ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 р. Справа № 918/1369/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якої діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача ОСОБА_1 міського комунального підприємства

про стягнення в сумі 1 894 275 грн. 05 коп.

В засіданні приймали участь

Від позивача: ОСОБА_2 (дов. № 2303 від 20.10.2016 р.);

Від відповідача: ОСОБА_3 (дов. № 2805 від 17.10.2016 р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якої діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - Позивач) звернулося до господарського суду з позовом до ОСОБА_1 міського комунального підприємства (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 894 275 грн. 05 коп.

Ухвалою господарського суду від 28 грудня 2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/1369/16, справу призначено до розгляду на 16 січня 2017 року.

16 січня 2017 року до канцелярії суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позову та просить суд зменшити розмір нарахованої пені на 50 %.

Крім того, 16 січня 2017 року від представника Позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у відповідності останній просив суд стягнути з Відповідача 1 950 353 грн. 72 коп. з яких: 1 854 890 грн. 39 коп. основного боргу, 71 146 грн. 48 коп. пені, 7 622 грн. 84 коп. 3 % річних та 16 694 грн. 01 коп. інфляційних втрат.

У відповідності до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи те, що заява про збільшення розміру позовних подана в передбачений ГПК України порядок та спосіб і така заява прийнята судом до розгляду, відтак суд її задовольняє.

В судовому засіданні 16 січня 2017 року представник позивача позовні вимоги з урахування заяви про збільшення позовних вимог підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 16 січня 2017 року позовні вимоги заперечив з підстав зазначених у відзиві.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16 січня 2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

ДП "НАЕК «Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська АЕС" з ОСОБА_1 міським комунальним підприємством укладено договір № 3 від 01 жовтня 2002 року про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Згідно умов пункту 1 Договору ВП "Рівненська АЕС" бере на себе зобов'язання постачати ОСОБА_1 міському комунальному підприємству теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Кузнецовське міське комунальне підприємство зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбаченими цим договором.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію здійснюються шляхом перерахування коштів на банківський рахунок ВП "Рівненська АЕС" до 25-го числа місяця наступного за розрахунковим, згідно виставлених рахунків.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Відповідач несвоєчасно оплатив отриману теплову енергію, чим порушив пункт 6.2. Договору. Згідно виставлених та не оплачених рахунків, з урахування заяви про збільшення позовних вимог станом на 13 січня 2017 року розмір заборгованості становить 1 950 353 грн. 72 коп. з яких: 1 854 890 грн. 39 коп. основного боргу, 71 146 грн. 48 коп. пені, 7 622 грн. 84 коп. 3 % річних та 16 694 грн. 01 коп. інфляційних втрат.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, враховуючи, що наявність заборгованості в розмірі 1 854 890 грн. 39 коп. за наданні згідно Договору, послуги постачання теплової енергії в гарячій воді, підтверджується зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання (Постанова Верховного суду України від 12.12.11 в справі №07/238-10).

На підставі частини 2 статті 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 7 622 грн. 84 коп., та 16 694 грн. 01 коп. інфляційних втрат.

Суд, перевіривши подані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних, встановив що останні є арифметично вірними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, відповідно до п. 6.5 Договору за порушення строків виконання грошового зобовязання з Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від вартості послуги, з якої допущено прострочення виконання за кожен день прострочення.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 7.2.2. Договору, за несвоєчасне виконання зобов'язання з проведення розрахунків за отриману теплову енергію передбачено сплату пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Враховуючи, що Відповідач припустився прострочення грошового зобов'язання по оплаті послуг централізованого водопостачання, позивачем нараховано пеню за період з 25 листопада 2016 року по 13 січня 2017 року розмір якої складає 71 146 грн. 48 коп.

Подані позивачем розрахунки пені та період її нарахування перевірено судом та визнано їх обґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно пункту 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

За таких обставин, враховуючи що відповідач є неприбутковою організацією а належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, а також приймаючи до уваги майновий стан відповідача та специфіку його діяльності, суд вважає за можливе скористатись правом, наданим ст. 83 ГПК України та ст. 233 ГК України, зменшивши суму пені, яка підлягає стягненню - до 50 000 грн. 00 коп.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 1 854 890 грн. 39 коп. основного боргу, 50 000 грн. 00 коп. пені, 7 622 грн. 84 коп. 3 % річних та 16 694 грн. 01 коп. інфляційних втрат.

Судові витрати в сумі 28 938 грн. 11 коп. покласти на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 міського комунального підприємства (34400, Рівненська область, м. Вараш, майдан Незалежності 2, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) 1 854 890 (один мільйон вісімсот п'ятдесят чотири тисячі вісімсот дев'яносто) грн. 39 коп. основного боргу, 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. пені, 7 622 (сім тисяч шістсот двадцять два) грн. 84 коп. - 3% річних, 16 694 (шістнадцять тисяч шістсот дев'яносто чотири) грн. 01 коп. інфляційних втрат та 28 938 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот тридцять вісім) грн. 11 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "18" січня 2017 року

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (34400, м. Вараш);

3 - відповідачу рекомендованим (34400, м. Вараш, м-н Незалежності, 2).