ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" січня 2017 р.Справа № 916/2880/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз - Постачання"

До відповідача: Хлібодарського виробничого управління житлово-комунального господарства

про стягнення

Судя ОСОБА_1

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 згідно довіреності № 21/р8-094 від 20,09.2016р., №21/р8-17-015 від 03.01.2017р.

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Одесагаз-Постачання", звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Хлібодарського виробничого управління житлово-комунального господарства (далі- Хлібодарське ВУЖКГ) про стягнення заборгованості у сумі 459 463 грн. 34 коп., пені у сумі 152 340 грн. 87 коп., інфляційних втрат у сумі 45 860 грн. 86 коп. та 3% річних у сумі 16 027 грн. 60 коп.

В ході розгляду справи позивач неодноразово надавав до суду заяви про зменшення позовних вимог, у звязку із частковою оплатою відповідачем суми основної заборгованості. Згідно заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, що надійшла до суду 08.12.2016р., позивач просить суд стягнути з Хлібодарського ВУЖКГ заборгованість у сумі 189 454 грн. 94 коп., пеню у сумі 95 032 грн. 16 коп., 3% річних у сумі 9 131 грн. 62 коп. та інфляційні втрати у сумі 42 467 грн. 71 коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

26 серпня 2015 року між ТОВ "Одесагаз-Постачання" (Постачальник), ПАТ „Одесагаз (Газорозподільне підприємство) та Хлібодарським ВУЖКГ (Споживач) було укладено Договір №009161(3)-ТБ на постачання за регульованим тарифом для субєктів господарювання , що надають послуги бюджетним установам та організаціям з опалення та гарячого водопостачання , згідно якого Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах , передбачених Договором.

Згідно п.11.1 Договору Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на термін до 31.12.2015р. , а у частині оплати за надані послуги до їх повного здійснення. Даний Договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.07.2015р. згідно п.3 ст.631 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.3.6 Договору обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами Актом прийому-передачі природного газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами , що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку. Акти прийому-передачі природного газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п.3.9 Договору). Обсяги постачання природного газу з розбивкою по місяцям зазначені у п.3.10 Договору.

За умовами розділу У Договору розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). Постачальник зобовязується розміщувати інформацію про ціну газу та її складові на своєму офіційному веб- сайті та в засобах масової інформації. . Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п.5.1 та п.5.2 Договору, є обовязковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та у розрахунках за газ згідно умовам Договору. Розрахунковий період за Договором становить один місяць. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу , визначену згідно з розділом 3 Договору. Вартість послуг по Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу Споживачеві . Оплата за природний газ здійснюється споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100% вартості запланованих обсягів газу . У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ , Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця , наступного за розрахунковим на підставі рахунка-фактури. Звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу Споживачем та акта приймання-передачі газу протягом 10 днів з дати предявлення вимоги однієї з сторін.

Згідно п. 6.3.2 договору Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість послуг згідно з умовами Договору.

Позивач зазначає, що відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Позивач у справі зазначає, що на виконання умов Договору №009161(3)-ТБ він здійснив поставку відповідачу природного газу, що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу №009161/01 від 31.01.2016р. (28579 куб.м) на загальну суму 242 764 грн. 14 коп. ,№009161/02 від 29.02.2016р. ( 20546 куб.м) на загальну суму 170 706 грн. 59 коп. , № 009161/12 від 31.12.2016р. ( 22573 куб.м) на загальну суму 194 044 грн. 94 коп., №009161/11 від 30.11.2016р. (11229 куб.м) на загальну суму 96 466 грн. 40 коп. , №009161/03 від 31.03.2016р. (18311 куб.м) на загальну суму 152 472 грн. 94 коп. . Але, Хлібодарське ВУЖКГ за отриманий газ розрахувалося несвоєчасно та не у повному обсязі , у звязку з чим за ним утворилася заборгованість станом на 11.05.2016р. у сумі 459 991 грн. 60 коп. Зазначену заборгованість у частково і позивачем було погашено лише в ході розгляду справи, у звязку з чим , станом на 29.11.2016р. за розрахунком позивача розмір заборгованості складає 189 991 грн. 70 коп.

Невиконання відповідачем свого зобовязання щодо оплати Споживачем Постачальнику вартості наданих послуг позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 189 991 грн. 70 коп.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до п.7.2.1 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати , передбачених розділом У Договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період , за який стягується пеня , від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У звязку із неналежним виконанням Споживачем своїх зобовязань за Договором , на підставі зазначеного пункту Договору позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 95 032 грн. 62 коп. , яку також просить суд стягнути з Хлібодарського ВУЖКГ .

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 9 131 грн. 62 коп. та інфляційні втрати у сумі 42 467 грн. 71 коп. , які також просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач у справі проти отримання природного газу у обсягах, зазначених у Актах приймання-передачі природного газу №009161/01 від 31.01.2016р. (28579 куб.м) на загальну суму 242 764 грн. 14 коп. ,№009161/02 від 29.02.2016р. ( 20546 куб.м) на загальну суму 170 706 грн. 59 коп. , № 009161/12 від 31.12.2016р. ( 22573 куб.м) на загальну суму 194 044 грн. 94 коп., №009161/11 від 30.11.2016р. (11229 куб.м) на загальну суму 96 466 грн. 40 коп. , №009161/03 від 31.03.2016р. (18311 куб.м) на загальну суму 152 472 грн. 94 коп. не заперечує. Але, зазначає, що станом на 10.01.2017р. повністю погасило заявлену позивачем суму основного боргу, що підтверджується зокрема, копією платіжного доручення №26 від 23.12.2016р. на суму 259 304 грн. 15 коп. та листом за вих.№05 від 05.01.2017р. Хлібодарського ВУЖКГ на адресу ТОВ "Одесагаз- Постачання" щодо зарахування частини цих коштів, а саме: 170 751 грн. 56 коп. в рахунок заборгованості за Договором №009161(3)-ТБ від 26.08.2015р.

