ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.01.2017 Справа № 904/10245/16

За позовом Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, м. Павлоград, Дніпропетровська область в інтересах держави в особі Тернівської міської ради, м.Тернівка

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Тернівка, Дніпропетровська область

відповідача-2: Відділу освіти Тернівської міської ради, м. Тернівка

про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна та зобов'язання повернути частину приміщення

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від прокуратури: Мамаєва Є.М., посв. № 001440 від 27.08.12 р., старший прокурор відділу;

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: ОСОБА_1, свідоцтво серії В02 № 552783 від 22.04.2008р.;

від відповідача-2: Митрофанова Т.М., дов. б/н від 12.12.16 р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Тернівської міської ради звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної властності, № 4 від 30.06.2014р. та про зобов"язання відповідача-1 - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути відділу освіти Тернівської міської ради частину приміщення Тернівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 Тернівської міської ради, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 45,3 кв.м., балансовою вартістю 39077 грн.

Представник Тернівської міської ради в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій проти позову не заперечує та просить розглядати справу без його участі.

Перший відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що Закон України "Про освіту" останнім ніяким чином не порушується з огляду на те, що в приміщенні, яке орендується, орендар веде діяльність, яка віднесена до підпункту 3 пункту 5 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності", який затверджений Постановою КМУ № 796 від 27.08.2010р. (із змінами), а саме перетяжка та ремонт меблів.

До того ж, зазначає відповідач, спірне приміщення знаходиться окремо від приміщення навчального закладу (школи), вільне і тимчасово не використовується для освітньої та навчально-виховної роботи, а отже, ніяким чином не погіршує соціально-побутових умов дітей, осіб, які навчаються та працюють в навчальному закладі.

Крім того, перший відповідач вважає, що заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури безпідставно здійснює представницькі повноваження, перебираючи на себе функції місцевого самоврядування.

Другий відповідач також не визнав заявлені вимоги, посилаючись на те, що орендуєме приміщення відноситься до Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності", який затверджений Постановою КМУ № 796 від 27.08.2010р. (із змінами) а саме, у сфері інших послуг, можуть надаватися в оренду будівлі, споруди, окремі тимчасово вільні приміщення і площі, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Зважаючи на те, що спірне приміщення знаходиться окремо від приміщення навчального закладу (школи), діяльність Орендаря (ФОП ОСОБА_1.) ніяким чином не погіршує соціально-побутових умов дітей та осіб, які навчаються та працюють у навчальному закладі, таким чином, положення Закону України "Про освіту" не порушувалися.

Крім того, другий відповідач також ввжає, що заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури безпідставно здійснює представницькі повноваження, перебираючи на себе функції місцевого самоврядування.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2011 року Тернівською міською радою прийнято рішення № 87-7/VI про оренду майна територіальної громади м.Тернівки, яким, зокрема, затверджено порядок проведення конкурсу щодо передачі в оренду майна територіальної громади м.Тернівки.

01.08.2011 року між Тернівським відділом освіти (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди нерухомого комунального майна територіальної громади м.Тернівка № 5, згідно п.1.1. якого Орендодавець (Другий відповідач у даній справі) передає згідно з протоколом засідання кокурсної комісії щодо передачі в оренду комунального майна територіальної громади м. Тернівка від 22.07.2011р., а Орендар (Перший відповідач) приймає в строкове платне користування комунальне майно: нежитлове приміщення, площею 45,3 кв.м. та площею загального користування - 5,6 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_2 в цегляній одноповерховій будівлі, що перебуває на балансі Відділу Освіти Тернівського міськвиконкому (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно висновку незалежної оцінки на "18" липня 2011р. і становить за незалежною оцінкою 31506грн. без ПДВ.

Майно передається в оренду для ремонту та перетяжки меблів (п.1.2. договору).

Відповідно до п.10.1., зазначений вище договір укладено строком на 2 роки і 11 місяців, що діє з 01 червня 2011 року по 30 червня 2014 року.

У зв"язку із закінченням терміну дії вказаного вище договору, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до міського голови із заявою щодо його продовження, на той же строк.

30.06.2014 року між відділом освіти Тернівської міської ради (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № 4, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селища, міста Дніпропетровської області, згідно якого Орендодавець (Другий відповідач) надає, а Орендар (Перший відповідач) приймає у строкове платне користування комунальне майно: частину приміщення СШ № 5, площею 45,3 кв.м., що перебуває на балансі Відділу освіти Тернівської міської ради та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (п.п.1.1-1.4).

Приміщення передається в оренду для перетяжки та ремонту меблів (п.2.1.)

