ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.01.2017 р. Справа№ 914/3574/14

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., розглянувши матеріали скарги: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трентор», м.Львів

про визнання незаконною бездіяльність державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо невинесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, у звязку з відсутністю у боржника визначеного виконавчим документом майна, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі, в межах виконавчого провадження №50463499; зобовязання державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у звязку з відсутністю у боржника визначеного виконавчим документом майна, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувану в натурі, в межах виконавчого провадження №50463499

у справі №914/3574/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трентор», м.Львів

до відповідача: ОСОБА_2 агрофірми «Дністер», с.Верин Миколаївського району Львівської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Комфортбуд», м.Київ

про зобовязання повернути майно

Субєкт оскарження Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області поступила скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Трентор» на бездіяльність Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та зобовязання вчинити дії.

Судом встановлено, що 16.04.2015р. господарським судом Львівської області було винесено рішення по справі №914/3574/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трентор» до ОСОБА_2 агрофірми «Дністер» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Будівельна компанія «Комфортбуд» про зобовязання повернути майно, яким позов задоволено повністю. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.02.2016р. у справі № 914/3574/14 рішення Господарського суду Львівської області від 16.04.2015р. залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

На виконання рішення від 16.04.2015р., судом 29.02.2016р. видано накази, якими від ОСОБА_2 агрофірми Дністер (81635, Львівська область, Миколаївський район, с. Верин; ідент.код 03762064) повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю Трентор (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 43; ідент.код 38326256) автомобіль марки КАМАЗ, модель 65201-012 (2008 року випуску, реєстраційний номер: АА 6313 НС, номер кузова: ХТС 2286), - шляхом передачі його за Актом приймання-передавання (у місці, визначеному Товариством з обмеженою відповідальністю Трентор), а також стягнуто з ОСОБА_2 агрофірми Дністер на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Трентор судовий збір у сумі 4 982,21грн. та стягнуто з ОСОБА_2 агрофірми Дністер на користь стягувача: Державного бюджету України (УДКСУ у Личаківському районі міста Львова, , р/р 2006 у ГУДКУ у Львівській області, МФО 825014) судовий збір в сумі 609,00 грн. за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів скарги, та зазначено скаржником у скарзі, 15.03.2016р. державним виконавцем Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо повернення від ОСОБА_2 агрофірми Дністер до Товариства з обмеженою відповідальністю Трентор автомобіля марки КАМАЗ, модель 65201-012 (2008 року випуску, реєстраційний номер: АА 6313 НС, номер кузова: ХТС 2286), - шляхом передачі його за Актом приймання-передавання (у місці, визначеному Товариством з обмеженою відповідальністю Трентор) ВП №50463499.

25.03.2016р. та 04.04.2016р. державним виконавцем Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 винесено постанови про накладення штрафів на приватну агрофірму Дністер за невиконання без поважних причин вимог державного виконавця та за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем повторний термін рішення суду і вимог державного виконавця.

Як зазначено скаржником у скарзі та вбачається із матеріалів скарги, 02.06.2016р. державним виконавцем Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про розшук майна боржника, якою спірний транспортний засіб оголошено у розшук та після оголошення розшуку транспортного засобу, жодних виконавчих дій державним виконавцем Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області не вчинялося.

16.01.2017р. (вх.№166/17) позивач звернувся до господарського суду Львівської області зі скаргою про визнання незаконною бездіяльність державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо невинесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, у звязку з відсутністю у боржника визначеного виконавчим документом майна, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі, в межах виконавчого провадження №50463499 та зобовязання державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у звязку з відсутністю у боржника визначеного виконавчим документом майна, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувану в натурі, в межах виконавчого провадження №50463499.

Скаржник у поданій скарзі на бездіяльність органу виконавчої служби з посиланням на норми ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній станом на момент вчинення виконавчих дій) стверджує, що строк здійснення виконавчого провадження становить два місяці і вже закінчився, а тому державний виконавець зобовязаний винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі вищезазначеної норми.

Положеннями ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній станом на момент вчинення виконавчих дій) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Відповідно до ст. 1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається із матеріалів поданої скарги, 15.03.2016р. державним виконавцем Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо повернення від ОСОБА_2 агрофірми Дністер до Товариства з обмеженою відповідальністю Трентор автомобіля марки КАМАЗ, модель 65201-012 (2008 року випуску, реєстраційний номер: АА 6313 НС, номер кузова: ХТС 2286), - шляхом передачі його за Актом приймання-передавання (у місці, визначеному Товариством з обмеженою відповідальністю Трентор) ВП №50463499. Проте, із скаргою на бездіяльність органу виконавчої служби, згідно відмітки канцелярії суду на скарзі від 16.01.2017р., позивач (скаржник) звернувся 16.01.2017р. (вх.№166/17), тобто скаржником пропущено строк для оскарження бездіяльності органу виконавчої служби.

Скаржником не подано та в матеріалах справи відсутні докази оскарження дій (бездіяльності) виконавчої служби Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області щодо виконання наказу від 15.03.2016р. у справі №914/3574/14, протягом березня 2016р.січня 2017р., враховуючи строк передбачений ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній станом на момент вчинення виконавчих дій), про який скаржник зазначає у поданій скарзі.

Відповідно до абз. 2 п. 9.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки позивач (скаржник) знав про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні ще у травні 2016р., а звернувся зі скаргою до суду лише у січні 2017р., то Товариством з обмеженою відповідальністю «Трентор» (скаржником) пропущено десятиденний строк, встановлений ч.1 ст.121-2 ГПК України стосовно оскарження дій (бездіяльності) органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішення господарського суду. (Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 24.12.2013р. у справі №34/356).

Згідно п. 9.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

У поданій скарзі не заявлено та до документів, які долучені до неї, не додано клопотання про відновлення пропущеного строку для оскарження.

Зважаючи на те, що заявником подано скаргу з пропуском строку на оскарження дії (бездіяльності) Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області та не подано клопотання про відновлення строку для оскарження дій органу виконавчої влади, скарга підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до п. 9.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, зокрема скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім цього, суд зазначає, що скаржником при поданні скарги вказано місцезнаходження (адресу) субєкта оскарження Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області: 81600, Львівська область, м.Миколаїв, вул.Воз'єднання, 10. Згідно інформації із Витягу з ЄДР від 17.01.2017р. за кодом місцезнаходженням Миколаївського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області є: 81600, Львівська область, м.Миколаїв, вул.Шептицького, 9. З наведеного вбачається, що скаржником у вступній частині наданої скарги не вірно зазначено місцезнаходження органу, дії якого оскаржуються, що не відповідає вимогам щодо змісту та форми скарги передбачених п. 2 ст. 54 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу від 16.01.2017р. (вх.№166/17 від 16.01.2017р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Трентор» залишити без розгляду.

Суддя Іванчук С.В.