ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"10" січня 2017 р.№ 916/93/17

Суддя Д'яченко Т.Г., розглянувши матеріали від 05.01.2017р. вх. № 96/17

За позовом: ОСОБА_1

До відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю „АЙСБЛІК", Товариства з обмеженою відповідальністю „КРИОГЕННІ ГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ"

Про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ: Позивач - ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою (вх. ГСОО №96/17 від 05.01.2017р.), у якій просить суд постановити рішення, яким визнати недійсним, з моменту укладання: Іпотечний договір від 30.05.2016р., реєстровий номер №1295, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бельтюковою Є.М:

- застави комплексу по виробництву інертних газів, к. 553 (другий пусковий комплекс) загальною площею 1103,6 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, місто Южне, вулиця Заводська, будинок 3-і.

- застави комплексу, загальною площею 1753,1 кв.м., який розташований за адресою Одеська область, місто Южне, вулиця Заводська, будинок 3-і, приміщення 1.

Суд, оглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, дійшов висновку про повернення позовної заяви (від 05.01.2017р. вх. № ГСОО 96/17) без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Як зазначає позивач в своєму позові, ОСОБА_1 має право на отримання грошової компенсації за частку у майні товариства, яка пропорційна його (позивача) участі у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю „АЙСБЛІК", що закріплено в п.3.1.4.5 Статуту Товариства.

Однак, як встановлено судом, жодних письмових доказів (документів), які б підтверджували зазначені вище обставини, позивачем до матеріалів позовної заяви не надано.

Як то і не викладено позивачем ніяких обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (обґрунтування підстав для визнання недійсним договору, визначення вимог щодо відповідності ЦК України, недодержання яких, на думку позивача, мало місце при укладенні оскаржуваного договору), і не додано ніяких документів, в підтвердження таких обставин, окрім, посилань в тексті позовної заяви на норми Цивільного кодексу Україні, які регулюють встановлені законодавчо загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та, відповідно, регулюючі підстави його недійсності (ст. 203, ст. 215 ЦК України).

Відсутність (не зазначення позивачем) в позовній заяві обставин, на яких ґрунтується позовна вимога позивача, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листомз описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення, бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Як встановлено судом, надані позивачем - ОСОБА_1, в якості доказів направлення відповідачам - Товариству з обмеженою відповідальністю „АЙСБЛІК" і Товариству з обмеженою відповідальністю „КРИОГЕННІ ГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" копії позовної заяви і доданих до неї документів, „Описи вкладення в конверт цінного листу з повідомленням" від 20.12.2016р. не містять номеру поштового відправлення, що, в свою чергу, унеможливлює ідентифікацію наданої послуги з відправлення позову з доданими документами відповідачам.

Оскільки у матеріалах позовної заяви відсутні належні докази надіслання копії позовної заяви відповідачам, суд приходить до висновку щодо неналежного виконання позивачем вимог ст.ст. 56,57 ГПК України, що є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Як встановлено судом, у вступній частині позовної заяви ОСОБА_1 допущено помилку, а саме невірно зазначено код Товариства з обмеженою відповідальністю „КРИОГЕННІ ГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" - 31997862, замість належного 31997892, що встановлено судом з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Додатково, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Отже, при повторному зверненні з позовною заявою до суду, право на яке закріплено за позивачем частиною 3 статті 63 ГПК України, після усунення допущених порушень, зазначених судом вище, позивачу, слід засвідчити належним чином усі документи, які вже подані ним в ксерокопіях до цієї позовної заяви, а також ті документи, які будуть додаватися ним до позову, в підтвердження обставин, на яких грунтуються позовні вимоги позивача.

Окрім зазначеного, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наступне.

Одночасно з поданням позовної заяви до господарського суду Одеської області, позивачем було подано заяву про забезпечення позову з посиланням, при цьому, на ст.ст. 43-1, 43-2, 43-4 ГПК України.

Слід зазначити, що Розділом V-1 ГПК України (зокрема, статтями 43-1 - 43-4 ГПК) закріплено положення, які регулюють, зокрема, підстави вжиття, види заходів та порядок розгляду заяв про вжиття запобіжних заходів (а не заходів забезпечення позову).

Так, відповідно до ст. 43-1 ГПК України, особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття, передбачених статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних заходів до подання позову.

Згідно ж зі ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, в порядку, передбаченому ст.ст. 43-1, 43-2, 43-3 ГПК України, якими обґрунтовані вимоги поданої до суду заяви „про забезпечення позову" (від 05.01.2017р. вх. № ГСОО 2-40/17), слід звертатися до подання відповідної позовної заяви до суду, і подати позовну заяву протягом п'яти днів з дня винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів. Після подання заявником позовної заяви запобіжні заходи діють як заходи забезпечення позову (ч.3 ст. 43-3 ГПК України).

Враховуючи усе вищевикладене, суд повертає без розгляду, на підставі п.п. 3,6 ч. 1 ст.63 ГПК України, позовну заяву ОСОБА_1 (від 05.01.2017р. вх.№96/17) до Товариства з обмеженою відповідальністю „АЙСБЛІК", Товариства з обмеженою відповідальністю „КРИОГЕННІ ГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" про визнання недійсним договору.

З урахуванням ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви, за загальним правилом, не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду, після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 3, 6 ч. 1 ст.63, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (від 05.01.2017р. вх. №ГСОО 96/17) - повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками на 22 аркушах.

Копію ухвали суду від 10.01.2017 року та позовну заяву з додатками направити на адресу ОСОБА_1, зазначену в позові: 65082, АДРЕСА_1.

Суддя Т.Г. Д'яченко