позивачем невірно, оскільки в п. 1 розрахунку вказано за три місяці, хоча розрахунок здійснюється за один місяць; договором, укладеним між сторонами, передбачене нарахування завищеного тарифу за скид стоків із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин лише за об`єм стоків одного місяця, в якому зафіксоване таке перевищення; при проведенні аналізів по вимірюванню показників складу та властивостей стічних вод було порушено строки, передбачені п. 4.3 Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємства (додаток №4 до Правил приймання та скиду стічних вод підприємства у систему каналізації м. Дніпропетровськ, затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 25.12.2012р. №1895), оскільки у протоколах вимірювання показників складу та властивостей стічних вод зазначені дати 26.03.-01.04.2015р. та 16.06.-22.06.2015р., замість однієї доби з моменту відбору проби до моменту проведення аналізу; також скаржник зауважив, що санкції, застосовані до нього позивачем, є оперативно-господарськими.

КП Дніпроводоканал у відзиві на апеляційну скаргу відповідача заперечує проти її задоволення, просить оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2016р. справу № 904/891/16 було прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий Сизько І.А. (доповідач), ОСОБА_4, ОСОБА_5 та призначено на 13.12.2016р.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.12.2016р. розгляд апеляційної скарги був відкладений на 12.01.2017р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 11.01.2017 року № 59/17 призначено повторний автоматизований розподіл справи в звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Кузнецової І.Л.

Для розгляду справи, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.01.2017р., обрано колегію суддів: Сизько І.А. (головуючий, доповідач), ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.01.2017р. справу прийнято до провадження вищезазначеною колегією суддів.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

19.05.2003р. між державним комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м.Дніпропетровська, правонаступником якого є КП Дніпроводоканал, (водоканал) та відкритим акціонерним товариством АГА Україна, правонаступником якого є ПАТ ОСОБА_3 Україна, (абонент) укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення №0870, за умовами якого водоканал зобов'язується надавати абоненту послуги з водопостачання та водовідведення, а абонент зобов'язується оплачувати послуги в порядку і на умовах, визначених договором (п. 1.1 договору).

Пунктом 2.7 договору визначено, що водоканал зобовязується надати послуги з водовідведення в обсягах 8 275м3 в місяць.

За п. 3.1.1 договору, водоканал має право проводити огляди водопровідних і каналізаційних мереж абонента, приладів та пристроїв на них, контролювати раціональне використання води.

Пунктом 4.2.4 договору передбачено, що абонент зобов'язаний забезпечити безперешкодний доступ за службовими посвідченнями представників водоканалу на територію обєкта водопостачання для обстеження водопровідних та каналізаційних мереж абонента, приладів та пристроїв на них, здійснення перевірок технічного стану та зняття показань приладів обліку спожитої води та стоків, перевірки допустимих концентрацій в стічних водах абонента.

Згідно пунктів 6.4, 6.5 договору, абонент не має права збільшувати витрати води більш встановленої норми та затверджених лімітів; за використану воду та скид стоків понад: а) встановлені й затверджені ліміти; б) норми, передбачені технічними умовами; в) норми, встановлені в паспорті водокористування, який додається до договору, абонентом здійснюється оплата в п'ятикратному розмірі діючих тарифів на питну воду й стоки; скид абонентом стоків з перевищенням гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин (ГДК) оплачуються за завищеним тарифом за весь об'єм стічних вод, скинутих абонентом протягом місяця, коли було зафіксовано перевищення ГДК; завищений тариф застосовується у відповідності з кратністю перевищення допустимих концентрацій по кожному з видів забруднень; максимальний розмір завищеного тарифу з одного виду забруднень 5; при перевищені ГДК одночасно за кількома видами забруднень кратність шумується; дія підвищеного тарифу припиняється у тому випадку, коли якість стоків відповідає вимогам Правил приймання (додаток №3).

За п. 9.1 договору, договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє в частині надання послуг до 19.05.2004р., а в частині оплати - до повного погашення заборгованості; якщо за місяць до кінця строку дії договору жодна із сторін не заявить про наміри внести в нього зміни, доповнення або про відмову від цього договору, він продовжує свою дію на наступний рік.

