УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.01.2017Справа № 910/383/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Л.Г."

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

про скарга на бездіяльність ліквідатора в процесі банкрутства

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Л.Г." в якості позивача звернулось до Господарського суду міста Києва до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, визначивши останнього у якості відповідача, зі скаргою на бездіяльність ліквідатора в процесі банкрутства № б/н від 29.12.2016 (вх. 383/17 від 04.01.2017)

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що зазначена скарга (вх. 383/17 від 04.01.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з огляду на таке.

Судом досліджено, що скарга на бездіяльність ліквідатора в процесі банкрутства подана позивачем на підставі ст. 1, п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Також судом досліджено, що згідно прохальної частини вищенаведеної скарги позивачем заявлено наступні вимоги:

1. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича акцептувати та включити вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «С.Л.Г.» на суму 57 971,64 грн. (п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот сімдесят одна грн. 64 коп.) до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк», які відповідно віднести до вимог кредиторів 7 (сьомої) черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк», та подати на затвердження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк», пов'язані із акцептуванням та включенням до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «С.Л.Г.» на суму 57 971,64 грн. (п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот сімдесят одна грн. 64 коп.) (далі - вимога 1).

2. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб () внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк», пов'язані з акцептуванням та включенням до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «С.Л.Г.» на суму 57 971,64 грн. (п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот сімдесят одна грн. 64 коп.), яку віднесено до вимог кредиторів 7 (сьомої) черги (далі - вимога 2).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що фактично позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (вимога 1) та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вимога 2), а отже, з позовною заявою, форма і зміст якої повинні відповідати вимогам ст. 54 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зважаючи на наведені приписи ст. 54 Господарського процесуального кодексу України та наведений зміст вимог позивача, судом встановлено, що фактично позивачем заявлено вимоги до двох відповідачів, тоді як фактично у позовній заяві визначено лише одного відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

Наведене свідчить про недодержання вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України та, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як визначено в абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб"єкта господарювання.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

До позовної заяви не додано опису вкладення в поштовий конверт, який би свідчив про направлення відповідачу - Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирову Владиславу Володимировичу копії позовної заяви з додатками, натомість позивач надав тільки фіскальний чек пошти № 8469 від 30.12.2016, з якого вбачається лише надання поштових послуг позивачу з направлення відповідачу певного листа невідомого змісту, при цьому за відсутності опису вкладення не можливо встановити, які саме документи були надіслані відповідачу.

Крім того, позивачем зазначено дві адреси відповідача: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б (юридична адреса) та 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38 (поштова адреса), тоді як направлення листа відповідачу згідно фіскального чека № 8469 від 30.12.2016 здійснено лише за поштовою адресою відповідача, до того ж належність цієї адреси саме відповідачу позивачем не підтверджена жодними належними доказами.

Належні докази направлення позовної заяви і доданих до неї документів за юридичною адресою відповідача (місцезнаходженням): 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б - до позовної заяви не додані.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником позову не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, враховуючи, що приписи ст. 63 ГПК України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого осподарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега