ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" січня 2017 р.Справа № 922/4362/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Самсоновій М.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «ХАРКІВФОРМВИДАВ», 61003,

Харківська область, м. Харків, пров. Слюсарний, 1, ідентифікаційний код 02426140;

до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, 61007, Харківська область, м. Харків, пров. Миру, 3, каб. 4-12, ідентифікаційний код 25695078;

про визнання зобовязання припиненим та зняття заборони відчуження,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №1 від 31.10.2016);

відповідача не зявився.

В розпочатому 10.01.2017 судовому засіданні представнику позивача роз'яснено права і обов'язки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство «ХАРКІВФОРМВИДАВ» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, в якому просить визнати зобовязання за кредитним договором №59 від 22.12.1995 та договором застави б/н від 22.12.1995, укладених між ПАТ «ХАРКІВФОРМВИДАВ та Інвестиційно-комерційним банком припиненими; зняти заборону відчуження нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Харків, пров. Слюсарний, 1, а саме: літ. А-2, літ. Б-2, літ. Е-1, літ. З-1, №2, які є власністю ПАТ «ХАРКІВФОРМВИДАВ», накладену Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою 26.12.1995, реєстраційний номер обтяження 5614556.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 грудня 1995 року між акціонерним товариством «ХАРКІВФОРМВИДАВ» та інвестиційно-комерційним акціонерним банком «Ера» було укладено кредитний договір №59 від 22.12.1995. Для забезпечення виконання зобовязання за вказаним договором між акціонерним товариством «ХАРКІВФОРМВИДАВ» та інвестиційно-комерційним акціонерним банком «Ера» було укладено договір застави б/н від 22.12.1995, предметом за яким були будівлі літ. А-2, Б-2, Е.-1, З-1, №2, що розташовані за адресою: м. Харків, пров. Слюсарний, 1. 26.12.1995 державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 була накладена заборона відчуження вищевказаних нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Харків, пров. Слюсарний, 1. З метою зняття заборони відчуження на вказані нежитлові приміщення ПАТ «ХАРКІВФОРМВИДАВ» звернулося до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, проте отримало відповідь про неможливість зняти заборону на відчуження вищевказаних нежитлових будівель у звязку із неможливістю перевірити факт виконання зобовязання за договором застави та одержати повідомлення кредитора про виконання та припинення договору застави. Інвестиційно-комерційний акціонерний банк «Ера», що був зареєстрований Національним банком України 21.01.1993, виключений з Державного реєстру банків відповідно до рішення Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання банків від 19.11.2001 №339. Позивач не має заборгованості перед банківськими установами, в тому числі і перед зазначеним банком, а так як останній ліквідований, зобовязання припинено. Здійснюючи правове обґрунтування посилається на ст.41 Конституції України, ст.16, 321, 391, 609 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 19.12.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10.01.2017 о 11:20 год.

Відповідач явку свого повноваженого представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву не надав, подав через канцелярію суду заяву (вх.№5 від 03.01.2017) про розгляд справи за відсутності представника Сьомої Харківської державної нотаріальної контори у звязку із завантаженістю роботи державних нотаріусів. Крім того, зазначив з посиланням на ухвалу Колегії суддів Судової палати по цивільним справам Верховного суду України від 05.12.2007 у справі №6-16344св07, що нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між сторонами справи, а, отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин, тому нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, повязаних із нотаріальною дією, а може виступати лише як третя особа.

Позивач на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі від 19.12.2016 надав суду завірену копію оборотно-сальдової відомості по рахунку 10 ПАТ «ХАРКІВФОРМВИДАВ» за 29 грудня 2016 року; завірену копію технічного паспорту на громадський будинок нежитлову будівлю літ. «А-2», №1 по провулку Слюсарний у м. Харків; завірену копію технічного паспорту на громадський будинок адміністративний будинок літ. «б-2», №1 по провулку Слюсарний у м. Харків та завірену копію технічного паспорту на громадський будинок склад літ. «З-1», №1 по провулку Слюсарний у м. Харків, для долучення до матеріалів справи, які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

