донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

17.01.2017 справа №908/2058/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі за участю представників сторін від позивача від відповідача 1 від відповідача 2 від третіх осіб розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4Г Не зявився ОСОБА_5 ( довіреність № 01/02-17/03461 від 10.06.2016р.) Не зявився Товариства з обмеженою відповідальністю Агроспецторг, с. Сонячне, Запорізький район, Запорізька область
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від05.12.16р.
у справі№908/2058/16 (головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Азізбекян Т.А., Федорова О.В.)
за позовом до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 проТовариства з обмеженою відповідальністю Агроспецторг, с. Сонячне, Запорізький район, Запорізька область 1. Запорізької міської ради, м. Запоріжжя 2. Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центрРесурси-2000, м. Запоріжжя Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, м. Запоріжжя Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, с. Ручаївка, Запорізький район, Запорізька область Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області, м. Запоріжжя скасування рішення № 65 від 19.11.2008 року та визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2008 року

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроспецторг» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Запорізької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Ресурси-2000», в якій просило:

- скасувати рішення Запорізької міської ради № 65 від 19.11.2008 року «Про передачу в оренду ТОВ «НВЦ «Ресурси-2000» земельної ділянки в районі вул. Зачиняєва для розташування торгівельно-сервісного центру»;

- визнати недійсним договір оренди землі від 01.12.2008 року, укладений між Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Ресурси-2000».

Ухвалою суду від 06.10.2016 року до участі у справі залучено Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

До прийняття рішення у справі, а саме 05.12.2016 року перший відповідач звернувся до суду із клопотанням про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, в якому зазначав, що рішенням Запорізької міської ради № 106/14 від 30.11.2016 року розірвано договір оренди землі від 29.04.2009 року зареєстрований за № 16 на підставі звернення ТОВ НВЦ «Ресурси-2000». Крім того вказував, що рішення Запорізької міської ради № 65 від 19.11.2008 року визнано таким, що втратило чинність, тобто на сьогоднішній день відсутній предмет спору в даній справі.

05.12.2016 року на адресу суду від першого відповідача надійшли додаткові пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній, зокрема, зазначав, що в 2012 році в провадженні господарського суду Запорізької області знаходилась справа № 24/5009/7792/11 за позовом прокурора Ленінського району м. Запоріжжя до ТОВ «НВЦ «Ресурси-2000», третя особа: Управління Державного комітету України по земельних ресурсах у місті Запоріжжі Запорізької області про розірвання договору оренди землі від 01.12.2008 року, тобто який був предметом розгляду в даній справі. За результатами розгляду справи № 24/5009/7792/11 в задоволенні позову прокурора Ленінського району м. Запоріжжя відмовлено, судом апеляційної інстанції встановлена правомірність укладення договору оренди землі між Запорізькою міською радою та ТОВ «НВЦ «Ресурси-2000», а також законність та дійсність цього договору. Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені господарським судом у справі № 24/5009/7792/11 мають преюдиційне значення при розгляді даної справи та не потребують повторного доказування.

Безпосередньо в судовому засіданні 05.12.2016 року представники першого відповідача підтримали клопотання про припинення провадження у справі та наполягали на його задоволенні.

Представники позивача в судовому засіданні 05.12.2016 року проти клопотання про припинення провадження заперечували.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.12.2016 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецторг» до Запорізької міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Ресурси-2000» в частині вимог про скасування рішення Запорізької міської ради № 65 від 19.11.2008 року «Про передачу в оренду ТОВ «НВЦ «Ресурси-2000» земельної ділянки в районі вул. Зачиняєва для розташування торгівельно-сервісного центру» припинено.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецторг» до Запорізької міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Ресурси-2000» в частині вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2008 року, укладеного між Запорізькою міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центрРесурси-2000» та зареєстрованого за № 16 від 24.04.2009 року, також припинено.

Підставою для припинення провадження у справі вказаний п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроспецторг» звернулось з апеляційною скаргою на ухвалу суду, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин, що мають значення для вирішення спору, просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області та передати справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги апелянт, зокрема, посилається на те, що розірвання договору оренди не свідчить про відсутність у позивача права звернутись до суду з позовом про визнання договору недійсним. Що стосується скасування у 2016 році рішення Запорізької міської ради № 65 від 19.11.2008 року «Про передачу в оренду ТОВ «НВЦ «Ресурси-2000» земельної ділянки в районі вул. Зачиняєва для розташування торгівельно-сервісного центру», то спір в цій частині досі має місце, оскільки не зясовано право Запорізької міської ради розпоряджатися спірною земельною ділянкою та приймати відносно нього які-небудь рішення.

