РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017Справа №910/22712/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк»

до Громадської організації «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства»

про стягнення 121 354,84 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Колянчук А.І. - по дов. № 2737/1 від 29.12.2016

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» про стягнення з Громадської організації «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства» 121 354,84 грн. боргу по орендній платі, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору оренди майна № б/н від 31.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 порушено провадження у справі № 910/22712/16 та призначено її до розгляду на 10.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/22712/16 від 10.01.2017, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 13.12.2016, розгляд справи був відкладений на 17.01.2017.

Позивач в судовому засіданні 17.01.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 17.01.2017 не з'явився, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02068, м. Київ, просп. П.Григоренка, 3Б, кв. 132, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 17.01.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» (орендодавець, позивач) та Громадською організацією «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства» (орендар, відповідач) було укладено договір оренди майна № б/н (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування на умовах оренди майно, що знаходиться за адресою: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 14, згідно додатку № 1 (далі - об'єкт).

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до п. 3.1.1 договору орендодавець зобов'язаний передати орендарю в користування об'єкт оренди за актом приймання-передачі, який становить невід'ємну частину цього договору.

Згідно акту прийому-передачі від 31.12.2015 орендодавець передав, а орендар прийняв майно (перелік наведений у цьому акті).

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 4.2 договору строк оренди встановлено до 01.04.2016.

Відповідно до п. 4.3 договору якщо жодна із сорін за 7 калеждндарних днів до закінчення терміну 9строку) дії цього договору письмово не заявить про намір його припинення або зміни, цей договір щоразу автоматично продовжується на той самий термін (строк) та на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Сторонами доказів в підтвердження виявлення небажання продовжувати договірні відносини не подано.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг оренди, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 121 354,84 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 11 000,00 грн. за кожен місяць фактичного строку користування об'єктом оренди.

Згідно з п. 5.4 договору орендна плата сплачується в безготівковому порядку шляхом перерахування суми, зазначеної у п. 5.1 цього договору на рахунок орендодавця щомісячно до 10-го числа звітного місяця.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3.3.2 договору орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату на умовах, визначених у розділі 5 цього договору.

Проте, матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо сплати в повному обсязі вартості наданих послуг оренди майна за період з 31.12.2015 по 30.11.2016, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 121 354,84 грн.

Згідно п. 5. ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 121 354,84 грн. боргу по орендній платі обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 80, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації «Агенція розвитку кредитно-споживчого партнерства» (02068, м. Київ, просп. П.Григоренка, 3Б, кв. 132, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (08130, Київська область, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, 2-В, ) 121 356 (сто двадцять одна тисяча триста п'ятдесят чотири) грн. 84 коп. основного боргу, 1 820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 19.01.2017.

Суддя В.В.Сівакова