КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. Справа№ 910/15558/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Яценко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2016

у справі № 910/15558/16(суддя - Балац С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз»

про стягнення 111 765,24 грн

за участю представників сторін:

від позивача - Грищенко А.А., довіреність № 2-362д від 19.12.2016

від відповідача - Кашканова Н.Г., довіреність №1 від 10.01.2016

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (позивач у справі) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (відповідач у справі) про стягнення 111 765, 24 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив грошове зобов'язання за договором від 01.02.2011 № СДВ-21/01, а саме прострочив оплату вартості наданих послуг по прийому та підготовці вуглеводневої сировини, що стало підставою для нарахування, визначеної умовами договору пені та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України на суму простроченої оплати за надані у березні та квітні 2016 року послуги.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» пеню в сум 79 086,14 грн, 3% річних в сумі 5 989,05 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи позов частково, місцевий господарський суд дійшов висновку про неправомірність нарахування позивачем пені та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України на прострочену суму попередньої оплати (25% від вартості наданих послуг у березні та квітні 2016 року), вказавши, що попередня оплата не вважається грошовим зобов'язанням, за порушення виконання якого може застосовуватись відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України та нарахування пені.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач, Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» подав апеляційну скаргу №2-11881-3 від 03.11.2016, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на помилковість висновків Господарського суду міста Києва, оскільки вважає, що у відповідача згідно договору виникло саме грошове зобов'язання, яке полягає в оплаті вартості послуг частково, а тому така оплата не може вважатись авансовим платежем, а за порушення строків оплати наданих послуг відповідач зобов'язаний сплатити пеню та 3% річних.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Дикунська С.Я., Мальченко А.О. та призначено розгляд справи на 14.12.2016.

У судовому засіданні 14.12.2016 Київським апеляційним господарським судом оголошено перерву до 11.01.2017 відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 11.01.2017 представник позивача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у справі у судовому засіданні 11.01.2017 заперечив проти доводів апелянта, вважає рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 законним та обґрунтованим, а тому зазначає про відсутність підстав для його зміни чи скасування.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Між Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», як виконавцем, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничою фірмою «Техпроект», як оператором спільної діяльності між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничою фірмою «Техпроект» і Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», згідно з договором про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 24.03.2004 №493, як замовником, укладено договір 01.02.2011 № СДВ-21/01 на виконання послуг по прийому та підготовці вуглеводної сировини (а.с. 14-18).

Предметом договору, відповідно до додаткової угоди від 25.12.2012 № 5 до Договору (а.с. 20-25) є надання позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробничою фірмою «Техпроект» послуг по видобутку, збору, підготовці, обліку та транспортуванню природного газу, газового конденсату та послуги по подачі інгібітору гідратоутворення (метанолу) на гирло свердловин та установку низькотемпературної сепарації, а Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничою фірмою «Техпроект» зобов'язалось оплатити вартість наданих послуг на умовах, передбачених цим договором.

За умовами Додаткової угоди від 25.02.2014 №10 (а.с. 33) Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничою фірмою «Техпроект» замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (далі - відповідач).

Відповідно до п. 5.2. договору в редакції Додаткової угоди №12 від 31.12.2014 (а.с. 38) відповідач зобов'язався щомісячно, до 15 числа поточного місяця, провести попередню оплату на підставі рахунку-фактури наданого позивачем в розмірі 25 відсотків від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться відповідачем до 15 числа місяця наступного за звітним, на підставі актів здачі-приймання послуг та рахунку-фактури наданого позивачем з урахуванням перерахованої попередньої оплати. Переплата за звітній місяць враховується при розрахунках на наступний місяць.

Пунктом 7.2 договору визначено, що за порушення строків оплати послуг відповідач сплачує позивачу за кожен день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом позивачем на виконання умов договору протягом березня та квітня 2016 року було надано відповідачу послуги на загальну суму 3 636 024,00 грн: а саме: послуги з подачі інгібітору на суму 726 438,35 грн, послуги з видобутку, збору, підготовці та транспортуванню природного газу на суму 2 782 070,12 грн та послуги з видобутку газового конденсату на суму 127 515,53 грн.

