ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. Справа № 917/1703/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Білецька А.М., суддя Медуниця О.Є.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 дов. № 54 від 28.12.2016р.,

відповідача ОСОБА_2 дов. б/н від 12.05.2016р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" (вх. № 3308П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 10.11.2016 р. у справі № 917/1703/16,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукоренергомонтаж", с. Софіївська Борщагівка, Київська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", м. Гадяч, Полтавська область,

про стягнення суми основного боргу, пені, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.11.2016 р. (суддя Сірош Д.М.) позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" на користь ТОВ "Цукоренергомонтаж" 285 450,69 грн. основного боргу, 5 965,23 грн. пені, 4 371,24 грн. судового збору.

Відповідач подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх апеляційних вимог відповідач зазначає, що строк виконання зобовязання ним з оплати виконаних позивачем робіт не настав, на думку апелянта, копії актів приймання-здавання послуг, які були прийняті судом як належні та допустимі докази виконання робіт та існування заборгованості, не є підставою для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач у наданому відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства. Позивач зазначив, що підрядник виконав свої договірні зобов'язання, а замовник прийняв вищезазначені роботи, що підтверджується відповідними підписаними сторонами та скріпленими їх печатками актами приймання виконаних будівельних робіт, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача та у відзиві на неї доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30.09.2015р. ТОВ Цукоренергомонтаж (підрядник позивач у справі) та ТОВ Овруцький молочноконсервний комбінат (замовник відповідач у справі) уклали договір підряду за № 16 на виконання послуг, п. 1.1 якого визначено, що позивач зобовязується на свій ризик виконати послуги за завданням відповідача з використанням власних матеріалів та устаткування, а відповідач зобовязується прийняти і оплатити виконані послуги: технічний огляд нового котла, демонтаж автоматики котла ДЕ 16/14 на ТОВ Лозівський МКК, транспортування до місця монтажу (м. Овруч, вул. Б. Хмельницького, 92), з подальшим встановленням всього обладнання та обов'язкових комунікацій, виконати пусконалагоджувальні роботи, представлення здаточної технічної документації згідно кошторису-специфікації, який є невід'ємною частиною цього договору, а замовник - прийняти і оплатити виконані роботи (п. 1.2 договору підряду).

Склад та обсяги послуг визначені договірною ціною, яка складається з окремих видів послуг, що доручаються для виконання підряднику, і є невід'ємною частиною цього договору. Додаткові обсяги послуг за домовленістю сторін оформляються додатковою угодою, і є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.4 договору підряду).

Пунктами 2.5, 2.6 договору підряду передбачено, що протягом строку дії договору замовник гарантує забезпечення виконання умов договору і оплату їх вартості. Підрядник гарантує вчасне та якісне виконання послуг згідно п. 1.1 договору, а також безаварійну роботу обладнання після завершення всіх робіт на протязі дванадцяти місяців за умови дотримання замовником відповідних правил, директивних матеріалів та умов експлуатації згідно норм, що діють в Україні.

Відповідно до п. 3.1 договору підряду вартість послуг, що виконуються підрядником за цим договором складає: 263 394,85 грн., крім того, ПДВ 20% 52 678,97 грн. Всього з врахуванням ПДВ 316 073,82 грн. і сплачується замовником підряднику частинами, а саме: оплата за виконання послуг, зазначених в цьому договорі здійснюється поетапно: до початку виконання послуг замовник сплачує аванс в розмірі 50% вартості робіт, що складає 158 036,91 грн. шляхом перерахування грошових коштів на р/р підрядника, після отримання яких за умови здійснення усіх необхідних підготовчих робіт замовником підрядник не пізніше десяти робочих днів зобов'язаний приступити до виконання послуг по договору далі і по факту виконання підрядником послуг, у термін не пізніше 10 календарних днів з моменту завершення кожного з етапів послуг за умови надання підрядником акту приймання-передачі послуг у строки згідно цього договору та відсутності претензій з боку замовника.

Згідно з п. 4.1 договору підряду підрядник зобов'язаний виконати послуги, зазначені в п. 1.1 договору у строк не пізніше 70 робочих днів з дати сплати авансу, при цьому підрядник зобов'язаний не пізніше десяти календарних днів з моменту підписання договору приступити до виконання послуг згідно даного договору при умові закінчення замовником всіх підготовчих робіт. Здавання-приймання послуг за цим договором здійснюється сторонами за відповідним актом здавання-приймання виконаних послуг, який готується підрядником та подається на підпис замовнику не пізніше 5 (п'яти) днів з моменту їх завершення (п. 4.3 договору підряду).

У відповідності до п. 4.4, п. 4.5, п. 4.6 договору підряду замовник здійснює приймання послуг на протязі одного робочого дня з моменту подачі підрядником відповідного акту та підписує наданий підрядником акт здавання-приймання виконаних послуг, або відмовляється від його підписання з обов'язковим наданням підряднику вмотивованої відмови. Послуги вважаються виконаними з моменту підписання замовником акту здавання-приймання виконаних послуг. У разі наявності у замовника зауважень до виконаних послуг, сторони складають дефектний акт з переліком необхідних доробок (недоробок), дефектів та строків їх виконання. Зазначені доробки (недоробки), дефекти підрядник зобов'язаний виконати або усунути за власний рахунок у термін 14 (чотирнадцяти) робочих днів.

Відповідно до п. 9.1. договору підряду договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов'язань, передбачених цим договором.

