ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" січня 2017 р.Справа № 916/3281/16

за позовом Ізмаїльської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств;

до відповідача: ОСОБА_1 господарства "МІШУТІН";

про стягнення 50000,00грн.;

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від прокуратури: ОСОБА_2 за посвідченням;

Від позивачів: Українського державного фонду підтримки фермерських господарств: не зявився;

Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств: ОСОБА_3 директор;

Від відповідача: не зявився;

Суть спору: про стягнення 50000,00грн.

Ізмаїльська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств звернулася до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 господарства "МІШУТІН" заборгованості за договором №37 від 09.10.2009р. про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству у сумі 50000,00грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.12.2016р. порушено провадження у справі №916/3281/16 та справу призначено до розгляду.

Прокурор та позивачі позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області від 01.12.2016р., 13.12.2016р. направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.10.2016р.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, суд встановив:

09.10.2009р. між Одеським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (позивач) та ОСОБА_1 господарством "МІШУТІН" (відповідач, ФГ "МІШУТІН") укладено договір про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №37 (далі договір) за яким позивач зобовязується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі ФГ "МІШУТІН" в сумі 50000,00грн., а ФГ "МІШУТІН" зобовязується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений договором строк.

Відповідно до п.п.3.4.1., 3.4.2. договору ФГ "МІШУТІН" зобовязане у місячний термін з моменту отримання коштів надати Укрдержфонду документи, що підтверджують цільове використання коштів фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі. Повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Укрдержфонду згідно з встановленим графіком до 01.10.2014р. 50000,00грн. на спеціальний рахунок державного бюджету.

Договір про надання фінансової підтримки (допомоги) набуває чинності з дати його укладання та діє до часу повного погашення фермерським господарством заборгованості (фінансової підтримки, пені) (п.4.1. договору).

Позивач на виконання умов договору надав відповідачу фінансову підтримку у сумі 50000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №57 від 19.10.2009р. (копія в матеріалах справи).

Відповідач в порушення умов п.3.4.2. договору не повернув позивачу фінансову підтримку у сумі 50000,00грн.

17.11.2014р. за №015/252, 24.03.2015р. за №015/62, 23.09.2015р. за №015/262 та 09.02.2015р. за №015/24 позивач звертався до відповідача з претензією про перерахування 50000,00грн. на спеціальний рахунок державного бюджету.

Однак станом на день розгляду справи відповідач отримані від позивача кошти у сумі 150000,00грн. не повернув.

03.11.2016р. за №16-6226вих-16 Ізмаїльська місцева прокуратура повідомила позивача про підготовку позову до господарського суду про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання фінансової підтримки у сумі 50000,00грн.

Враховуючи викладене, Ізмаїльська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_1 господарства "МІШУТІН" заборгованість за договором №37 від 09.10.2009р. про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству у сумі 50000,00грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, визнається майново-господарським зобов'язанням. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Судом встановлено, що 09.10.2009р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №37 за яким позивач зобовязався надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі відповідачу в сумі 50000,00грн., а відповідач зобовязався використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений договором строк.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку(ст.509 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 3.4.2. договору відповідач зобовязався повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі позивачу згідно з встановленим графіком до 01.10.2014р. 50000,00грн. на спеціальний рахунок державного бюджету.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Приймаючи до уваги, що станом на день розгляду справи відповідач не повернув позивачу фінансову підтримку (допомогу) у сумі 50000,00грн. у визначений договором строк, вимоги Ізмаїльської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 50000,00грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Ізмаїльської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 50000,00грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49,75 ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Ізмаїльської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до відповідача ОСОБА_1 господарства "МІШУТІН" про стягнення 50000,00грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 господарства "МІШУТІН" (68722, Одеська область, Болградський район, с. Виноградне, вул. Шкільна, 45, ) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) 50000/п'ятдесят тисяч/грн. основного боргу.

3. Стягнути з ОСОБА_1 господарства "МІШУТІН" (68722, Одеська область, Болградський район, с. Виноградне, вул. Шкільна, 45, ) на користь Прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, р/р №0564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) 1378/одна тисяча триста сімдесят вісім/грн. судового збору.

Накази видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 13 січня 2017 р.

Суддя Л.В. Степанова