ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12.01.2017р. Справа №905/1828/16

за скаргою від 04.11.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь

на дії Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо виконання судового рішення по справі

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Атлантіс, м.Синельникове,

Дніпропетровська область

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь

про стягнення 452976,81 грн.

Суддя Г.В. Левшина

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: не зявився

від ВДВС: не зявився

В засіданні суду брали участь:

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.08.2016р. по справі №905/1828/16 позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Атлантіс, м.Синельникове, Дніпропетровська область задоволено повністю: стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь на користь позивача суму основного боргу - 374968,67 грн., пеню у розмірі 39252,35 грн., 3% річних у розмірі 9020,46 грн., інфляційні витрати у сумі 29735 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 8294,55 грн.

23.08.2016р. на виконання данного рішення суду було видано відповідний наказ.

14.11.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь звернулось до господарського суду Донецької області зі скаргою від 04.11.2016р. на дії Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо виконання судового рішення по справі №905/1828/16.

Зокрема, скаржником заявлені вимоги про:

- визнання незаконною діяльності ВДВС по виконанню наказу господарського суду Донецької області від 23.08.2016р. по справі №905/1828/16;

- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52367856 від 23.09.2016р.;

- скасування постанови про арешт коштів боржника ВП №52367856 від 11.10.2016р.;

- зняття арешту з рахунків боржника відкритих в філії Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» м.Краматорськ, МФО 335106.

Біляївський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надав заперечення на скаргу від 08.12.2016р. №41596/21, згідно яких повідомив суд про правомірність своїх дій у звязку з наявністю у боржника в Одеській області рухомого майна.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Атлантіс, м.Синельникове, Дніпропетровська область письмових пояснень по суті скарги не надало.

Розглянувши скаргу від 04.11.2016р., заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Згідно із ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України Про виконавче провадження.

При цьому, за змістом ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Як встановлено, 23.08.2016р. у відповідності із ст.116 Господарського процесуального кодексу України господарським судом Донецької області на виконання судового рішення по справі №905/1828/16 було видано відповідний наказ.

Згідно ст.ст.1, 2 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження) та ст.115 Господарського процесуального кодексу України виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

У відповідності до ст.1 зазначеного Закону завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як встановлено, 21.09.2016р. позивачем на адресу Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області направлено заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення по справі №905/1828/16.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

23.09.2016р. ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно якої виконавець відкрив виконавче провадження з виконання наказу суду по справі №905/1828/16.

Крім цього, 11.10.2016р. ВДВС прийнято постанову про накладення арешту коштів боржника, що містяться на рахунку у Філії Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» м.Краматорськ, МФО 335106, у межах суми 461271,03 грн.

Виходячи зі змісту скарги від 04.11.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь стверджує про неправомірність постанови від 23.09.2016р. про відкриття виконавчого провадження у звязку з відкриттям виконавчого провадження не за місцезнаходженням боржника або його майна.

Як наслідок, відповідач також посилається на неправомірне накладення відділом Державної виконавчої служби арешту на кошти боржника.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Таким чином, при розгляді питання щодо відкриття виконавчого провадження на підставі наказу суду по справі №905/1828/16 стосовно боржника, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Таурус-2015», державний виконавець мав право на отримання інформації стосовно місцезнаходження останнього у відповідному Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як встановлено, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь є: 87548 Донецька область, м.Маріуполь, пр.Будівельників, 125.

Доказів наявності іншого місцезнаходження ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь матеріали справи не містять.

При цьому, посилання ДВС на наявність у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь» на території Одеської області рухомого майна не підтверджені жодними доказами.

Зокрема, статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Жодних належних доказів наявності у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь на території Одеської області рухомого майна ВДВС та позивачем до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік підстав за яких державний виконавець вправі відмовити у відкритті провадження, серед яких - пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення (п.4 ч.1 ст.26 Закону).

Проте, всупереч вимог ст.ст.11, 20, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем за наявності підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження (пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем виконання рішення) було відкрито відповідне виконавче провадження та в подальшому, 11.10.2016р. прийнято постанову про накладення арешту на кошти, що належить боржнику, в межах суми боргу.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, скарга від 04.11.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь в частині вимог про визнання незаконною діяльності Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області по виконанню наказу господарського суду Донецької області від 23.08.2016р. по справі №905/1828/16 підлягає задоволенню.

Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, Закону України Про виконавче провадження, пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, у суду відсутні повноваження скасовувати рішення органів Державної виконавчої служби. Натомість встановивши обґрунтованість доводів заявника, суд може визнати постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною.

Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010р. Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України, вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним.

Таким чином, за висновками суду, вимога заявника про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2016р. та від 11.10.2016р. про арешт коштів боржника за своїм змістом є тотожньою вимозі про визнання даних постанов недійсними.

Як наслідок, скарга від 04.11.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь в цій частині вимог також підлягає задоволенню.

Відповідно до п.9.13 постанови постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження).

Враховуючи викладене, скарга від 04.11.2016р. в частині вимог про зняття арешту з коштів боржника підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу від 04.11.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь на дії Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо виконання судового рішення по справі №905/1828/16 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області по виконанню наказу господарського суду Донецької області від 23.08.2016р. по справі №905/1828/16.

Визнати недійсною постанову Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження ВП №52367856 від 23.09.2016р.

Визнати недійсною постанову Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про арешт коштів боржника ВП №52367856 від 11.10.2016р.

В задоволенні решти вимог, викладених у скарзі від 04.11.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь, відмовити.

Суддя Г.В. Левшина