КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р. справа№ 906/1484/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - не з'явився

відповідача - Сухих К.І.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 30.11.2016 р.

за заявою Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат"

про роз`яснення рішення від 22.02.2016 р.

у справі № 906/1484/15 (суддя - Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський завод підйомно-транспортного обладнання"

до Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення 592800,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Олександрійський завод підйомно-транспортного обладнання" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення з відповідача 574 800,00 грн вартості товару, 18 000,00 грн збитків; зобов'язання відповідача прийняти виготовлений згідно Правил будови та безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів НПАОП 0.00-1.01-07 та Технічних умов кранів мостових електричних однобалочних опорних ТУ У 29.2-8:2005 кран мостовий електричний опорний однобалочний 10 тон по якості - у відповідності з документами, що підтверджують якість товару та відповідно до "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю", затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7, із змінами та доповненнями; та по кількості - у відповідності з товаро-супровідними документами та відповідно до "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю", затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. №П-6, із змінами та доповненнями, відповідно до умов договору № ВТ 290-09/03 від 10.04.2015 р., тобто на умовах СРТ (згідно правил Інкотермс-2000), за адресою: Житомирська область, Володарсько-Волинського району смт. Нова Борова, вулиця Заводська, 1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 р. у справі № 906/1484/15, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський завод підйомно-транспортного обладнання" задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 р. та постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2016 р. рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 р. було залишено без змін.

25.10.2016 р. Державне підприємство "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Державного підприємства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" звернулось до Господарського суду м. Києва із заявою про роз'яснення рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 р. у справі № 906/1484/15.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.11.2016 р. було роз'яснено рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 р. у справі № 906/1484/15 та зазначено, що згідно з умовами п. 3.1 договору № ВТ-290-09/3 від 10.04.2015 р. відповідач зобов'язаний сплатити за поставлений позивачем товар не пізніше ніж через 15 банківських днів з моменту поставки товару; у відповідності до умов п. 2.1 договору № ВТ-290-09/3 від 10.04.2015 р. до суми 574 800,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача входить податок на додану вартість у розмірі 95 800,00 грн; згідно умов договору № ВТ-290-09/3 від 10.04.2015 р. до суми 574 800,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, не входять витрати на доставку товару, але позивач зобов'язаний поставити товар відповідачу за адресою, вказаною в п. 4.2 договору № ВТ-290-09/3 від 10.04.2015 р.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Публічне акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та винести нову ухвалу, якою роз'яснити рішення Господарського суду м. Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали порушено приписи чинного процесуального законодавства.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2016 р. порушено апеляційне провадження у справі № 906/1484/15 та призначено до розгляду на 12.01.2017 р.

У засідання суду, призначене на 12.01.2017 р., представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що з огляду на приписи ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. Таким чином, враховуючи обмеження строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду досить коротким терміном та відсутність в матеріалах справи будь-яких заяв чи клопотань про продовження строку такого розгляду відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, дана постанова приймається за відсутності представника позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, а також за наявними в матеріалах даної справи документами. До того ж, подальше відкладення розгляду скарги може призвести до порушення процесуальних строків розгляду такої скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Обґрунтовуючи заяву про роз'яснення рішення, відповідач посилався на те, що в процесі виконання рішення суду йому не зрозуміло коли позивач має поставити товар - кран мостовий електричний опорний однобалочний 10 тон - до чи після оплати такого товару відповідачем. Крім того, з рішення не зрозуміло чи входить до суми, яка підлягає стягненню, сума податку на додану вартість, чи ні, а також витрати на доставку.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

З вищенаведеної правової норми випливає, що роз'яснення рішення, ухвали є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта.

При цьому, роз'яснюючи рішення, ухвалу, господарський суд не вправі змінювати зміст рішення, ухвали, тобто не має права змінювати: відомостей, викладених у рішенні відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України; відомостей, викладених в ухвалі відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України. Тобто, у вирішенні питання про межі, в яких суд вправі діяти, надаючи роз'яснення рішення, ухвали, слід виходити з приписів ст. ст. 84, 86 Господарського процесуального кодексу України щодо змісту рішення, ухвали. Отже, роз'яснення рішення, ухвали - це викладення рішення, ухвали у більш ясній і зрозумілій формі.

Як вірно зазначив у своїй ухвалі місцевий господарський суд, згідно з умовами п. 3.1 договору № ВТ-290-09/3 від 10.04.2015 р. відповідач зобов'язаний сплатити за поставлений позивачем товар не пізніше ніж через 15 банківських днів з моменту поставки товару та у відповідності до умов п. 2.1 вищевказаного договору до суми 574 800,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, входить податок на додану вартість у розмірі 95 800,00 грн, а також згідно з умовами договору до суми 574 800,00 грн не входять витрати на доставку товару, але позивач зобов'язаний поставити товар відповідачу за адресою, вказаною в п. 4.2 договору № ВТ-290-09/3 від 10.04.2015 р.

Рішення місцевого господарського суду у даній справі станом на дату винесення оскаржуваної відповідачем ухвали набрало законної сили.

Господарський суд м. Києва правомірно роз'яснив вказане рішення наступним чином: згідно з умовами п. 3.1 договору № ВТ-290-09/3 від 10.04.2015 р. відповідач зобов'язаний сплатити за поставлений позивачем товар не пізніше ніж через 15 банківських днів з моменту поставки товару; у відповідності до умов п. 2.1 договору № ВТ-290-09/3 від 10.04.2015 р. до суми 574 800,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, входить податок на додану вартість у розмірі 95 800,00 грн; згідно з умовами договору № ВТ-290-09/3 від 10.04.2015 р. до суми 574 800,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, не входять витрати на доставку товару, але позивач зобов'язаний поставити товар відповідачу за адресою, вказаною в п. 4.2 договору № ВТ-290-09/3 від 10.04.2015 р.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що роз'яснивши рішення від 22.02.2016 р. у справі № 906/1484/15, Господарським судом міста Києва було дотримано вимоги Господарського процесуального кодексу України, зокрема, ст. 89 названого Кодексу, оскільки суд виклав більш повно і зрозуміло ту частину рішення, розуміння якої викликало труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони. Однак, відповідачем не наведено жодних переконливих обставин, які б призводили до скасування оскаржуваної ухвали суду, та не доведено порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги, відповідач просить колегію суддів скасувати ухвалу місцевого суду та роз'яснити рішення Господарського суду м. Києва від 22.02.2016 р. у справі № 906/1484/15.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 "Про судове рішення" роз'яснення рішення або виправлення в ньому описок чи арифметичних помилок здійснюється тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення, за винятком випадків, про які йдеться в абзаці першому пункту 13 цієї постанови.

Таким чином суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями здійснювати роз'яснення рішення місцевого суду, оскільки виключно суддя, який виніс рішення, може роз'яснити таке рішення.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані та такі, що не підкріплені належними та допустимими доказами.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 30.11.2016 р. у справі № 906/1484/15.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 89, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 30.11.2016 р. у справі № 906/1484/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 906/1484/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко