ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"10" січня 2017 р. № 925/54/17

м. Черкаси

Суддя господарського суду Черкаської області Спаських Н.М., розглянувши матеріали за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лани-Христинівщини" до колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець" про стягнення 1 312 440,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатором-арбітражним керуючим ОСОБА_1 заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 1 312 440,92 грн. з них: 206 200,00 грн. як 3 % річних та 1 106 240,92 грн. інфляційних за невиконання судового рішення у справі № 08/379 (рішення від 16.03.2010 року) про стягнення боргу.

Одночасно позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" через неплатоспроможність ТОВ "Лани Христинівщини" , яка встановлена постановою господарського суду Черкаської області від 17.12.2015 року у справі № 925/1204/15 про визнання вказаного товариства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Суд вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні заяви про звільнення його від сплати судового збору, виходячи з такого:

У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому також вказано, що оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Всі форми власності в Україні рівні, а тому нікому не може бути надано також і процесуальних переваг у звільненні від сплати судового збору. У відповідності до ст.44 Господарського Кодексу України підприємництво здійснюється на основі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Звільнення позивача від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору суд також враховує те, що позивач просить стягнути з відповідача 1 312 440,92 грн. які включають в себе інфляційні та 3 % річних, нарахування яких є виключно правом, а не обов'язком позивача. Ці кошти є не основним боргом, а санкціями, на отриманні яких не будуються фінансові показники діяльності будь-якого підприємства. Крім цього, нарахування позовних вимог проведено за період шести з половиною років, а навіть не в межах строку позовної давності. В зв'язку із цим сума судового збору складає 19 686,61 грн., яка для державного бюджету України, як надходження, є значною.

За наведених обставин повне звільнення позивача від сплати судового збору у вказаній сумі свідчитиме про надання невиправданих переваг позивачу у справі перед відповідачем.

Враховуючи викладене та роз'яснення п. 3.1. постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України суд вважає, що наведені позивачем підстави визнання ТОВ "Лани Христинівщини" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, не можуть вважатися виключними та достатніми обставинами для звільнення позивача від сплати судового збору.

Тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачу слід відмовити повністю.

Несплата судового збору у встановленому порядку та розмірі відповідно до п.4 ст. 63 ГПК України є підставою для повернення позовної заяви і доданих

до неї документів без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити позивачу, ТОВ "Лани Христинівщини" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення боргу з Колективного сільськогосподарського підприємства "Ягубець" в сумі 1 312 440,92 грн.

2. Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу без розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом 5 днів.

Суддя Спаських Н.М.