Факт надання позивачем послуг у зазначений період підтверджується підписаними уповноваженими представниками обох сторін Актами приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2016 № 03/16-4; від 31.03.2016 № 03/16-1, 03/16-2, 03/16-5; від 31.03.2016 № 03/16-3.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем, останнім зобов'язання за договором виконувались неналежним чином, тобто було допущено прострочення оплати грошових коштів за договором.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідачем було оплачено послуги з порушенням встановлених договором строків, позивачем за прострочення виконання грошового зобов'язання нараховано пеню в сумі 103 897,28 грн та три проценти річних в сумі 7 867,96 грн, які і становлять предмет спору у даній справі.

Як вбачається із розрахунку пені та трьох відсотків річних, наведеному позивачем у позовній заяві, пеня та 3% нараховані ним окремо на суму простроченого платежу з оплати послуг у розмірі 25%, та в подальшому на загальну суму простроченого платежу.

Відмовляючи у стягненні пені та трьох відсотків річних, нарахованих на суму простроченого платежу з оплати послуг у розмірі 25%, Господарський суд міста Києва зазначив, що оплата в розмірі 25% від вартості наданих послуг у березні та квітні 2016 року є попередньою оплатою (тобто авансовим платежем), що відповідно до практики Верховного Суду України не вважається грошовим зобов'язанням, за порушення виконання якого може застосовуватись відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України та нарахування пені.

Однак колегія суддів вважає помилковими такі висновки місцевого суду з огляду на наступне.

Згідно п. 5.2. договору в редакції Додаткової угоди №12 від 31.12.2014 оплата вартості послуг була обумовлена сторонами двома частинами з визначенням строку оплати першої частини до 15-го числа поточного місяця та остаточного розрахунку до 15-го числа наступного місяця. Рахунки-фактури, які виставлялись відповідачу для оплати чітко визначають розмір як першого, так і останнього платежу. Таким чином, «попередня оплата» як визначений договором перший платіж має встановлений розмір (25%) і строк оплати. Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду України від 15.10.2013 року у справі №5011-42/13539-2012, як на судову практику, в якій суд касаційної інстанції вказав, що на попередню оплату не можуть бути нараховані штрафні санкції, так як це не є грошовим зобов'язанням, судова колегія апеляційного господарського суду вважає необґрунтованим у зв'язку з тим, що вказана постанова Верховного Суду України стосується інших правовідносин, ніж ті які склалися у даній справі. Так, у наданій постанові по справі № 5011-42/13539-2012 мова йде про штрафні санкції, що були нараховані на неповернутий аванс по договору поставки, по якому поставка не відбулася, тоді як у даній справі №910/15558/16 мова йде про 25% часткову оплату по договору надання послуг. Колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку договором не передбачено внесення авансу або попередньої оплати, а лише визначений порядок часткової оплати послуг поточного місяця, які через технологічні особливості надаються безперервно і споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача сум пені та 3 % річних, які нараховані позивачем на частину оплати послуг в розмірі 25% від вартості фактично отриманих послуг за березень 2016 відповідно до рахунків-фактур від 31.03.2016 № СД/172, № СД/168 та № СД/170 є правомірними та обґрунтованими (аналогічний висновок викладений у постанові Вищого господарського суду України від 07.06.2016 у справі №910/30357/15) .

Перевіривши представлений позивачем розрахунок пені та 3% річних, колегія суддів вважає його обґрунтованим та арифметично вірним. Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає правомірною відмову Господарського суду міста Києва у зменшенні розміру нарахованих пені на підставі ст. 83 ГПК України у зв'язку із їх необґрунтованістю відповідачем та відсутністю доказів, що підтверджують існування підстав, за наявності яких суд вправі був зменшити розмір пені.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом неповно досліджено обставини справи та невірно застосовано норми матеріального права, а тому дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову повністю.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання позову та перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на відповідача у справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз».

Керуючись ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п.1 ч. 1 ст. 104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 у справі №910/15558/16 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 у справі №910/15558/16 в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати, прийняти нове рішення.

3. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції.

«1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 13-19; ідентифікаційний код 30162340) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код 30019775 Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування») пеню в сумі 103 897 (сто три тисячі вісімсот дев'яносто сім) грн. 28 коп.; 3 % річних в сумі 7 867 (сім тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 96 коп. та 1 676 (одну тисячу шістсот сімдесят шість) грн 50 коп витрати по сплаті судового збору».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 13-19; ідентифікаційний код 30162340) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код 30019775 Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування») 1 844 (одну тисячу вісімсот сорок чотири) грн 15 коп витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду.

6. Справу № 910/15558/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко