КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р. Справа№ 910/18914/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю секретаря: Добрицької В.С.

за участю представників:

Фонду державного майна України: Васильківська В.Є.- довіреність № 5 від 04.01.2017,

ТОВ "Судноплавна компанія "Укрферрі": не з'явився,

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області: не з'явився,

Міністерство інфраструктури України: Ігнатенко Т.Б. - довіреність № 7586/15/14-16 від 30.12.2016.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду державного майна України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2016

про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви Фонду державного майна України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі"

про стягнення неустойки

у справі №910/18914/16 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі"

до Фонду державного майна України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, Міністерства інфраструктури України

про стягнення 14559978,64 грн

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/18914/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" до Фонду Державного майна України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, Міністерства інфраструктури України про стягнення 14559978,64 грн.

07.12.2016 Фонду Державного майна України звернувся до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" про стягнення 6777912,65 грн неустойки в розмірі подвійної орендної плати за користування майном.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.12.2016 у прийнятті зустрічної позовної заяви Фонду Державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" про стягнення 6777912,65 грн неустойки в розмірі подвійної орендної плати за користування майном - відмовлено.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду, Фонд державного майна України подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.12.2016 у справі №910/18914/16 та передати справу на розгляд Господарського суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2016 справу №910/15041/16 за апеляційною скаргою Фонду державного майна України було передано для розгляду колегії суддів під головуванням судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2016 апеляційну скаргу Фонду державного майна України прийнято до провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 12.01.2017.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 103 ГПК України визначено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення;

3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково;

4) змінити рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарський суд м. Києва відмовляючи у прийнятті позовної заяви Фонду державного майна України вказав на те, що матеріали справи містять інформацію про наявність справи Господарського суду Одеської області №916/2122/16 за позовом Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" про стягнення збитків у розмірі 47819514,25 грн до складу яких входить стягнення неустойки в розмірі подвійної орендної плати за користування майном. Судом було зазначено, що спір у справі №916/2122/16 та за зустрічною позовною заявою виник між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же, що підтверджується наявністю в матеріалах справи копії позовної заяви у справі №916/2122/16.

Однак колегія суддів не може погодитись із вказаним твердженням суду, виходячи з наступного.

Як було зазначено скаржником у зустрічному позові, Господарським судом Одеської області розглядається справа № 916/2122/16 за позовом Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду про стягнення з ТОВ «Судноплавна компанія «Укрферрі» збитків в сумі 47819514,25 грн.

При цьому, розрахунок збитків в сумі 47819514,25 грн обгрунтовується позивачем як різниця між розміром сплаченої відповідачем орендної плати за ставкою 6%, що встановлена умовами укладеного між сторонами договору оренди та розміром орендної плати за ставкою 20%, що встановлена умовами додаткового договору до договору оренди, який не підписаний відповідачем.

Так заявник зазначив, що розмір орендної плати, нарахований за орендною ставкою 6%, з вересня 2011 по 05 грудня 2014 становить 12647201,76 грн. Скаржник вказував, що майно повернено 11 серпня 2015 року відповідно до акта приймання-передавання. Відповідно до п. 5.4. Договору оренди та ст. 785 ЦК України Фондом нараховано подвійну орендну плату за користування майном (орендна ставка 6%) з 06 грудня по 11 серпня 2015 у розмірі 8044749,41 грн. Таким чином, за період з вересня 2011 по 11 серпня 2015 нарахована плата за користування майном за орендною ставкою 6%, що становить 12647201,76 грн + 8044749,41 грн = 20691951,17 грн.

На виконання постанови Вищого господарського суду України від 10.04.2013 у справі № 5017/781/2012 ТОВ «СК «Укрферрі» зобов'язано сплачувати плату за користування державним майном в розмірі 20%. Так, розмір орендної плати, нарахований за орендною ставкою 20%, з вересня 2011 по 05 грудня 2014 становить 41695633,17 грн. Відповідно до п. 5.4. Договору оренди та ст. 785 ЦК України Фондом нараховано подвійну орендну плату за користування майном (орендна ставка 20%) з 06 грудня по 11 серпня 2015 у розмірі 26815832,25 грн. Таким чином, за період з вересня 2011 по 11 серпня 2015 нарахована плата за користування майном за орендною ставкою 20%, що становить 41695633,17+26815832,25 грн - 68511465,42 грн. Розмір збитків рахується як нарахована плата за користування майном за орендною ставкою 20% - нарахована плата за користування майном за орендною ставкою 6%: 68511465,42 грн-20691951,17 грн = 47819514,25 грн.

Проте скаржник звертав увагу суду, що при наведеному вище розрахунку Фондом не було враховано, що розмір неустойки, що був нарахований за користування майном за орендною ставкою 6% 8044749,41 грн не був фактично сплачений, а тому Фондом не враховано ці кошти при визначенні розміру збитків.

Враховуючи, що ТОВ «СК «Укрферрі» після закінчення договору оренди було сплачено плату за користування майном 1266836,76 грн то розмір неустойки фактично зменшується на цю суму та дорівнює: 8044749,41 грн - 1266836,76 грн = 6777912,65 грн.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Проте, Фонд не взмозі збільшити розмір позовних вимог у справі № 916/2122/16, що розглядається Господарським судом Одеської області, оскільки надані в цій справі розрахунки є остаточними та не можуть бути змінені. Таким чином, Фондом на підставі ст. ст. 22, 60 ГПК України було подано зустрічний позов у справі № 910/18914/16 до ТОВ «СК «Укрферрі» про стягнення 6777912,65 грн неустойки.

Враховуючи вищенаведене, позивач за зустрічним позовом зазначив, що суд при винесенні ухвали від 07.12.16 у справі № 910/18914/16 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви Фонду, зробив помилкові висновки про наявність підстав для відмови у прийнятті зустрічного позову.

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 62 ГПК України, на який послався суд, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав або є рішення цих органів з такого спору.

Проте, предмети спору у цих двох справах різняться. У справі № 910/18914/16, що розглядається господарським судом м. Києва, Фондом подано зустрічний позов до ТОВ «СК «Укрферрі» про стягнення 6777912,65 грн неустойки за користування майном у розмірі подвійної орендної плати. У справі № 916/2122/16, що розглядається господарським судом Одеської області, предметом спору є вимога Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду про стягнення з ТОВ «СК «Укрферрі» збитків в сумі 47819514,25 грн, до якого не включено 6777912,65 грн неустойки за користування майном у розмірі подвійної орендної плати.

Відтак, висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви Фонду державного майна України без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 62 ГПК України є передчасним, оскільки поданих позивачем доказів достатньо для порушення провадження у справі.

Згідно статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються судом письмовими та речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України судова колегія визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі №910/18914/16 - скасуванню.

Відповідно до пункту 4.8. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 №7, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині 7 статті 106 ГПК України, у тому числі, про повернення позовної заяви без розгляду, з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.12.2016 у справі № 910/18914/16 скасувати.

3. Зустрічну позовну заяву Фонду державного майна України у справі №910/18914/16 передати на розгляд Господарського суду м. Києва.

4. Матеріали оскарження №910/18914/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран