УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.01.2017Справа № 910/731/17

Суддя Ярмак О.М., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сяйво Плюс ЛТД"

про стягнення кредитної заборгованості 102 252 143,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної М.А. звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сяйво Плюс ЛТД" про стягнення 102 252 143,11 грн. заборгованості.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд не приймає її до розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 грн.

Позивач звернувся до суду з вимогою майнового характеру про стягнення з відповідача 102 525 143,11 грн., тому повинен був сплатити судовий збір в розмірі 240 000,00 грн (150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Проте, всупереч указаним нормам законодавства позивачем не подано до суду жодних доказів на підтвердження сплати судового збору за звернення до суду із зазначеним позовом, а натомість подано заяву про відстрочення терміну сплати судового збору.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Будь-яких доказів на підтвердження тяжкого фінансового стану та неможливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі позивачем суду не надано (зокрема, банківських виписок про залишок грошових коштів на рахунку позивача тощо).

Суд зазначає, що загальновідомий факт про перебування банка у процедурі ліквідації не звільняє його від обов'язку доведення відсутності у нього коштів (майна) для оплати судового збору.

Крім того, положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, позивач матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду №910/12806/15 від 02.12.2015, №911/1372/15 від 25.12.2015.

Однак, позивачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження можливості позивача у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, у зв'язку з чим у його задоволенні суд відмовляє.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За вказаних обставин несплати судового збору позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський акціонерний банк" в задоволенні клопотання про відстрочення терміну сплати судового збору.

2. Позовну заяву та додані до неї документи повернути Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський акціонерний банк" без розгляду.

Суддя О.М. Ярмак