ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р.Справа № 922/3151/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід", м. Харків 2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Кременчук 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна», м. Київ 4. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Хмельницький 5. Фізичної особи ОСОБА_4, м. Верхівцеве
про захист права інтелектуальної власності, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 310 000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Лиска П.О., адвокат, свідоцтво НОМЕР_5 від 01.07.2011 р.

1-го відповідача - Зарицька К.Ю., довіреність б/н від 04.10.2016 р.

2-го відповідача - не з'явився

3-го відповідача - не з'явився

4-го відповідача - не з'явився

5-го відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» (відповідача-1), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (відповідача-2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна» (відповідача-3), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (відповідача-4), Фізичної особи ОСОБА_4 (відповідача-5), в якій просить суд:

1. Визнати порушеними належні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_1) права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_6» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_7» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_2), що полягає у незаконному використанні в мережі Інтернет.

2. Визнати порушеними належні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_1) права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_6» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_7» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна» (), що полягає у незаконному використанні в мережі Інтернет.

3. Визнати порушеними належні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_1) права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_6» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_7» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» ().

4. Визнати порушеними належні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_1) права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_6» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_7» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_3), що полягає у незаконному використанні в мережі Інтернет.

5. Визнати порушеними належні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_1) права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_6» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_7» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 громадянином України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3), що полягає у незаконному використанні в мережі Інтернет.

6. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна» () та громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_1) збитки, спричинені незаконним використанням знаків для товарів і послуг (торговельних марок): «ІНФОРМАЦІЯ_6» за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 та «ІНФОРМАЦІЯ_7» за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 у сумі 300000 (триста тисяч) гривень 00 копійок.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_1) штраф в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок за порушення зобов'язань, що передбачені п. 4.2. ліцензійного договору на використання знаків для товарів і послуг від 06.01.2009.

8. Заборонити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_2) здійснювати будь-яке використання знаку для товарів і послуг (торговельної марки) «ІНФОРМАЦІЯ_6» за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 р. та знаку для товарів і послуг (торговельної марки) «ІНФОРМАЦІЯ_7» за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 р., а також схожі позначення.

9. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_2) у семиденний термін з дня набрання рішенням суду законної сили, за власний рахунок, опублікувати інформацію у державному друкованому засобі масової інформації, газеті «Голос України» (місцезнаходження редакції: 03047, м. Київ, вул. Петра Нестерова, 4; ) про порушення права інтелектуальної власності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_1), наступного тексту: «З травня 2016 року, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на сторінках веб-сайту мережі магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_8» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 незаконно використовувалися торговельні марки: «ІНФОРМАЦІЯ_6» та «ІНФОРМАЦІЯ_7», власником яких є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, цинічно порушуючи права інтелектуальної власності та вводячи споживачів в оману».

10. Зобов'язати громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3) у семиденний термін з дня набрання рішенням суду законної сили, за власний рахунок опублікувати інформацію у державному друкованому засобі масової інформації, газеті «Голос України» (місцезнаходження редакції: 03047, м. Київ, вул. Петра Нестерова, 4; ) про порушення права інтелектуальної власності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи: НОМЕР_1), наступного тексту: «З травня 2016 року, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на сторінках веб-сайту мережі магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_8» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 незаконно використовувалися торговельні марки: «ІНФОРМАЦІЯ_6» та «ІНФОРМАЦІЯ_7», власником яких є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, цинічно порушуючи права інтелектуальної власності та вводячи споживачів в оману».

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником знаків для товарів і послуг (торговельних марок) «ІНФОРМАЦІЯ_6» та «ІНФОРМАЦІЯ_7», які позивач використовує у власній комерційній діяльності з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку. Позивач має право використовувати торговельні марки на власний розсуд, надавати дозвіл на використання іншим особам, а також має виключне право забороняти іншим особам використовувати знаки для товарів і послуг без його згоди. Без дозволу на використання знаків для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_6» та «ІНФОРМАЦІЯ_7», внаслідок дій 2-го, 3-го, 4-го та 5-го відповідачів, на веб-сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 розміщувалися зазначені торговельні марки, що свідчить про незаконність використання об'єкту творчої діяльності позивача та завдання позивачеві шкоди. Позовні вимоги до 1-го відповідача позивач обґрунтовує неналежним виконанням 1-м відповідачем договірних зобов'язань за ліцензійним договором на використання знаків для товарів і послуг від 06.01.2009, що є порушенням майнових прав позивача на інтелектуальну власність.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Подав до суду письмові пояснення (вх. № 906 від 12.01.2017), які долучено до матеріалів справи.

Представник 1-го відповідача у судовому засіданні та у заяві (вх. №35086 від 24.10.2016) позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник 2-го відповідача у судове засідання не з'явився. Ухвалою суду від 26.12.2016 було задовольнити клопотання 2-го відповідача про розгляд справи без його участі та участі його представників. У клопотанні (вх. №42167 від 09.12.2016) просив у задоволенні позову відмовити.

Представник 3-го відповідача у судове засідання не з'явився. Подав до суду клопотання (вх. № 29 від 05.01.2016, вх. № 562 від 10.01.2017) про розгляд справи без участі представника 3-го відповідача. У минулому судовому засіданні, у відзиві на позов (вх. №33376 від 10.10.2016) та у клопотанні (вх. №37104 від 07.11.2016) просив визнати 3-го відповідача неналежним відповідачем по справі, обґрунтовуючи дані вимоги тим, що 3-й відповідач є лише реєстратором доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_9» і не надає послуг хостингу відповідного веб-сайту на час розгляду справи, тому виконує виключно технічні функції і не набуває жодних прав на доменне ім'я та веб-сайт, не має жодного відношення до змісту самого веб-сайту. Зокрема, 3-й відповідач не має повноважень визначати зміст і функціонал веб-сайту, не відповідає за розміщення чи видалення інформації із веб-сайту, так само як і за модерацію інформації на веб-сайті, а також не має обов'язку та технічної можливості здійснювати попередню перевірку (модерацію) доменних імен чи веб-сайтів на предмет порушення прав третіх осіб, зокрема прав на знаки для товарів і послуг.

4-й відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Подав до суду пояснення (вх. №2636 від 26.12.2016), які долучено до матеріалів справи.

5-й відповідач про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить витяг відстеження пересилання поштових відправлень (т. 5 а.с. 1-2), в судове засідання свого повноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Представники позивача та 1-го відповідача не заперечують проти клопотання 3-го відповідача про розгляд справи без участі його представників.

Суд задовольняє клопотання 3-го відповідача про розгляд справи без участі представників 3-го відповідача.

Беручи до уваги те, що судом вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення 4-го та 5-го відповідачів про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників 4-го та 5-го відповідачів за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Ухвалою суду від 29.09.2016 задоволено заяву ФОП ОСОБА_1 (позивача) про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 08.11.2016 залучено до участі у справі іншого відповідача - ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_3, АДРЕСА_1), в якості 4-го відповідача.

Ухвалою суду від 08.11.2016 відмовлено у задоволенні клопотань ФОП ОСОБА_2 (2-го відповідача) про повернення позову без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ч. 63 ГПК України та про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Ухвалою суду від 26.12.2016 залучено до участі у справі іншого відповідача - ФО ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3) в якості 5-го відповідача.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, вислухавши під час розгляду справи пояснення представників позивача, 1-го та 3-го відповідачів, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач є власником знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_6» відповідно до Свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 (заявка №m 2006 10220 від 13.07.2006) та знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_7» відповідно до Свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 (заявка №m 2014 05306 від 16.04.2014).

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва становить 10 років від дати подання заявки до Установи і продовжується Установою за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років, за умови сплати збору в порядку, встановленому пунктом 2 статті 18 цього Закону.

Відповідно до п. 59 розділу ІV постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 №12 обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесених до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до названого реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Згідно з ч. ч. 2, 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені Законом.

Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ГК України використанням торговельної марки у сфері господарювання визнається застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов'язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» під використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору.

Згідно з ч. ч. 8-9 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору. Договір про передачу права власності на знак і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами.

Судом встановлено, що 06.01.2009 між позивачем та 1-м відповідачем був укладений ліцензійний договір на використання знаків для товарів і послуг, відповідно до умов якого 1-му відповідачеві було надано невиключну ліцензію на використання торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Додатковою угодою від 14.04.2016 до зазначеного ліцензійного договору 1-му відповідачу було надано невиключну ліцензію на використання торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Окрім використання знаків для товарів і послуг, умови договору передбачали обов'язок 1-го відповідача повідомляти позивача про факти порушення його прав на торговельні марки, які стали йому відомі з будь-яких джерел інформації та вчиняти всі можливі дії та заходи, направлені на укладання субліцензійних договорів з особами, які використовують торговельні марки без відповідного дозволу.

На виконання зазначеного обов'язку, 06.01.2009 між позивачем та 1-м відповідачем був укладений договір про надання послуг (додаткові положення щодо торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_7» були внесені додатковою угодою від 14.04.2016), умови якого передбачали зобов'язання 1-го відповідача надавати послуги пошуку, виявлення, фіксації, вчинення дій по забороні та припиненню незаконного використання торговельних марок у будь-який спосіб, що передбачений та не заборонений чинним законодавством України на всій території України та в мережі Інтернет.

З метою пошуку, виявлення, фіксації незаконного використання торговельних марок позивача у мережі Інтернет, 05.05.2016 директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» (1-го відповідача) Радченко Віктором Володимировичем було прийнято рішення про створення робочої групи з виявлення та усунення незаконного використання торговельних марок у мережі Інтернет, метою діяльності якої було проведення досліджень каталогів, баз даних, архівів, техногенної, програмної документації, бібліотек-програм, науково-технічних довідників, електронних газет, журналів, новин, розсилок, мережних файлів, вільних програм, інформаційних серверів, веб-сайтів, веб-сторінок, веб-порталів, соціальних сітей, та інших інформаційних матеріалів.

Позивач у позові зазначив, що під час дослідження Інтернет простору, робочою групою було виявлено використання, без згоди володільця, торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_6» та торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_7» на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, гіпертекстова інформація, тема, загальне оформлення якого презентує діяльність мережі «ІНФОРМАЦІЯ_8», спеціалізація якої - продаж уживаних товарів, та яка не має жодного відношення до комерційної діяльності позивача, шляхом точного відображення торговельних марок, без завуалювання та будь-якого приховування, що є порушенням прав інтелектуальної власності правоволодільця.

На думку позивача, факт виявлення незаконного використання торговельних марок позивача підтверджується наданими до суду: службовою запискою від учасника робочої групи ОСОБА_7 №01/10-05/16 від 10.05.2016; повідомленням ТОВ «Економ-Схід» від керівника робочої групи Зубкової К.А. про виявлений факт використання торговельних марок «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7» у мережі Інтернет від 10.05.2016; повідомленням ФОП ОСОБА_1 від директора ТОВ «Економ-Схід» Радченко В.В. про зафіксований факт використання торговельних марок у мережі Інтернет від 11.05.2016.

Проаналізувавши дані доводи позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 46 розділу ІІІ Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 №12 як засіб доказування може бути використаний відео -, аудіо запис процесу дослідження будь-якою заінтересованою особою сайта, стосовно якого є відомості використання його з порушенням авторських чи суміжних прав; такий запис, здійснений на електронному чи іншому носії (жорсткому диску комп'ютера, дискеті, диску для лазерних систем зчитування, іншому носії інформації), подається до суду із зазначенням того, коли, ким і за яких умов цей запис здійснено і може бути речовим доказом у справі. Письмовими доказами можуть бути також довідки, отримані від провайдерів і мережевих пошукових служб.

Суд погоджується та особисто впевнився в порядку ст. 39 ГПК України (огляд та дослідження письмових і речових доказів у місці їх знаходження) у доводах позивача щодо використання знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_6» та знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_7» на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Зокрема, у період з 15.05.2016 по 04.06.2016 на зазначеному сайті використовувалася торговельна марка «ІНФОРМАЦІЯ_6» та торговельна марка «ІНФОРМАЦІЯ_7», шляхом застосування гіперпосилання з сайту: ІНФОРМАЦІЯ_9 на сайт за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, який оформлений у відповідності до загального стилю мережі магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_6», на якому відтворювалися зображення знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_6» та знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_7», що демонструвало взаємопов'язаність торговельних марок позивача з торговельною маркою «ІНФОРМАЦІЯ_8». Таке використання підтверджується: протоколами огляду та ознайомлення з інформацією, розміщеною на інформаційних ресурсах (сайтах) в мережі Інтернет від 15.05.2016, 21.05.2016 та від 04.06.2016; відеозаписами процесу дослідження сайту, поданими на одноразово-записуючому пристрої CD-R; screenshot (знімкам екрану комп'ютера).