Пунктом 11 договору сторони визначили, що його невід`ємними додатками є: додаток №1 характеристика приладів обліку води та стоків; додаток №2 відомості про об`єми водопостачання та водовідведення в житловому фонді, який знаходиться на балансі підприємства, організації; додаток №3 допустимі концентрації забруднень у виробничих стічних водах перед скидом в міську каналізацію; додаток №4 акт розподілу балансової приналежності водопровідних мереж; додаток №5 паспорт водокористувача.

21.10.2010р. сторонами укладена додаткова угода до договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення №0870, якою в розділ 12 договору внесено зміни щодо назви та реквізитів абонента.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов'язані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Відповідно пункту 7.1 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. №37, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.04.2002р. за №403/6691 (далі Правила приймання стічних вод №37), підприємства зобов'язані здійснювати контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи міської каналізації; перелік забруднень, на наявність яких провадиться аналіз, та періодичність контролю встановлюються водоканалом.

Згідно п. 7.5 Правил приймання стічних вод №37, водоканал здійснює контроль за витратою та якістю стічних вод, що скидають підприємства.

Пунктом 7.8 Правил приймання стічних вод №37 передбачено, що з метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових проб; виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень; відбір контрольних проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники водоканалу, так і представник підприємства-абонента.

26.03.2015р. співробітниками водоканалу у присутності уповноваженого представника відповідача було проведено відбір разових проб стічних вод в каналізаційних мережах абонента, про що складено акт від 26.03.2015р. (а.с.9).

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах було проведено аналіз відповідно до п. 7.6 Правил приймання стічних вод №37.

За результатами лабораторного аналізу, проведеного Лабораторією по контролю якості стічних вод підприємств, оформленого протоколом вимірювань показників складу та властивостей стічних вод (а.с.10), в разових пробах було виявлено перевищення допустимих концентрацій по показникам азот амонійний та залізо.

На підставі вищевказаного протоколу, відповідно до глави 3 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. №37, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.04.2002р. за №402/6690, позивачем був здійснений розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за березень 2015р. та нараховано плату за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах в розмірі 17 385, 82 грн. (а.с.11).

30.04.2015р. позивачем було виставлено рахунок відповідачу за скид понаднормових забруднень №38123 на суму 17 385, 82 грн. (а.с.12).

16.06.2015р. співробітниками водоканалу у присутності уповноваженого представника відповідача був проведений повторний відбір разових проб в каналізаційних мережах абонента, що підтверджується актом від 16.06.2015р. (а.с.13).

За результатами лабораторного аналізу, проведеного Лабораторією по контролю якості стічних вод підприємств, оформленого протоколом вимірювань показників складу та властивостей стічних вод (а.с.14), в разових пробах було виявлено перевищення допустимих концентрацій по показникам азот амонійний та залізо.

На підставі результатів проведеного аналізу складено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за квітень, травень, червень 2015р. та нарахована додаткова плата за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах в розмірі 64 321, 62 грн. (а.с.15).

31.07.2015р. позивачем виставлений відповідачу рахунок №66855 на суму 64 321,62 грн. за скид понаднормових забруднень (а.с.16).

В зв`язку з несплатою рахунків на загальну суму 81 707,44 грн., позивачем 23.12.2015р. направлена відповідачу вимога №15022/59-01 від 22.12.2015р., в якості додатку до якої відповідачу повторно направлені рахунки №38123 від 30.04.2015р. та №66855 від 31.07.2015р., що підтверджується поштовим чеком та описом вкладення в цінний лист (а.с.17, 18).

Посилаючись на те, що при відборі разових проб в каналізаційних мережах відповідача було виявлено перевищення допустимих концентрацій по показникам азот амонійний та залізо, що відповідно породжує обовязок відповідача сплатити підвищену плату за скид стічних вод з понаднормовим забрудненням, проте, рахунки не були оплачені відповідачем, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду.

Пунктом 1.5 Правил приймання стічних вод №37 встановлено, що на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у систему каналізації населених пунктів водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, в яких установлюються допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися підприємствами в систему каналізації, а також визначаються місцеві особливості приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію.

Згідно ст. 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод, здійснення контролю за якістю питної води належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015р. за №129 затверджені Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємства в систему каналізації м. Дніпропетровська, що поширюються на КП Дніпроводоканал та підприємства, установи, організації усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста (п. 1.2 Правил).

