ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2017 р. Справа № 925/1513/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства

Водоканал, м. Ватутіне, Черкаської області

до комунального підприємства Водопостачання та водовідведення

Звенигородської міської ради, м. Звенигородка, Черкаської

області

про стягнення 51 706 грн. 35 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося Ватутінське комунальне виробниче підприємство Водоканал до комунального підприємства Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради про стягнення заборгованості в розмірі 51 706 грн. 35 коп., у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на приймання, перекачку та очистку стічних вод за №225 від 01 серпня 2014 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 05 грудня 2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 05 січня 2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив суд розстрочити сплату боргу в розмірі 51 706 грн. 35 коп. та суму судового збору на 6 місяців згідно графіку погашення заборгованості від 04 січня 2017 року підписаного сторонами.

Представник позивача в судовому засіданні проти розстрочки сплати боргу не заперечував.

В судовому засіданні, яке відбулося 05 січня 2017 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1513/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 01 серпня 2014 року між Ватутінським комунальним виробничим підприємством Водоканал (водоканал) та комунальним підприємством Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради (абонент) було укладено договір на приймання, перекачку та очистку стічних вод за №225.

За своєю правовою природою вищезазначений договір є договором про надання послуг, тому відносини сторін регулюються главою 63 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1.1. та п. 2.2. вищезазначеного договору позивач зобовязався прийняти, перекачати на очисні споруди м. Ватутіне та очистити стічні води відповідача в обємах, що не перевищують встановлені ліміти, а відповідач в свою чергу зобовязався своєчасно та в повному обсязі розрахуватись за надані йому послуги по прийому, перекачці та очистці стічних вод.

Кількість стічних вод, які надійшли від абонента на очисні споруди, визначається приладом обліку, який абонент повинен придбати та встановити на каналізаційній насосній станції Радон. Прилад обліку перебуває на балансі та обслуговуванні абонента та повинен бути зареєстрований у водоканалі (п. 4.1. договору).

Оскільки умов договору визначених п. 4.1. відповідач не виконав, облік стічних вод проводиться у відповідності до п. 4.2. договору згідно з Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року за №190.

Позивач взяті на себе зобовязання згідно договору від 01 серпня 2014 року виконав та надав відповідачу послуги з приймання, перекачування та очищення стічних вод на загальну суму 445 650 грн. 24 коп., що підтверджується копіями актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 21 січня 2016 року та від 24 лютого 2016 року.

Згідно п. 5.3. договору оплату за надані послуги абонент проводить в 3-денний термін після одержання платіжного документа.

Позивачем виставлялися відповідачу рахунки на оплату наданих послуг, які були одержані відповідачем 26 січня 2016 року та 24 лютого 2016 року, про що свідчить відмітка про отримання на відповідних документах.

У березні 2016 року між сторонами було укладено графік погашення заборгованості від 31 березня 2016 року.

Згідно з умовами графіку погашення заборгованості відповідач підтвердив борг перед позивачем та зобовязався сплатити останньому щомісячно в період з квітня по липень 2016 року заборгованість в сумі 923 113 грн. 04 коп., в тому числі і частину суми боргу за січень-лютий 2016 року в розмірі 393 944 грн. 70 коп.

Відповідач обовязок щодо сплати наданих послуг не виконав у повному обсязі, в звязку з чим сума боргу складає 51 706 грн. 35 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позов відповідач визнав повністю.

Відповідно до ч. 5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином борг зі сплати наданих позивачем послуг в розмірі 51 706 грн. 35 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Як зазначалося вище, відповідач просив суд розстрочити сплату боргу та судового збору на 6 місяців згідно графіку погашення заборгованості від 04 січня 2017 року.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги в розмірі 51 706 грн. 35 коп., суд вважає за можливе розстрочити зазначену суму боргу, а також судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. на 6 місяців з урахуванням поданого відповідачем графіку.

При цьому судом було враховано, що позивач на розстрочку боргу погодився та підписав відповідний графік.

Згідно ч. 2 ст. 84 ГПК України при задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказуються найменування сторони, на користь якої вирішено спір, і сторони, з якої здійснено стягнення грошових сум або яка зобов'язана виконати відповідні дії, строк виконання цих дій, а також строк сплати грошових сум при відстрочці або розстрочці виконання рішення.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради, вул. Кримського, 37, м. Звенигородка, Черкаської області, ідентифікаційний код 36773489, р/р 6490 у філії Черкаське ОУ АТ Ощадбанк, МФО 354507 на користь Ватутінського комунального виробничого підприємства Водоканал, вул. Європейська,1, м. Ватутіне, Черкаської області, ідентифікаційний код 24359125, р/р 7423 в АТ Райффайзен банк Аваль у м. Київ, МФО 380805 51 706 грн. 35 коп. основної заборгованості та 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

Розстрочити сплату боргу в розмірі 51 706 грн. 35 коп. та судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. на 6 місяців згідно графіку:

до 31 січня 2017 року 8 847 грн. 40 коп.;

до 28 лютого 2017 року 8 847 грн. 39 коп.;

до 31 березня 2017 року 8 847 грн. 39 коп.;

до 30 квітня 2017 року 8 847 грн. 39 коп.;

до 31 травня 2017 року 8 847 грн. 39 коп.;

до 30 червня 2017 року 8 847 грн. 39 коп.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 06 січня 2017 року.

Суддя А.В.Васянович