У період з 09.07.2016 по 24.07.2016 на зазначеному сайті використовувалася торговельна марка «ІНФОРМАЦІЯ_6», шляхом текстового відтворення при описі розділів діяльності магазинів за адресами: АДРЕСА_4; АДРЕСА_5; АДРЕСА_6, зокрема, у описовій частині зазначених розділів вказувалося (мовою оригіналу): «ІНФОРМАЦІЯ_11». Таке використання підтверджується протоколами огляду та ознайомлення з інформацією, розміщеною на інформаційних ресурсах (сайтах) в мережі Інтернет від: 09.07.2016, 11.07.2016, 12.07.2016, 14.07.2016, 15.07.2016, 16.07.2016, 17.07.2016, 18.07.2016, 19.07.2016, 20.07.2016, 21.07.2016, 24.07.2016; відеозаписами процесу дослідження сайту, поданими на одноразово-записуючому пристрої CD-R; screenshot (знімкам екрану комп'ютера).

Крім того, у період з 21.05.2016 по 21.09.2016 на зазначеному сайті у розділі, опис якого надає інформацію про дисконтну систему магазинів мережі «ІНФОРМАЦІЯ_8», використовувалася торговельна марка «ІНФОРМАЦІЯ_6» шляхом відображення на зображенні дисконтної картки та зображення торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_7» при описі дисконтної системи. Таке використання підтверджується протоколами огляду та ознайомлення з інформацією, розміщеною на інформаційних ресурсах (сайтах) в мережі Інтернет від: 21.05.2016, 04.06.2016, 09.07.2016, 11.07.2016, 12.07.2016, 14.07.2016, 15.07.2016, 16.07.2016, 17.07.2016, 18.07.2016, 19.07.2016, 20.07.2016, 21.07.2016, 24.07.2016, 26.07.2016, 27.07.2016, 29.07.2016, 02.08.2016, 04.08.2016, 07.08.2016, 09.08.2016, 10.08.2016, 11.08.2016, 13.08.2016 та від 14.08.2016; відеозаписами процесу дослідження сайту, поданими на одноразово-записуючому пристрої CD-R; screenshot (знімкам екрану комп'ютера); протоколом огляду Інтернет сайту Господарського суду Харківської області від 21.09.2016.

Таким чином, використання знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_6» та знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_7», власником яких є позивач, на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 у період з 15.05.2016 по 21.09.2016 підтверджено належними та допустимими доказами.

При цьому надані позивачем до суду протоколи огляду та ознайомлення з інформацією, розміщеною на інформаційних ресурсах (сайтах) в мережі Інтернет від: 22.07.2016, 24.07.2016, 25.07.2016, 26.07.2016, 27.07.2016, 02.08.2016, 04.08.2016, 09.08.2016, 10.08.2016, 11.08.2016 та від 13.08.2016, якими підтверджується факт розміщення на спеціальних безкоштовних веб-сайтах оголошень про продаж уживаного товару мережі магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_8», використовуючи текстове та зовнішнє відображення торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_6», судом не беруться до уваги, як належний доказ, оскільки зазначений факт не стосується предмету судового спору щодо незаконного використання торговельних марок позивача на сайті за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_9.

Факт розміщення на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 знаків для товарів і послуг позивача без дозволу останнього, відсутність правомірності розміщення на сайті зазначених об'єктів інтелектуальної власності, свідчить про порушення прав інтелектуальної власності.

Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності. Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» будь-яке посягання на права власника свідоцтва, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

У п. 46 розділу ІІІ Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 №12 роз'яснено, що у вирішенні відповідних спорів суд повинен встановити, чи перебуває веб-сайт та розміщена на ньому інформація в розпорядженні особи, якій пред'явлено позовні вимоги, а також чим підтверджується факт порушення нею авторського права та/або суміжних прав. Дані щодо власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень пункту 4 статті 65, статті 38 ГПК України у адміністратора системи реєстрації та обліку доменних імен і адрес українського сегменту мережі Інтернет.

Відповідно до п. 13 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію» від 28.03.2007 №01-8/184 у разі розміщення інформації в мережі Інтернет у вигляді, доступному для публічного ознайомлення, особа, чиї права та законні інтереси порушені її поширенням, може подавати відповідні позовні вимоги до власника веб-сайту, на якому розміщена ця інформація. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до вимог статей 30 та 65 ГПК України від товариства з обмеженою відповідальністю «Хостмайстер», яке на даний час адмініструє систему реєстрації та обліку доменних назв і адресу українського сегмента мережі Інтернет. Після здійснення заходів, пов'язаних з переделегуванням прав адміністрування, ці функції має здійснювати «Український мережевий інформаційний центр».