У відзиві на скаргу ТОВ «НВЦ «Ресурси-2000» підтримало вимоги апеляційної скарги.

У відзиві на скаргу Запорізька мілька рада вказала на її безпідставність. Зазначає, що посилання апелянта на положення п.2.6 Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року № 11, відповідно до якого розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права звернення з позовом про визнання такого договору недійсним, є безпідставним, оскільки позивач не є стороною у договорі, який було розірвано.

Безпідставними є посилання позивача на те, що судом не досліджено питання в межах якої адміністративно-територіальної одиниці знаходиться спірна земельна ділянка. Вказані обставини становлять підставу позову, а не його предмет.

Крім того, за твердженням міської ради «не заслуговують на увагу доводи позивача про існування предмету спору стосовно вимоги про визнання недійсним рішення Запорізької міської ради від 19.11.2008 № 65. Зазначене рішення не було скасоване мількою радою, як про це стверджує позивач. Спірне рішення є ненормативним правовим актом, який вичерпав свою дію фактом його виконання. Виконання вказаного рішення полягало в укладенні договору оренди землі між Запорізькою міською радою та ЬОВ «НВЦ «Ресурси-2000». Як зазначалась вище, спірний договір оренди землі розірваний на підставі звернення орендаря (відповідача -2).

У звязку з находженням у відпустці судді Мартюхіної Н.О. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.01.2017 змінено склад судової колегії по розгляду скарги. Скарга розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Агапов О.Л., судді: Будко Н.В., Склярук О.І.

Дослідивши матеріали справи, пояснення учасників процесу, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи спірну ухвалу, господарський суд виходив з наступного.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що 01.10.2004 року між Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроспецторг» (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки (далі Договір-1), за умовами якого (п. п. 1, 2, 5) орендодавець на підставі розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області від 06.08.2004 року № 2/149 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель запасу Сонячної сільської ради загальною площею 1,98 га з кадастровим номером :07:001:0014. Вказаний договір пройшов державну реєстрацію 04.10.2004 року за № 19.

Згідно додаткового договору про доповнення та зміни від 26.11.2007 року до Договору-1 його сторони дійшли згоди викласти п. 6 Розділу Строк дії Договору в наступній редакції: Договір укладено на 49 (сорок девять) років і діє до 01.10.2053 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Рішенням Запорізької міської ради № 65 від 19.11.2008 року «Про передачу в оренду ТОВ «НВЦ «Ресурси-2000» земельної ділянки в районі вул. Зачиняєва для розташування торгівельно-сервісного центру» (п. 1, 2) вирішено:

1. Затвердити Товариству з обмеженою відповідальністю «НВЦ «Ресурси-2000» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі вул. Зачиняєва для розташування торгівельно-сервісного центру.

2. Передати в оренду строком на 10 років Товариству з обмеженою відповідальністю «НВЦ «Ресурси-2000» земельну ділянку (кадастровий номер :04:046:022) площею 2,1098 га (відкриті землі з незначним рослинним покривом, інші) в районі вул. Зачиняєва для розташування торгівельно-сервісного центру, в межах згідно з планом, що додається, за рахунок земель Запорізької міської ради, які не передані у власність або користування.

В подальшому на підставі Рішення Запорізької міської ради № 65 від 19.11.2008 року 01.12.2008 року між Запорізькою міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВЦ «Ресурси-2000» (орендар) був укладений договір оренди землі (далі Договір-2), за умовами якого (п. 1, 2) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування торгівельно-сервісного центру, яка знаходиться: м. Запоріжжя, в районі вул. Зачиняєва, загальною площею 2,1098 га (кадастровий номер :04:046:022). Вказаний договір пройшов державну реєстрацію 24.04.2009 року за № 16.

Згідно з п. 8 Договору-2 він укладається на десять років.

Позивач в позові вказує, що земельна ділянка, користувачем якої є ТОВ «Агроспецторг» на підставі договору оренди земельної ділянки від 01.10.2004 року і земельна ділянка, яка передана в користування другому відповідачу за договором оренди землі від 01.12.2008 року по суті є однією й тією ж самою земельною ділянкою. При цьому зазначає, що передача земельної ділянки, якою користується позивач без його згоди в користування іншій особі істотним чином порушує права позивача як законного землекористувача. Разом з тим вказує, що Запорізька міська рада (перший відповідач) не мала законних прав на передачу в орендне користування другому відповідачу земельної ділянки. Стверджує, що спірна земельна ділянка знаходиться на території земель запасу Сонячної сільської ради, за межами населеного пункту, і не перебуває в межах м. Запоріжжя, таким чином Запорізька міська рада не може у розпорядником спірної земельної ділянки.

Безпосередньо в судовому засіданні 05.12.2016 року представником першого відповідача разом з додатковими поясненнями була надана копія акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 07.11.2000 року та копія першої сторінки Технічного звіту по виконанню корегування проекту передачі земель землекористувань Запорізького району Запорізькій міській раді.

За змістом вказаного акту від 07.11.2000 року Сонячна сільська рада в особі голови сільської ради ОСОБА_6 в присутності представників: міського відділу земельних ресурсів в особі начальника міського відділу земельних ресурсів ОСОБА_7, Запорізького районного відділу земельних ресурсів в особі начальника районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_8, Запорізької філії інституту землеустрою в особі головного інженера проекту ОСОБА_9, передала земельну ділянку в натурі Запорізькій міській раді в особі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади ОСОБА_10 в розмірі 989,25 га з таким складом: ВАТ Верхньо-Хортицьке хлібоприймальне підприємство 6,34 га, орендне АТП 0861 1,25 га, виробнича база РБУ-51 2,06 га, ІСКП Комфорт-1 - 1,5 га, структурний підрозділ Дніпроенергоспецремонт - 4,5 га, ГБК Краностроитель - 2,09 га, ГК Енергетик-2 - 2,46 га, Запорізький райагробуд 2,47 га, інші землі 22,5 га (городи, Придніпровська залізниця, непроінвентаризовані землі), ЗАТ Бастіон - 1,7 га, підстанція Армаліт - 1,71 га, Інфотек - 0,80 га, ВАТ Запоріжнавтопродукт - 0,64 га, ВО Запоріжмолоко - 1,34 га, ВАТ Запорізький арматурний завод - 21,14 га, товариство з обмеженою відповідальністю та приватні підприємства 4,37 га (колишні землі ДПТУ), малі підприємства 9,61 га (на землях Осипенківського мікрорайону), землі м. Запоріжжя 106,67 га (землі УКБ Запорізького міськвиконкому, непроінвентаризовані землі підприємств та установ, ніші землі), селище Верхня Хортиця 796,1 га.

Безпосередньо в судовому засіданні 05.12.2016 року представники першого відповідача зазначили, що вказаний акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 07.11.2000 року та Технічний звіт по виконанню корегування проекту передачі земель землекористувань Запорізького району Запорізькій міській раді не були затверджені у передбаченому чинним законодавством України порядку. Вказані обставини були також підтверджені представниками позивача, Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області особи представником Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради.

Відповідно до приписів п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року, який діяв станом на час оформлення акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 07.11.2000 року, визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, оскільки предмет спору в даній справі повязаний з правовідносинами у сфері оренди землі, то з огляду на приписи ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання щодо передачі та приймання земельних ділянок, в тому числі затвердження відповідної технічної документації щодо земельних ділянок, повинно було вирішуватися на пленарному засіданні відповідної міської ради. Втім такі докази у матеріалах справи відсутні.

Порядок передачі у власність земельних ділянок або користування врегульовані нормами Земельного кодексу України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, який діяв на час складення акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 07.11.2000 року.

Так, з системного аналізу ст. ст. 17, 18, 19 Земельного кодексу України вбачається, що питання щодо передачі у власність або користування земельних ділянок вирішуються сільськими, селищними, місцевими Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. При цьому вказані питання Ради народних депутатів вирішують шляхом прийняття відповідного рішення. Процедура вирішення питання щодо передачі у власність або користування земельних ділянок радами народних депутатів детально визначена у вказаних статтях Земельного кодексу України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ.

Разом з тим приписами ч. 5 ст. 27 вказаного Земельного кодексу України визначено, що припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 1-8 частини першої та частиною третьою цієї статті, провадиться у межах населених пунктів відповідною Радою народних депутатів, за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, а у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої цієї статті, - за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки.

Отже, відповідно до діючого на час спірних відносин земельного законодавства саме рада повинна була вирішувати питання щодо прийняття спірних земель в своє розпорядження шляхом прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні, вирішити питання про затвердження технічної документації на землі і тільки після цього приймати рішення про передачу відповідної земельної ділянки в оренду.

Втім, механізм вибуття з розпорядження певної особи земельної ділянки та набуття права розпорядження іншою особою, як то встановлено чинним законодавством дотриманий не був.

З врахуванням вищевикладеного, оскільки акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 07.11.2000 року та Технічний звіт по виконанню корегування проекту передачі земель землекористувань Запорізького району Запорізькій міській раді не були затверджені в передбаченому чинним земельним законодавством України порядку, господарський суд прийшов до висновку, що він не може прийняти вказані документи в якості належних доказів в підтвердження передачі спірної земельної ділянки в даній справі до меж міста Запоріжжя та в розпорядження Запорізької міської ради.

Як зазначалось вище до прийняття рішення у справі, а саме 05.12.2016 року перший відповідач звернувся до суду із клопотанням про припинення провадження у справі, за ознаками п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, за змістом якого повідомляє, що на сьогоднішній час відсутній предмет спору в даній справі.

До вказаного клопотання першим відповідачем додана засвідчена копія рішення Запорізької міської ради сьомого скликання одинадцятої сесії № 106/14 від 30.11.2016 року, відповідно до п. п. 1, 2, 3 якого вирішено:

1. Припинити Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Ресурси-2000» право оренди земельної ділянки (кадастровий номер :04:046:0022) площею 2,1098 га (землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) по вул. Зачиняєва, раніше наданої рішенням міської ради від 19.11.2008 року № 65 «Про передачу в оренду ТОВ «НВЦ «Ресурси-2000» земельної ділянки в районі вул. Зачиняєва для розташування торгівельно-сервісного центру та передати її до земель Запорізької міської ради.

2. Рішення міської ради від 19.11.2008 року № 65 вважати таким, що втратило чинність.

3. Договір оренди землі № 16 від 24.04.2009 року розірвати.

Так, предметом другої позовної вимоги в даній справі є вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2008 року, укладеного між Запорізькою міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Ресурси-2000», щодо земельної ділянки, яка знаходиться: м. Запоріжжя, в районі вул. Зачиняєва, загальною площею 2,1098 га (кадастровий номер :04:046:022).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Частиною третьою статті 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє. При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення (п. 2.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Оскільки позивач просив визнати недійсним договір оренди землі від 01.12.2008 року, то зобов'язання за цим договором, за висновком господарського суду, може бути припинено лише на майбутнє і вказаний договір оренди землі може бути визнаний недійсним також лише на майбутнє. Відтак, визнання недійсним договору оренди землі повинно вирішуватися судом станом на момент прийняття рішення.

Втім, пунктом 3 рішення Запорізької міської ради № 106/14 від 30.11.2016 року спірний договір оренди землі № 16 від 24.04.2009 року розірваний. Відтак на момент прийняття рішення судом по справі предмет спору в цій частині вимог, на думку господарського суду, також відсутній.

Припинення провадження у справі це форма завершення судової процедури, за якою рішення по суті не виноситься.

Законодавець зазначає, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 статті 80 ГПК України), зокрема у таких випадках:

· припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань;

· спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Як вбачається з матеріалів справи, однією з позовних вимог, заявлених позивачем в позові, є вимоги про скасування рішення Запорізької міської ради № 65 від 19.11.2008 року «Про передачу в оренду ТОВ НВЦ «Ресурси-2000» земельної ділянки в районі вул. Зачиняєва для розташування торгівельно-сервісного центру».

Так, пунктом 2 рішення Запорізької міської ради № 106/14 від 30.11.2016 року, спірне рішення міської ради від 19.11.2008 року № 65 визнано таким, що втратило чинність. Відтак станом на момент розгляду справи спірне рішення органу місцевого самоврядування відсутнє, а тому у господарського суду відсутні підстави для розгляду по суті вказаної позовної вимоги. Тобто на момент розгляду судом справи предмет спору в цій частині вимог, за висновком господарського суду, відсутній.

Враховуючи вищевказане, господарський суд дійшов до висновку про необхідність припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України у звязку із відсутністю предмету спору.

На думку судової колегії висновок господарського суду, враховуючи вищенаведені обставини є помилковим.

Позов про визнання договору недійсним може заявляти не тільки сторона за договором, а і інша особа, яка вважає, що цим договором порушені її права та охоронювані законом інтереси (ст.2, 21 ГПК України). Правові наслідки визнання договору недійсним та його розірванням є різними, в тому числі і за часом, датою, з якої правовідношення втрачають чинність та перестають бути обовязковими для виконання..

Це стосується і рішення міської ради, яке взагалі не було скасоване, на що звертає увагу у відзиві і сам перший відповідач, а лише втратило чинність згідно із рішення Запорізької міської ради сьомого скликання одинадцятої сесії № 106/14 від 30.11.2016 року.

На факті існування спору наполягає як позивач, так і другий відповідач у справі - ТОВ «НВЦ «Ресурси-2000».

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла до висновку про помилковість висновку господарського суду про відсутність предмету спору за позовом та наявністю підстав для припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

У звязку з викладеним, керуючись ст.33, 80, 86, 99, 102-103, п.4 ч.1 ст.104, ст.105-106 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.12.2016 року у справі № 908/2058/16 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у 20-ти денний строк.

Головуючий суддя: О.Л.Агапов

Судді: Н.В.Будко

ОСОБА_3