Крім того, відповідач просить суд зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з Хлібодарського ВУЖКГ , посилаючись на те, що підприємство не мало змоги своєчасно виконати свої зобовязання за Договором №009161(3)-ТБ від 26.08.2015р. у звязку з тим, що це залежить від оплати мешканцями смт.Хлібодарське послуг з централізованого опалення. Але, в сучасних умовах різкого зниження доходів громадян та зростання цін , масові неплатежі та, відповідно, заборгованість населення за житлово-комунальні послуги призвели до виникнення заборгованості Хлібодарського ВУЖКГ по оплаті за спожитий газ за Договором №009161(3)-ТБ від 26.08.2015р.

Відповідач також просив розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 серпня 2015 року між ТОВ "Одесагаз- Постачання" (Постачальник), ПАТ „Одесагаз (Газорозподільне підприємство) та Хлібодарським ВУЖКГ (Споживач) було укладено Договір №009161(3)-ТБ на постачання за регульованим тарифом для субєктів господарювання , що надають послуги бюджетним установам та організаціям з опалення та гарячого водопостачання , згідно якого Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах , передбачених Договором.

Відповідно до п.3.6 Договору обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами Актом прийому-передачі природного газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами , що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку. Акти прийому-передачі природного газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п.3.9 Договору). Обсяги постачання природного газу з розбивкою по місяцям зазначені у п.3.10 Договору.

За матеріалами справи, на виконання умов Договору №009161(3)-ТБ позивач здійснив поставку відповідачу природного газу, що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу №009161/01 від 31.01.2016р. (28579 куб.м) на загальну суму 242 764 грн. 14 коп. ,№009161/02 від 29.02.2016р. ( 20546 куб.м) на загальну суму 170 706 грн. 59 коп. , № 009161/12 від 31.12.2016р. ( 22573 куб.м) на загальну суму 194 044 грн. 94 коп., №009161/11 від 30.11.2016р. (11229 куб.м) на загальну суму 96 466 грн. 40 коп. , №009161/03 від 31.03.2016р. (18311 куб.м) на загальну суму 152 472 грн. 94 коп. . Відповідач проти отримання газу у зазначених в Актах обємах та на зазначену позивачем суму не заперечує.

За умовами розділу У Договору розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п.5.1 та п.5.2 Договору, є обовязковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та у розрахунках за газ згідно умовам Договору. Розрахунковий період за Договором становить один місяць. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу , визначену згідно з розділом 3 Договору. Оплата за природний газ здійснюється споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100% вартості запланованих обсягів газу . У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ , Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця , наступного за розрахунковим на підставі рахунка-фактури.

Згідно п. 6.3.2 договору Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість послуг згідно з умовами Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

За матеріалами справи, Хлібодарське ВУЖКГ повністю погасило заявлену позивачем суму основного боргу лише в ході розгляду справи , що підтверджується зокрема, копією платіжного доручення №26 від 23.12.2016р. на суму 259 304 грн. 15 коп. та листом за вих.№05 від 05.01.2017р. Хлібодарського ВУЖКГ на адресу ТОВ "Одесагаз- Постачання" щодо зарахування частини цих коштів , а саме: 170 751 грн. 56 коп. в рахунок заборгованості за Договором №009161(3)-ТБ від 26.08.2015р. Отже, станом на дату винесення судового рішення між сторонами у справі відсутній предмет спору у частині позовної вимоги ТОВ „Одесагаз-Постачання про стягнення з Хлібодарського ВУЖКГ заборгованості у сумі 189 454 грн. 94 коп. , у звязку з чим провадження у справі у цій частині підлягає припиненню відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.7.2.1 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати , передбачених розділом У Договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України , що діяла у період , за який стягується пеня , від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За матеріалами справи, Хлібодарське ВУЖКГ за отриманий природний газ розрахувалося несвоєчасно, у звязку з чим на підставі зазначеного пункту Договору позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у сумі 95 032 грн. 62 коп. , яку слід стягнути з Хлібодарського ВУЖКГ.

Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства правомірно позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 9 131 грн. 62 коп. та інфляційні втрати у сумі 42 467 грн. 71 коп. , у звязку з чим вимога позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних у зазначеній сумі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

При цьому, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятком, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони ( в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, Хлібодарським ВУЖКГ вживались конкретні заходи щодо погашення заборгованості (вартість отриманого природного газу сплачено у повному обсязі), що засвідчує усвідомлення відповідачем необхідності розрахунку з позивачем та відповідальності за невиконання своїх зобовязань.

Відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України у випадку коли порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з Хлібодарського ВУЖКГ до 9 503 грн. 22 коп.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ „Одесагаз-Постачання підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 , п.1-1 ст.80 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання задовольнити частково.

2. У частині позовних вимог щодо стягнення з Хлібодарського виробничого управління житлово-комунального господарства суми основного боргу у розмірі 189 454 грн. 94 коп. провадження у справі припинити .

3. Стягнути з Хлібодарського виробничого управління житлово-комунального господарства (смт.Хлібодарське ,Біляївського району, Одеської обл., вул. Мацька дорога, 22, , р/р9880 у ПАТ „Промінвестбанк м.Одеса, МФО 300012) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання (м.Одеса, вул.Одарія, 1, , р/р 1 в ПАТ „КБ „Центр, МФО 380742) пеню у розмірі 9 503 грн. 22 коп., 3% річних у розмірі 9 131 грн. 62 коп., інфляційні втрати у сумі 42 467 грн. 71 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378 грн.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16 січня 2017 р.

Суддя Н.В. Рога