Згідно акту приймання-передачі від 30.06.2014 року, Орендодавець передав, а Орендар прийняв вказаний вище об"єкт оренди, розташований по АДРЕСА_2

Звертаючись із даним позовом, прокурор просить визнати вказаний вище договір недійсним, посилаючись на те, що його було укладено з порушенням вимог чинного законодавства України щодо збереження мережі закладів освіти, відчуження їх майна, використання приміщень для цілей, не пов"язаних з освітніми процесами та дозвіллям дітей, бо відповідно до Закону України "Про освіту", об"єкти освіти і науки не підлягають, зокрема використанню не за призначенням.

Крім того, в обгрунтування заявлених вимог, прокурор посилається на те, що комісія з розгляду питань про надання в оренду комунального майна не є органом, уповноваженим управляти нерухомим майном, що перебуває в комунальній власності в розумінні законів "Про оренду державного та комунального майна" та "Про місцеве самоврядування", бо жодних повноважень щодо управління майном такий орган не має, а отже, рішення, що стало правовою підставою для укладення договору є незаконним та таким, що підлягає визнанню недійсним.

Заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання щодо передачі в оренду об'єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об'єктів у встановленому законом порядку, вирішуються районними і обласними радами виключно на пленарних засіданнях.

Згідно ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про освіту" завданням законодавства України про освіту є регулювання суспільних відносин у галузі навчання, виховання, професійної, наукової, загально-культурної підготовки громадян України.

Статтею 9 Закону "Про загальну середню освіту" визначено, що до загальноосвітніх навчальних закладів належать у тому числі школи І-ІІІ ступенів.

У статті 61 Закону України "Про освіту" встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

В той же час, відповідно до ч.5 ст. 63 Закону України "Про освіту" об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню та використанню не за призначенням.

Відповідно до ч. 2 ст.44 Закону України "Про загальну середню освіту", вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами.

Згідно з п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Ці норми затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 року та розповсюджуються на загальноосвітні навчальні заклади І, І-ІІ, І-ІІІ ступенів, спеціалізовані школи І, II, III ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Враховуючи наведені норми законодавства, хоча згідно з абзацом 5 частини 4 статті 61 Закону України "Про освіту" додатковими джерелами фінансування навчальних закладів, заснованих, в тому числі на комунальній власності, є також доходи від надання в оренду приміщень, однак, оренда приміщень у них дозволяється лише у випадках, якщо об'єкт оренди використовується за цільовим призначенням - для навчально-виховного процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не можуть бути об'єктами оренди у тому числі державної власності, об'єкти, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, зокрема, об'єкти освіти, що фінансуються з державного бюджету.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного майна" відчуження майна, що є комунальною власністю, регулюється положеннями вказаного Закону.

Прокуратурою встановлено, що орендоване приміщення, використовується фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 з метою розміщення майстерні для перетяжки та ремонту меблів.

Отже, приміщення, яке передано в оренду, є частиною будівлі навчального закладу і може передаватись в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчальним процесом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Як визначено ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У частині 1 статті 236 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення (частина 3 статті 207 ГК України).

З огляду на те, що згідно договору № 4 від 30.06.2014 року частина приміщення передана фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 для використання з метою розміщення майстерні для ремонту і перетяжки меблів, тобто використовується для підприємницької діяльності, не пов'язаної з навчально-виховним процесом, такий договір підлягає визнанню недійсним на підставі невідповідності його змісту положенням законодавства згідно зі статтями 203, 215 Цивільного кодексу України.

В частині 1 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Зважаючи на те, що договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селища, міста Дніпропетровської області № 4 від 30.06.14р. визнано недійсним, у першого відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, відсутні правові підстави для подальшого використання обєкту оренди, а тому вона повинна повернути орендовану частину приміщення Орендодавцеві, а отже вимоги прокуратури про зобовязання повернути відділу освіти Тернівської міської ради частину приміщення Тернівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 Тернівської міської ради, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 45,3 кв.м., балансовою вартістю 39077 грн. підлягають задоволенню.

Заперечення відповідачів, які посилаються на те, що ними, в даному випадку, не були порушені норми Закону України "Про освіту", спростовані матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 203, 215, 236, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди нерухомого майна № 4, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селища, міста Дніпропетровської області від 30.06.14р., укладений між відділом освіти Тернівської міської ради та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

Зобовязати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (50400, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) повернути Відділу освіти Тернівської міської ради, (51502, Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул.С.Маркова,7, ) частину приміщення Тернівської ЗОШ № 5 Тернівської міської ради, площею 45,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (50400, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького,38, р/р 3751 в Державній казначейській службі України у м.Київ, МФО 820172, ) 2067 (дві тисячі шістдесят сім гривень) судового збору.

Стягнути з відділу освіти Тернівської міської ради, (51502, Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул.С.Маркова,7, ) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м.Дніпро, пр.Д.Яворницького,38, р/р 3751 в Державній казначейській службі України у м.Київ, МФО 820172, ) 689 (шістсот вісімдесят дев"ять гривень) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.01.2017р.

Суддя І.Ф. Мельниченко