ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" січня 2017 р.Справа № 922/3702/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 4, м. Харків в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків
до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рапан Сервіс", м. Київ
про стягнення 474778,32 грн.
за участю представників:

прокуратури - ОСОБА_2, посвідчення № 036688 від 11.12.2015 року;

позивача - ОСОБА_3, довіреність № 08-11/3669/2-16 від 20.10.2016 року;

відповідача - ОСОБА_4, довіреність від 17.11.2016 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Керівник Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рапан Сервіс", в якому просить стягнути з відповідача недоотриманий земельний податок в сумі 474778,32 грн. також судові витрати просить суд покласти на відповідача.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що право власності на нежитлові будівлі літ. "Ж-3", "Ц-1", "Г-3", "З-2", "Ш-2", "Г2-3", "Г1-1", "Б2-3", "Б1-2", "И-2", "Е-4", "Д-2" загальною прощею 37888 кв.м. по Салтівському Шосе, 43 зареєстровано за ТОВ "Рапан Сервіс", проте свій обов'язок щодо сплати земельного податку за користування земельною ділянкою не сплачує, чим порушує вимоги ст. 120, 123 Земельного кодексу України, ст. 286.2, 287.3 Податкового кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.11.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 17.11.2016 року об 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.11.2016 року розгляд справи було відкладено на 13.12.2016 року о 10:15 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.12.2216 року було виправлено технічну описку в ухвалі суду від 17.11.2016 року та зазначено вірну дату відкладення розгляду справи - 22.12.2016 року о 10:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.12.2016 року відкладено розгляд справи на 11.01.2017 року об 10:30 год.

10 січня 2017 року від прокуратури до канцелярії суду надійшли письмові пояснення за вх. № 544, які долучені судом до матеріалів справи.

11 січня 2017 року від позивача (Харківської міської ради) до канцелярії суду надійшли заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду за вх. № 616 та письмові пояснення за вх. № 618, які долучені до матеріалів справи.

Також, 11 січня 2017 року від відповідача до канцелярії суду були надані письмові пояснення за вх. № 590, які долучені судом до матеріалів справи.

В призначеному судовому засіданні були присутні представники прокуратури, позивача та відповідача.

Представник відповідача просить задовольнити клопотання про залишення позову без розгляду, вказуючи на те, що прокурором невірно визначено позивача та зазначає, що стягнення земельного податку відповідно до ст. 20 Податкового кодексу України належить до повноважень контролюючих органів, а Харківська міська рада не є суб'єктом стягнення податків.

Прокурор та представник позивача проти клопотання відповідача заперечують.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Стаття 81 Господарського процесуального кодексу містить вичерпний перелік підстав для залишення позову без розгляду.

Так, відповідно до частини першої вказаної статті, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

4) позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк;

5) позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у судове засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

6) громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Як було зазначено відповідачем у клопотанні та у судовому засіданні, стягнення земельного податку відповідно до ст. 20 Податкового кодексу України належить до повноважень контролюючих органів, а Харківська міська рада не є суб'єктом стягнення податків., а тому прокурор звернувся до суду в інтересах не тієї особи.

На вказане суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України:

1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист громадянина або держави, у випадках та в порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В обгрунтування позову, прокурор зазначає, що відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі є платним. Об'єктом плати на землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Так, відповідно до Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати на земельні ділянки державної і комунальної власності.

Грошові кошти сплачені за використання земельних ділянок на території міста Харкова потрапляють безпосередньо до бюджету м. Харкова. Не здійснення ТОВ "РАПАН СЕРВІС" плати за використання земельної ділянки в розмірі, визначеному земельними актами, тобто за врегульованими державою цінами, призвело до неодержання Харківською міською радою надходжень до Державного бюджету.

Використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів може стати підставою для звернення зацікавленої особи до суду з позовом про стягнення збитків.

Харківська міська рада в своїх письмових поясненнях та у судовому засіданні вказує на її порушене право та інтерес, а також вказує на понесення збитків у вигляді неотриманого доходу від користування відповідачем земельною ділянкою.

Разом з цим, суд звертає увагу, що прокурором в прохальній частині позову заявлено не про стягнення збитків на користь Харківської міської ради, а недоотриманого земельного податку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Підпунктом 9.1.10 п. 9.1. ст. 9 Податкового кодексу визначено, що плата за землю належить до загальнодержавних податків та зборів.

Стягнення земельного податку відповідно до ст. 20 Податкового кодексу належить до прав контролюючих органів.

Так, згідно ч. 1 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо: 1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; 2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків; 3) стягнення коштів за податковим боргом; 4) зобов'язання керівника підприємства провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим; 5) надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Приймаючи до уваги вищенаведені норми, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про залишення позову без розгляду, проте вважає за необхідне припинити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір про стягнення земельного податку не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Також слід звернути увагу, що у випадку припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами і з тих же підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 15, 16, п. 1 ч. ст. 80, ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/3702/16припинити .

Суддя ОСОБА_5

справа № 922/3702/16