ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.01.2017 Справа № Б26/40/94-08

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Камша Н.М.

при секретарі судового засідання Полевичек Д.А.

за участю представників сторін:

від кредитора: ОСОБА_1 - довіреність №53/01/33 від 03.01.17р., представник Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську

від заявників: ОСОБА_2 - кредитор по заробітній платі

ОСОБА_3 - кредитор по заробітній платі

ОСОБА_4 - кредитор по заробітній платі

від боржника: Багно Ю.В. - ліквідатор

розглянувши заяву кредиторів по заробітній платі ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

у справі

за заявою Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробничий центр № 1308", м. Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-виробничий центр №1308", м. Дніпро порушено 19.09.2008р. за процедурою, передбаченою ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за заявою Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі, м. Дніпропетровськ, розмір грошових вимог ініціюючого кредитора становив 2572,08 грн.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.08р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора. З 12.03.09р. повноваження ліквідатора банкрута виконував арбітражний керуючий Багно Ю.В.

Строк ліквідаційної процедури по даній справі неодноразово продовжувався.

29.12.16р. кредитори по заробітній платі банкрута подали заяву про визнання банкрутства боржника - фіктивним.

Ухвалою від 03.01.17р. розгляд заяви призначено у судове засідання 17.01.17р., зобов'язано ліквідатора банкрута Багно Ю.В. подати письмові пояснення по суті заяви.

Заява обгрунтована наступним.

1. Заявники стверджують, що строк ліквідаційної процедури у справі про банкрутство не може перевищувати 1,5 роки, однак господарський суд до цього часу продовжує ліквідаційну процедуру.

2. На час порушення провадження у справі про банкрутство не було мінімальної суми безспірних грошових вимог (300 мінімальних розмірів заробітної плати) та до складу грошових зобов'язань банкрута було включено штрафні санкції.

Вказане, за ствердженням заявників, унеможливлювало порушення провадження у справі про банкрутство.

3. Кредитори вважають процедуру банкрутства спланованою, що дало змогу ліквідатору Багно Ю.В. продати майно банкрута за заниженою вартістю.

Зважаючи на це, кредитори вважають, що банкрутство боржника було фіктивне, з метою унеможливлення роботи боржника.

Крім того, кредитори наполягали на неналежному виконанні повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Багно Ю.В., невиконанні ухвал судів. Зазначили також, що господарський суд не виніс наказ про зобов'язання ліквідатора провести звільнення працівників, видачу довідок працівникам про роботу на підприємстві, нарахування заробітної плати та подачу звітів до державних органів.

Ліквідатор у поясненнях на заяву проти доводів кредиторів заперечував, вважає порушення провадження у справі про банкрутство правомірним, матеріали справи про банкрутство містили докази щодо неплатоспроможності боржника, тому посилання заявників на наявність ознак "фіктивного" банкрутства є таким, що не заслуговують на увагу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора, заявників, господарський суд прийшов до висновку про необхідність відхилення заяви кредиторів, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), за якою порушено провадження у даній справі, у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Тому посилання заявників на відсутність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство через недостатність базового розміру грошових вимог у триста мінімальних заробітних плат не грунтуються на законодавстві.

Законність винесення постанови про визнання боржника банкрутом по даній справі перевірялась Дніпропетровським апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою боржника і постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.09р. постанову господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.08р. по справі №Б26/40/94-08 - залишено без змін; апеляційну скаргу боржника - залишено без задоволення.

Незважаючи на тривалість ліквідаційної процедури по даній справі (понад 1,5 роки), до затвердження звіту ліквідатора господарський суд не вправі припинити провадження у справі тільки з тих причин, що скінчився законодавчо визначений строк ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України призначені господарським судом строки можуть бути ним продовжені за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи.

Якщо кредитори по заробітній платі вважають, що в діях арбітражного керуючого Багно Ю.В., що виконував повноваження ліквідатора банкрута, містяться ознаки злочинів, вони не позбавлені права звернутися з відповідними заявами до правоохоронних органів.

Враховуючи ту обставину, що провадження у даній справі про банкрутство здійснюється за редакцією Закону про банкрутство, що діяла до 19.01.2013р., трудові спори (про стягнення та нарахування заробітної плати, видачу трудових книжок, здійснення заходів по звільненню працівників) розглядаються поза межами справи про банкрутство.

У справі про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури згідно зі ст. 24 Закону про банкрутство господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Визнання банкрутства "фіктивним" не передбачено чинним законодавством у межах справи про банкрутство і не тягне за собою будь-яких процесуальних наслідків, як то припинення провадження у справі про банкрутство чи відмова в порушенні справи про банкрутство.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86 ГПК України, ст. ст. 24, 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву кредиторів про визнання банкрутства боржника фіктивним - відхилити.

Суддя Н.М. Камша