РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017Справа №910/21425/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Купній В.В.

розглянувши справу № 910/21425/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будконстракшн»;

до публічного акціонерного товариства «АЕРОБУД»;

про стягнення боргу 50 858,82 грн.

Представники сторін:

від позивача: Святовець Л.В., довіреність б/н від 01.11.2016р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будконстракшн» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «АЕРОБУД» про стягнення 50 858,82 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору підряду в капітальному будівництві № 210024 від 10.02.2014р. у визначений строк не розрахувався за виконані роботи, внаслідок чого виникла заборгованість загалом у сумі 29 396,30 грн., за прострочення оплати якої нараховані 2237,34 грн. - 3% річних та 19 225,18 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2016р. порушено провадження у справі № 910/21425/16 та призначено її розгляд на 12.01.2017р.

У судовому засіданні 12.01.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, при цьому 11.01.2017р. через відділ діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки про призначення справи до розгляду відповідачу стало відомо з інформації, розміщеної на сайті Господарського суду міста Києва, а також відповідач не отримував позовну заяву, з огляду на що не мав можливості підготувати заперечення проти позову.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача.

Судом відмовлено в задоволенні даного клопотання відповідача, в зв'язку з його необґрунтованістю, оскільки з наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ухвала про порушення провадження у справі №910/21425/16 від 25.11.2016р. отримана відповідачем під розпис 02.12.2016р., а також до позовної заяви додано докази надсилання копії останньої з доданими до неї документами цінним листом на адресу відповідача, з огляду на що у відповідача було достатньо часу для підготовки заперечень проти позову.

Водночас, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарським судом враховано, що представник позивача у своєму клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначив про поважність причин неявки в судове засідання та не надав на підтвердження цього відповідних доказів, а також не вказав причини, з яких не було подано витребувані судом докази.

Відтак, суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2014р. між позивачем (за договором підрядник) та відповідачем (за договором - замовник) було укладено Договір підряду в капітальному будівництві № 210024, відповідно до умов п.2.1 якого позивач прийняв на себе зобов'язання на свій ризик, власними та/або залученими силами виконати роботи, передбачені Договором на об'єкті та передати їх результати відповідачу в установлений Договором строк відповідно до умов Договору, а відповідач зобов'язується надати позивачу будівельний майданчик (фронт робіт), забезпечити своєчасне фінансування виконання робіт, прийняти виконані роботи та оплатити їх на умовах, визначених в Договорі.

Відповідно до п.2.2 договору, склад та обсяг робіт, що доручаються на виконання позивачу, визначені Сторонами у Договірній ціні № 1 (Додаток № 1 до Договору).

Відповідно до вимог п.13.1. договору, фінансування передбачених договором робіт здійснюється відповідачем відповідно до графіку фінансування (Додаток № 3 до Договору), зокрема, протягом 20 банківських днів з дня затвердження сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ -3.

Ціна договору визначена сторонами на підставі погодженої Договірної ціни № 1 (Додаток № 1 до договору), є динамічною та становить 416 000,00 грн. з ПДВ.

Так, сторонами було підписано Договірну ціну № 1 до договору, згідно якої встановлено ціну робіт в сумі 416 000,00 грн. з ПДВ.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем у лютому та березні 2014 року були виконані роботи на суму 182 698,80 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №№ 1, 2 3 від 28.02.2014р., № 1 від 31.03.2014р., а також довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, підписаними уповноваженими представниками сторін без будь-яких зауважень зі сторони відповідача, копії яких містяться в матеріалах справи, а оригінали досліджено судом у судовому засіданні.

Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за виконані роботи розрахувався частково в сумі 153 302,50 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками банку з рахунку позивача.

Враховуючи, що відповідач повну вартість виконаних робіт на суму 29 396,30 грн. позивачу не оплатив, останній просить стягнути з відповідача вказану заборгованість в судовому порядку.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи за договором становить 29 396,30 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За умовами частини другої статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що відповідач у порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем за виконані роботи загалом у розмірі 29 396,30 грн., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати виконаних робіт у розмірі 29 396,30 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що відповідач свої зобов'язання по оплаті робіт виконав неналежним чином, що призвело до виникнення боргу станом на день звернення позивача з позовом до суду в сумі 29 396,30 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу по оплаті робіт у сумі 29 396,30 грн. підлягають задоволенню.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором у сумі 29 396,30 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 2237,34 грн. та 19 225,18 грн. - інфляційні втрати, які нараховані за період з 21.04.2014р. по 02.11.2015р.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Таким чином, оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат ґрунтується на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та доведеними.

Оскільки згідно Графіку встановлено, що оплата робіт здійснюється протягом 20 банківських днів з дня затвердження Сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ -3, а останній акт виконаних робіт на суму 33 880,00 грн. підписано 31.03.2014р., то кінцевий строк оплати виконаних позивачем робіт настав 28.04.2014р. Відтак період прострочення оплати починається з 29.04.2014р.

Вимога про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат підлягає задоволенню частково, згідно з уточненим розрахунком суду за період з 29.04.2014р. по 02.11.2016р., в сумі 2218,40 грн. - 3% річних, з урахуванням встановленого вище судом строку оплати робіт.

Згідно уточненого розрахунку суду за період з 29.04.2014р. по 02.11.2016р. з відповідача підлягає стягненню 24 678,76 грн. інфляційних втрат, однак суд, не виходячи за межі позовних вимог, задовольняє зазначену вимогу в сумі 19 225,18 грн. згідно розрахунку позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «АЕРОБУД» (03148, м. Київ, вул. Пшенична, 4; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будконстракшн» (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 25; ) 29 396 грн. 30 коп. - основного боргу, 2218 грн. 40 коп. - 3% річних, 19 225 грн. 18 коп. - інфляційні втрати та 1377 грн. 47 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.01.2017р.

Суддя А.І. Привалов