Згідно з п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)» від 12.06.2014 №01-06/770/2014 у разі якщо автор поширеної в мережі Інтернет інформації невідомий, а також коли інформація є анонімною і доступ до веб-сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено відповідний інформаційний матеріал. Відомості про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси мережі Інтернет.

Власником веб-сайту визнається особа, яка безпосередньо використовує наданий хостинг-провайдером дисковий простір для зберігання файлів (інформації) веб-сайту, формує його зміст і визначає його функціонал. Саме зазначена особа має безпосередню змогу змінювати файли, які зберігаються у відповідному розділі на сервері, несе правову відповідальність за модерацію інформації, розміщення чи видалення інформації на ресурсі веб-сайту.

Зважаючи на відомості, отримані від ТОВ «Хостінг Україна» та зазначені у повідомленнях про виконання ухвали суду (вх. №35336 від 26.10.2016 та вх. №37101 від 07.11.2016); на відомості, отримані від Об'єднаного підприємства «Український мережевий інформаційний центр», зазначені у відповіді на ухвалу суду від 25.10.2016 (вх. №38698 від 14.11.2016); на дані, отримані від Департаменту «Центр компетенції» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» вказані у довідці №49-ДР-ЦУ від 02.12.2016 та згідно відомостей, отриманих від ФОП ОСОБА_3 (хостинг-провайдеру сайту за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9) у листі-відповіді (вх. №2636 від 26.12.2016), наданій інформації від Слобожанського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції Національної поліції України, судом встановлено, що власником сайту за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 з 24.04.2016 є 5-й відповідач.

Враховуючи відсутність у 5-го відповідача ліцензійного, субліцензійного договору, відсутність спростувань з боку 5-го відповідача та доведеність факту незаконного використання знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_6» та знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_7» на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги висунуті до 5-го відповідача є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» на вимогу власника свідоцтва порушення прав повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки.

Відповідно до п. 3 розділу І Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 №12 відповідальність за порушення права інтелектуальної власності у вигляді відшкодування шкоди, завданої суб'єктові відповідного права, може наставати лише за одночасної наявності таких умов: 1) факту протиправної поведінки відповідача (зокрема, недодержання умов авторського, ліцензійного договорів, використання об'єкта права інтелектуальної власності без дозволу правовласника); 2) шкоди, завданої суб'єктові права інтелектуальної власності; 3) причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. Доказування наявності перших трьох умов покладається на позивача. При цьому судом застосовується презумпція вини особи, яка завдала шкоду: така особа вважається винною, поки не буде доведено інше.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з п. 1 Додаткової угоди від 06.01.2009 до ліцензійного договору на використання знаків для товарів і послуг від 06.01.2009, розмір винагороди (роялті) за передання торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_6» в порядку укладання субліцензійного договору складає 50 000,00 грн. за один місяць.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди від 14.04.2016 до ліцензійного договору на використання знаків для товарів і послуг від 06.01.2009, розмір винагороди (роялті) за передання торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_7» в порядку укладання субліцензійного договору складає 50 000,00 грн. за один місяць.

Знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_6» та знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_7» на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 використовувався у період з 15.05.2016 по 21.09.2016, що вказує на завдання збитків позивачу у розмірі 300 000,00 грн. (50 000, 00 грн. + 50 000,00 грн. = 100 000,00 грн. * 3 місяці = 300 000, 00 грн.).

Зважаючи на те, що умисний факт протиправної поведінки, який полягає у використанні об'єктів права інтелектуальної власності у мережі Інтернет 5-м відповідачем доведений, такими діями спричинено позивачу збитки, позовна вимога в частині стягнення з 5-го відповідача збитків в розмірі у розмірі 300 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги до 5-го відповідача щодо зобов'язання зазначеної особи опублікувати інформацію про порушення прав інтелектуальної власності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 6.2. розділу І Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» від 17.10.2012 №12 у разі прийняття господарським судом рішення про опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та змісту судового рішення щодо такого порушення в резолютивній частині рішення з урахуванням змісту задоволених вимог необхідно зазначити: конкретний спосіб повідомлення про встановлений факт порушення права інтелектуальної власності (шляхом опублікування в засобах масової інформації, повідомлення по телебаченню, радіо та ін.); зміст (у разі потреби - й обсяг) повідомлення (публікації); строк (термін) здійснення такого повідомлення (публікації); особу, на яку покладається обов'язок щодо передачі відповідних відомостей до засобів масової інформації та/або опублікування в останніх змісту судового рішення.

Заявлений позивачем зміст публікації: «З травня 2016 року, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на сторінках веб-сайту мережі магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_8» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 незаконно використовувалися торговельні марки: «ІНФОРМАЦІЯ_6» та «ІНФОРМАЦІЯ_7», власником яких є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, цинічно порушуючи права інтелектуальної власності та вводячи споживачів в оману», потребує корегування.

Незважаючи на те, що відповідно до інформації із звіту про надання патентно-інформаційних послуг за договором №4329/І від 24.05.2016, який міститься в матеріалах справи, заявником реєстрації знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_8» є ОСОБА_2, інформацію на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 розміщував та редагував 5-й відповідач, тому опублікування інформації про незаконне використання знаків для товарів і послуг із вказівкою на особу, яка реєструє торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_8» є неправомірним.

За таких обставин, зазначена позовна вимога підлягає задоволенню частково в частині інформування про факт порушення прав інтелектуальної власності, місця незаконного використання знаків для товарів і послуг позивача, а також період порушення прав інтелектуальної власності та наслідки такого порушення.

Розглянувши позовні вимоги до 1-го відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. ст. 525-526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 4.2.10 ліцензійного договору на використання знаків для товарів і послуг від 06.09.2009, укладеного між позивачем та 1-м відповідачем, останній зобов'язався вчиняти всі можливі дії та заходи, направлені на укладення субліцензійних договорів з особами, які використовують без відповідного дозволу позивача торговельні марки.

У п. 9.3. вказаного ліцензійного договору сторони погодили, що 1-й відповідач зобов'язаний вжити всіх заходів захисту прав на торговельні марки, у зв'язку з цим має право звертатися до органів державної влади, в тому числі, але не виключно, до правоохоронних органів з метою захисту прав на торговельні марки, а також подавати будь-які клопотання, заяви, включаючи позовні заяви, скарги, заперечення і звертатись безпосередньо до порушника з метою врегулювання спорів щодо торговельних марок.

При цьому згідно з п. 9.5. ліцензійного договору сторони домовились, що порушення будь-якої умови договору, а також порушення своїх обов'язків 1-м відповідачем відповідно до п. 4.2. договору вважається порушенням майнових прав на інтелектуальну власність, а саме порушення прав позивача на знак для товарів та послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, що також не спростовується поданою заявою про визнання позову (вх. №35086 від 24.10.2016), 1-м відповідачем не було належним чином виконані взяті зобов'язання за ліцензійним договором.

Незаконне використання торговельних марок позивача на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 було виявлено учасниками робочої групи з виявлення та усунення незаконного використання торговельних марок у мережі Інтернет, які були створені за рішенням 1-го відповідача від 05.05.2016.

Судом встановлено, що 1-й відповідач всіх необхідних дій з укладення субліцензійного договору із порушником інтелектуальних прав позивача не здійснив, обмежуючись лише виявленням та фіксацією незаконного використання знаків для товарів і послуг та надсиланням 2-му відповідачу комерційної пропозиції від 14.05.2016.

Крім того, всупереч взятим на себе зобов'язанням за ліцензійним договором, 1-м відповідачем не було вчинено жодних дій, направлених на захист прав інтелектуальної власності позивача, зокрема, не подавалися відповідні заяви, скарги до Державної служби інтелектуальної власності, до Антимонопольного комітету України, так само не подавалися заяви до правоохоронних органів, не було звернень до суду.

Представник 1-го відповідача у судовому засіданні та у заяві про визнання позову (вх. №35086 від 24.10.2016) зазначив, що хоча факт незаконного використання торговельних марок позивача у мережі Інтернет був виявлений внаслідок власної не компетенції, 1-м відповідачем не було вчинено дій, направлених на усунення такого використання, у зв'язку з чим пред'явлені позовні вимоги до 1-го відповідача щодо визнання порушеними належні позивачу права інтелектуальної власності підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 12.2.2.1 ліцензійного договору від 06.01.2009 1-й відповідач несе відповідальність перед позивачем у формі штрафу в розмірі 10 000,00 грн. у випадку порушення 1-м відповідачем будь-якого зі своїх обов'язків, що передбачені в п. 4.2. договору.

Через порушення 1-м відповідачем обов'язків, передбачених п. 4.2. ліцензійного договору, позивач нарахував та пред'явив до стягнення з 1-го відповідача штраф у розмірі 10 000,00 грн.

З огляду на викладене і на те, що позовні вимоги визнано 1-м відповідачем в повному обсязі, суд вважає позовні вимоги позивача до 1-го відповідача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши позовні вимоги до 2-го відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Так, до предмету позову, серед інших, входять позовні вимоги про визнання порушеними належних позивачеві прав інтелектуальної власності на торговельну марку "ІНФОРМАЦІЯ_6" та торговельну марку "ІНФОРМАЦІЯ_7", що полягає у їх незаконному використанні в мережі Інтернет у період з 15.05.2016 по 21.09.2016.

Відповідно до відомостей зі звіту про надання патентно-інформаційних послуг за договором №4323/І від 24.05.2016 2-й відповідач є заявником реєстрації знаку для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_8», який використовується на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, як у доменному імені, так і у графічному, тестовому наповненні веб-сайту.

Згідно з даними, отриманими від ТОВ «Хостінг Україна» у повідомленнях про виконання ухвали суду (вх. №35336 від 26.10.2016 та вх. №37101 від 07.11.2016), 2-й відповідач з 27.09.2016 є реєстрантом доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_9».

Реєстрантом доменного імені визнається особа, яка є власником доменного імені, зареєстрованого за її дорученням реєстратором.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» доменом визнається частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» доменним ім'ям визнається те ім'я, що використовується для адресації комп'ютерів і ресурсів в Інтернеті.

Таким чином, 2-й відповідач став власником доменного імені, зареєстрованого за його дорученням реєстратором, з 27.09.2016, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази як незаконного використання 2-м відповідачем в мережі Інтернет торгівельних марок "ІНФОРМАЦІЯ_6" та "ІНФОРМАЦІЯ_7" у спірний період (з 15.05.2016 по 21.09.2016), так відсутні і докази незаконного використання 2-м відповідачем вказаних торгівельних марок з моменту набуття ним права власності на домене ім'я «ІНФОРМАЦІЯ_9», тобто з 27.09.2016. В матеріалах справи також відсутні докази використання 2-м відповідачем в мережі Інтернет належних позивачеві торгівельних марок "ІНФОРМАЦІЯ_6" та "ІНФОРМАЦІЯ_7" на момент винесення рішення у даній справі.

З огляду на викладене, суд вважає недоведеним факт незаконного використання 2-м відповідачем належних позивачеві на праві власності торгівельних марок "ІНФОРМАЦІЯ_6" та "ІНФОРМАЦІЯ_7" у мережі Інтернет.

За таких обставин заявлені позивачем вимоги до 2-го відповідача про заборону 2-му відповідачу здійснювати будь-яке використання знаку для товарів і послуг (торговельної марки) "ІНФОРМАЦІЯ_6" за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 р. та знаку для товарів і послуг (торговельної марки) "ІНФОРМАЦІЯ_7" за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 р., а також схожі позначення, фактично є передчасними, вимогами на майбутнє.

З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги про заборону 2-му відповідачу здійснювати будь-яке використання знаку для товарів і послуг (торговельної марки) "ІНФОРМАЦІЯ_6" за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 та знаку для товарів і послуг (торговельної марки) "ІНФОРМАЦІЯ_7" за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016, а також схожі позначення.

Розглянувши позовні вимоги до 3-го відповідача, суд вважає за необхідне зазначити таке.

3-й відповідач є реєстратором доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_9", тобто особою, яка виконує технічні функції з реєстрації доменного імені за дорученням клієнта (реєстранта доменного імені) та особою, яка раніше (до зміни власником хостинг-провайдера) надавала послуги хостингу веб-сайту за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Таким чином, 3-й відповідач не здійснював та не здійснює оброблення даних, розміщення інформації на веб-узлах і пов'язаної з ними діяльність стосовно веб-сайту за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, не мало та не має можливості формувати його зміст, розміщувати чи видаляти інформацію з веб-сайту, що виключає відповідальність за порушення прав інтелектуальної власності позивача за предметом розглянутого спору.

