ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" січня 2017 р.Справа № 916/4464/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

при секретарі Граматик Г.С.

за участю представників:

від позивача (стягувача) ОСОБА_1,

від відповідача (боржника скаржника) ОСОБА_2,

від ВДВС не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак на дії Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/4464/15 за позовом Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет до Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак про зобовязання передати майно та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак до Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак про зобовязання відповідача передати ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у комплектації: вантажоприймальна платформа 1 шт., ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт., ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель зєднання 10м.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.11.2015 р. позовну заяву ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/4464/15, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду на 20.11.2015 р.

16.11.2015 р. Публічне акціонерне товариство „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак подало до господарського суду Одеської області зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет про визнання права власності на майно - ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 в наступній комплектації: бетонного фундаменту та заїздів для встановлення ваг, вантажоприймальної платформи 1 шт., ваговимірювальних тензометричних датчиків 8 шт., вагового терміналу (ВП-05А) 1 шт., кабелю зєднання довжиною 10м, що встановлені за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.11.2015 р. по справі № 916/4464/15 зустрічну позовну заяву ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.04.2016 р. у справі № 916/4464/15, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 р., первісний позов ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет до ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак про зобовязання передати майно задоволено, а саме: зобовязано ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у комплектації: вантажоприймальна платформа 1 шт., ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт., ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель зєднання 10м, також стягнуто з ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак на користь ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет витрати по сплаті судового збору в сумі 3701,88 грн.; у задоволенні зустрічного позову ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак до ПАТ про визнання права власності на майно відмовлено.

25.05.2016 р. господарським судом Одеської області на виконання судового рішення у справі № 916/4464/15 видано накази про його примусове виконання щодо зобовязання Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати майно та щодо стягнення з вказаного Товариства на користь ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет витрат по сплаті судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2016 р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 р. у справі № 916/4464/15 залишено без змін.

16.12.2016 р. Публічне акціонерне товариство „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак звернулось до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на протиправне відкриття вказаним ВДВС виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 25.05.2016 р. у справі № 916/4464/15 щодо зобовязання скаржника передати майно.

Зокрема, скаржник вказує, що 02.12.2016 року Головним державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 53040738 від 02.12.2016 р. про примусове виконання наказу у справі № 916/4464/15 виданого 25.05.2016 р. господарським судом Одеської області про зобовязання ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет ваги автомобільні 60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-6, у комплектації: вантажоприймальна платформа 1 шт., ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт., ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель зєднання 10 м. У вказаній постанові зазначено, що виконавче провадження відкрите відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», про що також зазначається в листі державного виконавця від 02.12.2016 р. № 23809. Між тим, на думку скаржника, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №53040738 від 02.12.2016 р. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Так, скаржник зазначає, що судом було видано наказ на виконання рішення майнового характеру, оскільки в ньому йдеться про зобовязання передати майно, тоді як виконавче провадження відкрите за розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження», що передбачає виконання рішень виключно немайнового характеру. Відтак, скаржник стверджує, що виконавче провадження було відкрито на підставі ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірно, а тому постанова головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження ВП № 53040738 від 02.12.2016 р. є протиправною. За таких обставин, скаржник просить суд визнати протиправною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53040738 від 02.12.2016 р. про примусове виконання наказу у справі № 916/4464/15, виданого 25.05.2016 р. господарським судом Одеської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.12.2016 р. по справі № 916/4464/15 скаргу ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак прийнято до провадження судді Петрова В.С. та розгляд скарги призначено в засіданні суду на 12.01.2017 р.

27.12.2016 р. скаржником було подано до господарського суду клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа відповідно до ст. 34 Закону України „Про виконавче провадження (а.с. 97-98 т. 2). В обґрунтування вказаного клопотання скаржник посилається на те, що ухвалою господарського суду Одеської області від 20.12.2016 р. у справі № 916/4464/15 була прийнята до провадження скарга боржника на рішення органу державної виконавчої служби та розгляд справи за скаргою призначений на 12.01.2016 р. Проте, як вказує скаржник, державним виконавцем здійснюються виконавчі дії за постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 53040738 від 02.12.2016 р., що оскаржується боржником. Оскільки відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за якою було відкрите виконавче провадження № 53040738, за невиконання рішень немайнового характеру у визначені державним виконавцем строки передбачене накладення штрафів на боржника, необхідно зупинити виконавчі дії до розгляду скарги. Таке зупинення необхідно внаслідок того, що в разі накладення штрафів на боржника відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» та наступного скасування рішень органу державної виконавчої служби в результаті розгляду скарги боржника, необхідно буде вирішувати питання про компенсацію матеріальної шкоди, спричиненої накладанням штрафів (арешту майна тощо).

Вказане клопотання скаржника про зупинення виконання наказу господарського суду Одеської області по справі № 916/4464/15 від 25.05.2016 р. на підставі ст. 34 Закону України „Про виконавче провадження до прийняття рішення по скарзі судом залишено без задоволення з огляду на таке.

В п. 2 ч. 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що . виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Між тим в наведених положеннях Закону України "Про виконавче провадження" мова йдеться про повноваження державного виконавця, дії якого можуть бути оскаржені до суду, а за правилами ГПК, зокрема, статті 121-1 ГПК зупиняти виконання судового рішення має право виключно суд касаційної інстанції.

Отже, зупинення виконавчого провадження за Законом України "Про виконавче провадження" і зупинення виконання за правилами ГПК (ст. 121-1) - це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах.

Відтак, господарський суд не може зупиняти ані виконавче провадження, так як це виключне повноваження державного виконавця, ані виконання судового рішення, що є виключним правом суду касаційної інстанції. У звязку з цим клопотання скаржника про зупинення виконання виданого господарським судом наказу не може бути задоволено.

Стягувач відзив на скаргу ВДВС не надав, проте представник стягувача у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Представник ВДВС відзив на скаргу не надав, також представник ВДВС у судове засідання не зявився, хоча про дату і час розгляду скарги був повідомлений судом належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення ухвали суду від 20.12.2016 р. (а.с. 101 т. 2).

Між тим за приписами ч. 2 ст. ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України неявка представника ВДВС в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак, вислухавши пояснення представників боржника (скаржника) та стягувача, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

В силу приписів ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р., який набрав чинності з 05.10.2016 р., виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент вчинення ДВС оскаржуваної дії) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

В ст. 4 вказаного Закону визначені вимоги до виконавчого документа, зокрема, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

В ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як випливає з матеріалів справи, виданий господарським судом Одеської області 25.05.2016 р. наказ про примусове виконання судового рішення від 29.04.2016 р. у справі № 916/4464/15 щодо зобовязання Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати Публічному акціонерному товариству „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у комплектації: вантажоприймальна платформа 1 шт., ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт., ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель зєднання 10 м, був пред'явлений до виконання стягувачем ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет до Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Так, 02.12.2016 р. головним державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження ВП № 53040738 з примусового виконання виданого господарським судом Одеської області наказу у справі № 916/4464/15 від 25.02.2016 р. про зобовязання Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати Публічному акціонерному товариству „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у комплектації: вантажоприймальна платформа 1 шт., ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт., ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель зєднання 10 м, про що винесена відповідна постанова.

Проте, скаржник вважає дії державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження ВП № 53040738 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 916/4464/15 від 25.05.2016 р. та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2016 р. протиправними, у звязку з чим звернувся до суду з поданою скаргою про визнання протиправною та скасування вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, скаржник зазначає, що оскільки судом було видано наказ на виконання рішення майнового характеру про зобовязання передати майно, то відкриття виконавчого провадження за розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження», що передбачає виконання рішень виключно немайнового характеру, є неправомірним. Як зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 53040738, останнє було відкрито відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», про що також зазначається в листі державного виконавця від 02.12.2016 р. № 23809.

Відповідно до ч. 1 статті 63 розділу VIII „Виконання рішень немайнового характеру Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим суд зазначає, що у даному випадку заходами примусового виконання судового рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/4464/15, на виконання якого судом видано наказ від 25.05.2016 р., є саме зобовязання скаржника передати стягувачу відповідні ваги автомобільні у зазначеній комплектації. Так, виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, здійснюється відповідно до ст. 63 розділу VIII „Виконання рішень немайнового характеру Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. В свою чергу вказаний наказ суду по даній справі про зобовязання боржника передати спірні ваги підлягав виконанню саме в порядку ст. 63 вказаного Закону (розділ VIIІ). Адже в розділі VIІ Закону „Про виконавче провадження встановлено порядок звернення стягнення на майно боржника. Між тим вказаний порядок у будь-якому випадку не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки у даному випадку спірні ваги є майном стягувача, а не боржника (скаржника).

За таких обставин, суд вважає безпідставними посилання скаржника на невідповідність вчинених державним виконавцем дій з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 53040738 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі № 916/4464/15 від 25.05.2016 р. приписам Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р.

Також суд звертає увагу на те, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

В п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності з п. 9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та відсутність порушень вимог законодавства з боку органу державної виконавчої служби під час відкриття виконавчого провадження ВП № 53040738 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 25.05.2016 р. по справі № 916/4464/15 щодо зобовязання Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати Публічному акціонерному товариству „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у відповідній комплектації, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак на дії Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області з огляду на її безпідставність та необґрунтованість.

Керуючись ст. 1212, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак на дії Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 916/4464/15.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний строк з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 січня 2017 р.

Суддя В.С. Петров