ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.01.2017 Справа № 920/1057/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ;

до відповідача: Комунального підприємства «Ромникомунтепло» Роменської міської ради, м. Ромни, Сумська область,

про стягнення 211 817 грн. 37 коп.,-

Суддя КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14-137 від 13.05.2014 р.;

Від відповідача: не зявився;

При секретарі судового засідання Саленко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 211 817 грн. 37 коп., з яких: 80 971 грн. 74 коп. пені, 126 138 грн. 33 коп. інфляційних збитків, 4 707 грн. 31 коп. - 3% річних, нарахованих у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 3230/15-КП-29 купівлі-продажу природного газу. Крім того, просить суд покласти судові витрати на відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, подав суду заперечення від 06.01.2017 на відзив відповідача.

Відповідач в письмовому відзиві №801 від 10.11.2016 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що несвоєчасне погашення заборгованості сталось не з вини відповідача, оскільки єдиним джерелом сплати за спожитий газ є кошти, які сплачують за теплову енергію населення, релігійні організації, бюджетні установи та госпрозрахункові підприємства. Крім того, у додаткових поясненнях №839 від 01.12.2016 просить суд зменшити розмір пені на 90% та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені з відповідача у розмірі 80 971 грн. 74 коп., посилаючись на те, що розмір пені, яку просить позивач стягнути з відповідача, є занадто великим та не співрозмірним із можливими збитками. У додаткових поясненнях №842 від 05.12.2016 наголошує на тому, що станом на 05.12.2016 р. набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а отже у позивача взагалі відсутні будь-які правові підстави для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних збитків.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Від відповідача надійшло клопотання №10 від 10.01.2010 про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що його представник перебуває на лікарняному та не може зявитись в призначений час для участі в розгляді справи.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання, оскільки сторонами подано письмові докази в обґрунтування позиції по справі, а чергове відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу та порушення процесуальних строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

19 грудня 2014 року між ПАТ НАК «Нафтогаз України» і КП «Ромникомунтепло» Роменської міської ради був укладений договір №3230/15-КП-29 купівлі-продажу природного газу (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого позивач зобовязувався передати у власність відповідачу у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України позивачем, за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а відповідач, в свою чергу, зобовязувався прийняти і оплатити природний газ на умовах цього Договору. Газ, що продається за цим Договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ).

Згідно п. 2.1. Договору позивач передає відповідачу в період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 р. газ обсягом до 640 тис.куб.м.

Зі змісту п. 5.2. Договору (в редакції додаткової угоди №11 від 25.11.2015 до Договору) вбачається, що ціна за 1 000 куб. м. газу з 01.12.2015 становить 6 474,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689 грн. 10 коп., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 8 751 грн. 10 коп.

Відповідно до п. 6.1. Договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 6.3. Договору (в редакції додаткової угоди №10 від 02.11.2015 до Договору) визначено, що оплата за газ здійснюється відповідачем на поточний рахунок позивача з урахуванням вимог ст. 191 Закону України «Про теплопостачання» та зараховується як оплата за газ, поставлений позивачем відповідачу в порядку, визначеному нормами чинного законодавства. Сторони погоджуються, що при перерахуванні коштів в призначенні платежу посилання на номер договору є обовязковим. У разі, якщо оплата за газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання відповідача і на нього надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного газу, відповідач зобовязується здійснити будь-які дії в межах чинного законодавства для виконання пункту 6.1. цього Договору.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що на виконання умов Договору передав відповідачу у власність протягом січня-грудня 2015 року, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 256,419 тис. куб.м. на загальну суму 2 174 895 грн. 08 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу /а.с. 34-40/, довідками щодо кінцевого сальдо /а.с.41/ та щодо операцій із відповідачем/а.с. 42-44/, які міститься в матеріалах справи. Відповідач свої зобовязання за Договором виконував з простроченням термінів, встановлених для сплати в договорі, що також не заперечується самим відповідачем, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 80 971 грн. 74 коп. пені у відповідності до п. 7.2. Договору.

Згідно п. 7.2. Договору в разі невиконання відповідачем умов п. 6.1. Договору, відповідач зобовязується сплатити позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту ст. 612 ЦК України вбачається, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу того, що на вимоги позивача розповсюджується дія Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (далі за текстом «Закон») в частині списання нарахованої суми штрафних санкцій з дня набрання чинності вказаним Законом, виходячи з наступного:

Дійсно, частиною 3 ст. 7 Закону передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 3 Закону встановлено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Зі змісту ст. 1 Закону вбачається, що учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази включення відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що пеня нарахована за загальний період з лютого 2015 р. по січень 2016 р. в загальному розмірі 80 971 грн. 74 коп.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що відповідачем не подано доказів своєчасної оплати отриманого від позивача газу по Договору або обґрунтованих заперечень вимогам позивача, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 80 971 грн. 74 коп. є обґрунтованими, правомірними і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що інфляційні збитки та 3% річних нараховані за загальний період з лютого 2015 р. по січень 2016 р.

Оскільки сторонами в Договорі не визначений інший розмір процентів від простроченої суми, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 126 138 грн. 33 коп. інфляційних збитків та 4 707 грн. 31 коп. 3% річних правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки вони нараховані у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Крім того, відповідача просить суд зменшити розмір пені на 90 %, посилаючись на те, що основна сума боргу сплачена відповідачем в повному обсязі, відповідач не є власником коштів, які надходять на рахунки товариства за послуги з централізованого теплопостачання та не розпоряджається ними, скрутний фінансовий стан підприємства, а також вкрай негативні наслідки в роботі підприємства у випадку стягнення суми, заявленої в позові.

В обґрунтування клопотання відповідачем додано до матеріалів справи копії рішень виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, фінансові звіти, фінансовий план підприємства, довідка про наявність дебіторської заборгованості.

Зі змісту п. 3) ч.1 ст. 83 ГПК України вбачається, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 233 ГК України передбачено, що якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд дійшов до висновку про те, що відповідачем не подано належних доказів, які б свідчили про наявність виняткових обставин для зменшення розміру пені на 90%, тому відмовляє в задоволенні клопотання відповідача в повному обсязі.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні клопотання Комунального підприємства «Ромникомунтепло» Роменської міської ради про зменшення розміру пені на 90% відмовити.

2. Позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Ромникомунтепло» Роменської міської ради (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Коржівська, 90, код 33219263) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) 80 971 грн. 74 коп. пені, 126 138 грн. 33 коп. інфляційних збитків, 4 707 грн. 31 коп. - 3% річних, 3 177 грн. 30 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 16.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_2