На запитання суду щодо наявності доказів повернення кредиту за кредитним договором №59 від 22.12.1995 (квитанції, платіжні доручення, акти та ін.), які не були надані позивачем на виконання ухвали, представник позивача зазначив, що у матеріалах справи міститься бухгалтерська довідка ПАТ «ХАРКІВФОРМВИДАВ» №21 від 01.12.2016, відповідно до якої станом на 01.12.2016 будь-якої заборгованості перед банківськими установами України (в тому числі перед інвестиційно-комерційним банком «Ера», МФО 351793) у бухгалтерському обліку АТ «ХАРКІВФОРМВИДАВ» не обліковується. Крім того, вказав, що так як кредитний договір був укладений ще 22 грудня 1995 року, а відповідно до листів Національного банку України від 19.10.2015 та 16.11.2015 інвестиційно-комерційний банк «Ера» був зареєстрований Національним банком України 21.01.1993 та виключений з Державного реєстру банків відповідно до рішення Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання банків від 19.11.2001 №339, будь-які документи щодо погашення заборгованості ПАТ «ХАРКІВФОРМВИДАВ» за кредитним договором відсутні. Крім того, зауважив, що у інвестиційно-комерційного банку «Ера» не було ідентифікаційного коду, та у звязку із ліквідацією вказаного банку у нього немає правонаступників.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд виходить з наступного.

Із наданих суду листів Національного банку України від 19.10.2015 №20-06007/77424та від 16.11.2015 №24-00010/88016 вбачається, що інвестиційно-комерційний акціонерний банк «Ера» зареєстрований Національним банком України 21.01.1993 та виключений з Державного реєстру банків, відповідно до рішення Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання банків від 19.11.2001 №339.

Згідно із ч.1 ст.2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України (далі - Національний банк) є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

У ч.1 ст.6 вказаного Закону закріплено, що відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України.

Стаття 7 вказаного Закону містить перелік функцій, які виконує Національний банк України, зокрема, він здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі (п.8); здійснює погодження статутів банків і змін до них, ліцензування банківської діяльності та операцій у передбачених законом випадках, веде Державний реєстр банків, Реєстр аудиторських фірм, які мають право на проведення аудиторських перевірок банків (п.9) та ін.

Статтею 61 Закону передбачено, що Національний банк здійснює державне регулювання діяльності банків у формах, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність", як безпосередньо, так і через створений ним орган банківського нагляду.

Відповідно до положення ст.61 Закону України «Про банки та банківську діяльність» державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України у різних формах, зокрема, у формі адміністративного регулювання, а саме 1) реєстрація банків і ліцензування їх діяльності.

Частиною 1 ст. 77 вказаного Закону передбачено, що банк може бути ліквідований:

1) за рішенням власників банку;

2) у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У ч.6, 7 цієї статті закріплено, що процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

Враховуючи вищезазначене, з огляду на те, що інвестиційно-комерційний акціонерний банк «Ера» було виключено Національним банком України з Державного реєстру банків, відповідно до положень ст. 77 Закону України «Про банки та банківську діяльність» він вважається ліквідованим, проте у звязку із тим, що у позивача відсутні будь-які відомості про інвестиційно-комерційний акціонерний банк «Ера», а саме: документи щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 22.12.1995, передачу кредитних портфелів банком іншим установам, наявності ідентифікаційного коду банку, суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 27 ГПК України, за власною ініціативою залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний банк України, оскільки останній є центральним банком України, який здійснює державне регулювання діяльності банків, та який наділений повноваженнями щодо ведення Державного реєстру банків та внесення до нього відповідних записів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, враховуючи залучення третьої особи, для надання їй можливості ознайомитися з матеріалами справи та подати письмові пояснення щодо суті позовних вимог, для забезпечення принципу змагальності щодо реалізації прав сторін на повне та обєктивне встановлення всіх обставин справи, суд вважає за необхідне на підставі ст. 77 ГПК України відкласти розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 69 даного Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22, 27, 77, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний банк України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9, ).

2. Розгляд справи №922/4362/16 відкласти на "07" лютого 2017 о 12:30 год.

3. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й підїзд, 2-й поверх, кабінет № 224.

4. Зобовязати сторони за три дні до судового засідання надати суду:

ПОЗИВАЧА:

- направити копію позовної заяви з доданими до неї документами третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний банк України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9, ) та надати суду докази направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами третій особі;

ТРЕТЮ ОСОБУ:

- письмові пояснення з документальним обґрунтуванням щодо суті позовних вимог;

- інформацію щодо ліквідації інвестиційно-комерційного акціонерного банку "Ера" із вказівкою точної дати внесення запису та відповідного номеру про ліквідацію банку до Державного реєстру банків;

- відомості про передачу кредитного портфелю інвестиційно-комерційного акціонерного банку "Ера" за кредитним договором №59 від 22.12.1995 та відповідно можливих правонаступників банку, а також про припинення зобов'язання за вказаним договором;

- належним чином завірену копію рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора.

5. Звернути увагу сторін, що незявлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

6. Попередити сторони про передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України відповідальність за невиконання вимог ухвали суду, а позивача про правові наслідки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Суддя ОСОБА_3