Як свідчать матеріали справи, 07.10.2015 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 16 від 30.09.2015, відповідно до умов якої, договірна сума робіт за даною додатковою угодою становить 158 942,40 грн., у тому числі ПДВ 26 490,40 грн. Термін закінчення робіт протягом сімдесяти робочих днів при умові отримання 100% передоплати в розмірі 159 000,00 грн. Роботи виконуються згідно складених підрядником і узгодженої замовником договірної ціни, локального кошторису та протоколу технічної наради №1 від 30.09.2015р.

17.12.2015р. сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору № 16 від 30.09.2015р., відповідно до умов якої договірна сума робіт за даною додатковою угодою становить 121 507,20 грн., у тому числі ПДВ 20 251,20 грн. Термін закінчення робіт протягом сімдесяти робочих днів при умові отримання 100% передоплати в розмірі 121 507,20 грн. Роботи виконуються згідно складених підрядником і узгодженої замовником договірної ціни, локального кошторису.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконував, передбачені договором підряду роботи поетапно, що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за грудень 2015 року до договору підряду від 10.12.2015р. на суму 194 566,80 грн. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт форми № КБ-3 до договору підряду за грудень 2015 року від 10.12.2015р. на суму 194 566,80 грн.

Позивачем виконані також роботи відповідно до додаткової угоди № 1 від 30.09.2015р. до договору підряду, що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в до договору підряду за грудень 2015 року від 10.12.2015р. на суму 158 942,40 грн. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 до договору підряду за грудень 2015 року від 10.12.2015р. на суму 158 942,40 грн. та додаткової угоди № 2 від 17.12.2015р. до договору підряду, що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в до договору підряду за серпень 2016 року від 08.08.2016р. на суму 89 978,40 грн. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3 до договору підряду за серпень 2016 року від 08.08.2016р. на суму 89 978,40 грн.

Таким чином, позивачем виконані роботи по договору підряду та додаткових угодах до нього на загальну суму 443 487,60 грн.

Відповідач, в свою чергу, частково здійснив розрахунки з позивачем за виконані ним будівельні роботи в сумі 158 036,91 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно зазначив, що станом на момент подання позовної заяви та розгляду справи заборгованість замовника по договору підряду становить 285 450,69 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 285 450,69 грн. основного боргу, суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги є правомірними та обґрунтованими.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів повністю погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду; якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 318 ГК України та ст. 875 ЦК України визначено, що за договором на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти та оплатити їх.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України та п. 91 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08 2005 № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

У відповідності до п. 96 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду.

Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання (п. 98 постанови Kабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 "Про затвердження загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві").

Пунктом 99 Постанови Kабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" передбачено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

Матеріали справи свідчать, що в порушення договірних зобов'язань заборгованість в сумі 285 450,69 грн. відповідачем не сплачена.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що позивач є боржником у зобов'язанні виконати роботи та надати відповідачу акти здавання-приймання послуг та кредитором у зобов'язанні про виконання оплати виконаних робіт. При цьому, апелянт вважає, що зобов'язання з оплати не виникло та посилається на приписи ч. 3 ст. 538 ЦК України, згідно з якою у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи свідчать про те, що підрядником (позивачем) після виконання передбачених договором робіт надано замовнику (відповідачу) акти приймання виконаних робіт для їх підписання та здійснення останнім своїх грошових зобов'язань за договором.

За приписами частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Тобто, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Замовником жодних заперечень щодо виконаних робіт підряднику не викладено, акти приймання виконаних робіт підписані обома сторонами та скріплені печатками без будь-яких зауважень. Жодних письмових претензій від замовника, повідомлень про відмову від виконання своїх зобов'язань, про відмову від підписання актів приймання виконаних робіт з обов'язковим наданням підряднику вмотивованої відмови, складання дефектних актів з переліком необхідних доробок (недоробок), дефектів та строків їх виконання, матеріали справи не містять, тому роботи вважаються прийнятими, а у підрядника відсутні причини вважати свій обов'язок не виконаним.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив вимогу позивача про стягнення з відповідача основного боргу за договором № 16 на виконання послуг від 30.09.2015р. в розмірі 285 450,69 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 5 965,23 грн. пені, то судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно до ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечить чинному законодавству України.

Згідно з п. 7.2 договору за несвоєчасну оплату виконаних послуг замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, але не більше 1% від загальної ціни послуг за кожний день затримки.

Враховуючи, що загальна ціна послуг складає 596 523, 42 грн., а 1% від загальної ціни послуг становить 5 965,23 грн., позивачем правомірно згідно розрахунку нарахована відповідачу пеня в сумі 5 965,23 грн., яку правильно було стягнуто судом першої інстанції в цьому розмірі.

На підставі вищевикладеного, доводи викладені відповідачем в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в матеріалах справи. Інших обставин, що могли б бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, в ході апеляційного провадження не наведено.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а тому рішення господарського суду Полтавської області від 10.11.2016 р. у справі № 917/1703/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач просить повернути надмірно сплачений судового збору в розмірі 8 260,45 грн. Відповідно до п. 1. ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається в разі зменшення позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на вищезазначене, судова колегія дійшла висновку про необхідність повернення судового збору з державного бюджету в сумі 8 260,45 грн.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", м. Гадяч, Полтавська область, на рішення господарського суду Полтавської області від 10.11.2016 р. у справі № 917/1703/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 10.11.2016 р. у справі № 917/1703/16 залишити без змін.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, будинок 82, офіс 24, , п/р 6017 в АТ "Укрексімбанк", МФО 322313) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 8 260,45 грн. судового збору, сплаченого відповідно до платіжного доручення № 8351 від 14.11.2016р.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Медуниця О.Є.