В п. 1.5 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська зазначено, що Правила встановлюють вимоги до підприємств, які скидають свої стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обовязки підприємств і водоканалу, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Відповідно до п. 2.1 Правил приймання стічних вод №37, водоканали мають право, зокрема, пред'являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих Правил, так і місцевих Правил приймання.

Пунктами 2.1.2, 2.1.3 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська встановлено, що водоканал має право згідно графіку відбору контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств; предявляти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням нормативу плати за очищення та коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень при порушенні Правил приймання.

Відповідно п. 2.1.6 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, водоканал має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи.

Пунктом 2.4. Правил приймання стічних вод №37 встановлено, що підприємства зобов'язані дотримуватись установлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників; надавати працівникам водоканалу необхідну інформацію щодо своєї системи каналізації, допомогу при відборі проб стічних вод підприємства, визначенні режиму їх скиду, обстеженні системи каналізації підприємства та локальних очисних споруд.

Аналогічні приписи містяться у п. п. 2.4.4, 2.4.5 та 2.4.8. Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська.

Відповідно п. 3.2 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, підприємство несе відповідальність за якість стічних вод, які скидає у міську каналізаційну мережу.

Стічні води, які підлягають прийманню до міської каналізаційної мережі, не повинні містити забруднюючі речовини з перевищенням допустимих концентрацій, установлених місцевими Правилами приймання (п. 4.2 Правил приймання стічних вод №37).

Згідно п. є ч. 2, ч. 4 ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Пунктом 7.12 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська встановлено, що відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується в актах (додатки 3, 5), які підписують як представник водоканалу, так і представник підприємства; такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення допустимої концентрації).

Пунктами 7.22, 7.23 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська передбачено, що при виявленні перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин, встановлених Правилами приймання та договором, водоканал у 15-денний строк після закінчення аналізу направляє підприємству лист-повідомлення про перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах та протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод; після формування рахунку за послуги водопостачання та водовідведення за місяць, у якому були відібрані проби, направляє підприємству листом-попередженням розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин з подальшим стягненням у наступному місяці плати за скид понаднормативних забруднень; підприємство зобовязано оплатити наданий водоканалом сформований рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.

Згідно п. 8.6 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством за місяць; у випадку повторного встановлення факту перевищення забруднюючих речовин - три календарних місяці (місяця, в якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК та двох попередніх).

Відповідно п. 3.2 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. №37, при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, підприємства сплачують водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб. м. стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій, обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод та коефіцієнтом кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зробив розрахунки плати за перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємства, за березень 2015 року на суму 17 385, 82 грн. та за квітень, травень та червень 2015 року на суму 64 321, 62 грн., всього на суму 81 707, 44 грн.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відібраних позивачем пробах стічних вод каналізаційної мережі відповідача за березень та червень 2015 року (першій та повторній) виявлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин по показникам азот амонійний та залізо, які зафіксовані у актах та протоколах вимірювання показників, на підставі яких здійснено розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормовим забрудненням та виставлені рахунки на загальну суму 81 707,44 грн., які не оплачені відповідачем, господарським судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги.

Доводи відповідача про відсутність його вини у перевищенні допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах його каналізаційної мережі внаслідок прориву колектору водопроводу, належного позивачу (у колодязі пожежного гідранта), та відповідно затоплення мереж відповідача в період з серпня 2014 року по 05.02.2015р., є безпідставним та недоведеним в установленому законом порядку, оскільки аварію в колодязі водопровідної мережі в районі будинку 6 по вул. Сагайдачного в м Дніпро було зафіксовано 01.02.2015р. та ліквідовано в той же день; наступний порив на водопровідній мережі в цьому районі зафіксовано 28.01.2016р. та ліквідовано 05.02.2016р. Зазначені обставини підтверджуються журналом реєстрації заявок про неполадки на мережах водопроводу, актом обстеження комунікацій водопроводу від 11.02.2016р., об`явою із сайту КП Дніпроводоканал (а.с.45-48).

Отже, на момент перевірки (26.03.2015р. та 16.06.2015р.) прорив трубопроводу був усунений, тому не міг впливати на якісні характеристики стічних вод, щодо яких було проведено відповідну перевірку.

Доказів того, що затоплення каналізаційних мереж відповідача здійснювалось у період відбору проб стічних вод у березні та червні 2015 року, відповідачем не надано, крім того, відповідач не скористався своїм правом на здійснення паралельного аналізу проб стічних вод, що передбачено п. 7.14.2 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська.

Лист позивача від 21.04.2015р. №3766/14-06 не підтверджує прориву водопроводу саме у серпні 2014 року, адже, в ньому йдеться про те, що на час перевірки дотримання підприємством Правил приймання стічних вод підприємств в міську систему каналізації, яка проходила 26.03.2015р., прорив трубопроводу був усунутий.

Доводи скаржника про неправильне проведення розрахунку величини плати за скид стічних вод з понаднормовим забрудненням за березень 2015 року не приймаються колегією суддів, оскільки позивачем в якості додатку до пояснень, наданих суду першої інстанції 06.04.2016р., надано акт-рахунок №20347 та роз`яснення до цього акту, відповідно до яких абонент у березні 2015 року отримав послугу з водовідведення в об`ємі 866 м3 за місяць. Відповідний обєм 866 м3 вказаний у розрахунку, тобто, жодної помилки немає, а зазначення об`єму за три місяці є опискою позивача, яка не впливає на здійснення вірного обчислення за один місяць, як передбачено чинним законодавством.

Щодо доводів скаржника про порушення строків при проведенні аналізів по вимірюванню показників складу та властивостей стічних вод та можливої зміни показників у пробах, то відповідно п. 4.2, п. 4.3. Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних підприємств (додаток №4 до Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська) зберігання проб допустимо лише у випадку неможливості проведення аналізу одразу після відбору, при цьому необхідно враховувати можливі змінення у складі та властивостях проби; час зберігання проби у холодильнику без консервації - одна доба з моменту відбору до моменту проведення аналізів.

Як вбачається з матеріалів справи, аналіз стічних вод за пробою, взятою 26.03.2015р., був здійснений в період з 26.03.2015р. по 01.04.2015р., а аналіз стічних вод за пробою, взятою 16.06.2015р., був здійснений в період з 16.06.2015р. по 22.06.2015р., отже, в протоколах вказано проміжок часу, в який проведено аналіз відібраної проби та складено протокол, що не свідчить про час зберігання проб.

Оскільки законодавством України не передбачено строків проведення лабораторних вимірювань стічних вод, то відсутність у протоколі вимірювань певної дати проведення вимірювань, а не зазначення періоду часу проведення вимірювань, не є підставою для висновку про їх (вимірювань) недійсність.

Посилання скаржника на необхідність нарахування плати за скид стічних вод з понаднормовим забрудненням тільки за один місяць, як передбачено п. 6.5 договору №0870 та п. 8.5 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 25.12.2012р. №1895 не приймаються колегією суддів, оскільки до спірних правовідносин застосовується п. 8.6 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015р. №129 (із затвердженням яких втратили чинність попередні Правила, затверджені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 25.12.2012р. №1895), відповідно до якого плата за скид понаднормативних забруднень стягується за три місяці в разі повторного встановлення факту перевищення такого забруднення.

Враховуючи, що відповідачем у 2015 році допущені аналогічні порушення Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України та Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, про що свідчать акт відбору проб стічних вод від 16.06.2015 року та протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, місцевий господарський суд погодився з розрахунками величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за квітень червень 2015 року, тобто за три місяці, як систематичне порушення вищевказаних правил.

В преамбулі договору зазначено, що сторони при його укладенні та виконанні керуються в тому числі й нормативними актами України, зокрема, Правилами приймання, якими, як вказувалося вище, за систематичність їх порушення, в даному випадку, систематичність перевищення допустимих забруднень, стягується плата не тільки за той місяць, в якому це було зафіксовано, а й за два попередніх місяці.

Щодо посилань скаржника на те, що донарахування абоненту оплати за понаднормове забруднення стічних вод є оперативно-господарською санкцією, то оскільки нарахування плати за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин є наслідком неналежного виконання відповідачем умов договору, зокрема, п. 6.5 договору, та п. 2.4.4, п. 2.4.5 Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, то додаткова плата за скид стічних вод із понаднормативним забрудненням є зобов`язанням, що виникає з договору, а не штрафною господарською санкцією (аналогічна правова позиція Вищого господарського суду України викладена у постанові від 22.12.2015р. у справі №904/4671/15).

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції повно зясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 103 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Україна, м. Дніпро залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2016р. по справі №904/891/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складений 13.01.2017р.)