Разом з тим, суд критично ставиться до доводів 3-го відповідача щодо ненадання на вимогу суду відомостей про дату зміни власником веб-сайту хостинг-провайдеру, ідентифікаційних даних клієнтів, посилаючись на те, що товариство не вимагає будь-яких документів у споживачів при реєстрації, оскільки не має такого обов'язку, обмежуючись повідомленням користувача про прізвище, ім'я, по батькові, та контактні данні клієнта: електронної пошти та номеру телефону. При цьому внаслідок того, що товариство не здійснює відслідковування та перевірку актуальності, достовірності, повноти та точності наданої користувачем інформації, останній не позбавлений можливості вказати неповні або хибні дані.

Така політика надання послуг 3-м позивачем суперечить правовій природі правочину, оскільки будь-який договір може бути укладений між фізичною особою, юридичною особою, фізичною особою-підприємцем, однак, не може укладатися лише з анонімним, вигаданим ім'ям, не потребуючи документів, що посвідчують особу.

Таким чином, проведення діяльності 3-м відповідачем, не вимагаючи документів у користувачів, безпосередньо ускладнило встановлення істини по справі та негативно вплинуло на реалізацію позивачем власного права на судовий захист, що в кінцевому випадку могло вплинути на якість правосуддя та порушити право позивача на справедливий суд.

Підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до 3-го відповідача необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги до 4-го відповідача, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 4-й відповідач виконує лише послуги хостинг-провайдеру веб-сайту за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, тобто за дорученням клієнта виконує технічні функції зі зберігання файлів (інформації) веб-сайту на своєму веб-сервері з постійним підключенням до мережі Інтернет шляхом надання необхідного дискового простору.

Таким чином, 4-й відповідач лише надає власнику веб-сайту дисковий простір для зберігання файлів (інформації) веб-сайту, не втручаючись у використання власником (адміністратором) веб-сайту цієї послуги, що виключає відповідальність за незаконне використання знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_6" та знаку для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_7" на сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до 4-го відповідача необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині позовних вимог до 1-го та 5-го відповідачів. В частині позовних вимог до 2-го, 3-го та 4-го відповідачів у позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони (позивача, 1-го та 5-го відповідачів) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Європейського суду з прав людини «Паеффген проти Німеччини», ст. ст. 1, 5, 16, 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст. 1 Закону України «Про телекомунікації», ст. 157 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 22, 426, 628, 629, 525-526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-3, 12, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Визнати порушеними належні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1) права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_6» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_7» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» (місцезнаходження: 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Слов'янська, 3, ).

Визнати порушеними належні Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1) права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_6» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) «ІНФОРМАЦІЯ_7» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 громадянином України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_4), що полягає у незаконному використанні в мережі Інтернет.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_4) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1) збитки, спричинені незаконним використанням знаків для товарів і послуг (торговельних марок): «ІНФОРМАЦІЯ_6» за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_6 від 11.06.2007 та «ІНФОРМАЦІЯ_7» за свідоцтвом на знак для товарів і послуг НОМЕР_7 від 11.04.2016 у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» (місцезнаходження: 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Слов'янська, 3, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1) штраф у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок за порушення зобов'язань, що передбачені п. 4.2. Ліцензійного договору на використання знаків для товарів і послуг від 06.01.2009.

Зобов'язати громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_4) у семиденний термін з дня набрання рішенням суду законної сили, за власний рахунок опублікувати інформацію у державному друкованому засобі масової інформації, газеті «Голос України» (місцезнаходження редакції: 03047, м. Київ, вул. Петра Нестерова, 4; ) про порушення права інтелектуальної власності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1), наступного тексту: «З травня 2016 року по вересень 2016 року на сторінках веб-сайту мережі магазинів «ІНФОРМАЦІЯ_8» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 незаконно використовувалися торговельні марки: «ІНФОРМАЦІЯ_6» та «ІНФОРМАЦІЯ_7», власником яких є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, цинічно порушуючи права інтелектуальної власності та вводячи споживачів в оману».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Економ-Схід» (місцезнаходження: 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Слов'янська, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 2 756,00 грн.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 7 256,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 16.01.2017 р.

Суддя О.В. Макаренко