ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р.Справа № 922/4009/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Аграфуд Трейдінг", м. Київ
до СТОВ "Довжик" с. Довжик
про про стягнення коштів у сумі 68 250,00 грн.
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 адвокат (посв.) дов. б/н від 10.11.16 року;

від відповідача: ОСОБА_3 за дов. б/н від 01.12.16 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАФУД ТРЕЙДІНГ" (Позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДОВЖИК" (Відповідач) про стягнення штрафу за договором поставки сільськогосподарської продукції №12/04/16-2 від 12.04.2016 р. в сумі 68 250,00 грн. за не поставку товару. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 23.11.2016р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 13.12.2016 р. о 10:40 год.

На виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 23.11.2016 представником позивача, через канцелярію господарського суду надано додаткові документи (вх.№42270 від 09.12.2016р.), які після їх дослідження були залучені судом до матеріалів справи.

13.12.2016 р. від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву (вх. № 42680 від 13.12.2016р.), за змістом якого, відповідач не погоджується з позовними вимогами до нього у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать умовам спірного договору.

13.12.2016р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 12 год. 45 хв. 20.12.2016 р.

19.12.2016р. від представника позивача надійшли додаткові пояснення до позову (вх.№43424 від 19.12.2016 р.).

20.12.2016р. представником відповідача надано клопотання про долучення до матеріалів справи листа про відмову від договору поставки СТОВ "Довжик" (вх. № 43620).

У судовому засіданні 11.01.2017р. представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

12.04.2016 року між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №12/04/16-2 (далі Договір).

Відповідно до умов Договору відповідач (постачальник) зобов'язаний поставити 350 метричних тон +-10% кукурудзи (далі-Товар) на умовах FCA, згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010, а позивач (покупець) - прийняти і оплатити такий товар. Загальна вартість договору складає 1 365 000,00 грн. ОСОБА_3 поставки: Харківська область, Золочівський район, с.Довжик.

В абз.2 п. 6 Договору сторони погодили, що у разі розбіжностей умов даного Договору з правилами "Інкотермс 2010", пріоритет мають умови Договору. Термін поставки товару до 22.04.2016р. включно.

Абзацом 1 пункту 7 Договору встановлено обов'язок позивача (покупця) прийняти та оплатити Товар протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання наступних документів: 1) Договір-оригінал з мокрою печаткою; 2) рахунок-фактура - факсова копія або сканована копія по електронній пошті.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідачем (постачальником) поставка товару станом на час подання позовної заяви здійснена не була, що на думку позивача є підставою для застосування п.10 договору поставки сільськогосподарської продукції №12/04/16-2 від 12.04.2016 р. та нарахування штрафу у розмірі 68 250,00 грн. (5% від суми договору).Також вказує, що з перелічених у пункті 7 договору документів він, як покупець за договором отримав від постачальника тільки оригінал підписаного належним чином Договору.

На адресу відповідача позивачем була направлена вимога від 03.11.2016 р. вих.№03/11-16 про сплату штрафу у розмірі 68 20,00 грн. за невиконання останнім договірних зобов'язань в частині поставки товару.(арк.43-44)

Листом від 14.12.2016р. (арк.80) відповідач, посилаючись на ч.4 ст. 690 ЦК України, зазначив, що позивачем не здійснено жодних дій щодо прийняття товару за період з 12.04.2016р. по 13.12.2016 р., не направлено представника або перевізника ТОВ "Аграфуд Трейдінг" для отримання товару на складі СТОВ "Довжик" за адресою: Харківська область, Золочівський район, с.Довжик та у зв'язку із цим відмовляється від Договору поставки сільськогосподарської продукції №12/04/16-2 від 12.04.2016 р.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку не здійснено сплату на користь позивача штрафних санкцій, вищевказана обставина зумовила звернення позивача із даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

За внормованими приписами ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 6 та 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ст.610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтями ст. 230 Господарського Кодексу України, 546-551 ЦК України передбачено можливість застосування відповідальності, в тому числі й в вигляді штрафу.

Позивачем, на підставі п. 10 договору поставки сільськогосподарської продукції № 12/04/16-2 від 12.04.2016 року, проведено нарахування 5% штрафу від суми Договору у розмірі 68 250,00 грн. Позиція позивача вмотивована відсутністю поставки товару позивачу в обумовлений договором термін.

Суд, дослідивши матеріали справи та здійснивши правовий аналіз спірних правовідносин, приходить до висновку про відсутність обставин порушення відповідачем договірних зобов'язань, правовим наслідком чого могло б бути стягнення з нього штрафу.

Як було вище зазначено, в п. 6 Договору сторони обумовили місце поставки товару - Харківська область, Золочівський район, с. Довжик. Термін поставки товару діє до 22.04.2016 року включно. Тим же пунктом встановлено, що датою поставки та переходу права власності на товар є дата отримання вантажу одержувачем в місці поставки. Таким чином, виходячи зі змісту домовленості сторін, дата поставки товару взагалі сторонами обумовлена не була. Враховуючи наведене, позивач мав з'ясувати з відповідачем дату отримання товару за адресою Харківська область, Золочівський район, с. Довжик, проте в матеріалах справи відсутні докази, які б давали підстави вважати, що відповідач взагалі був зацікавлений в його отриманні, позивачем не надано жодного такого письмового доказу.

Так, судом встановлено, що відповідач, у встановлені сторонами договору строки (до 22.04.2016 р. включно) не виставив позивачу рахунок-фактуру та не поставив товар.

Виконання зобовязань за договором являє собою склад дій з боку обох учасників.

Суд вважає, що невиставлення відповідачем рахунку-фактури позивачу, що дійсно становить відступлення від умов договору з його боку, не можна ототожнювати з невиконання ним зобовязання поставити товар, за що в Договорі була передбачена відповідальність для постачальника у вигляді штрафу. За не виставлення рахунку-фактури постачальником в Договорі штрафу не передбачено.

Такі передумови поставки за Договором, як проведення попередньої оплати, та направлення після цього свого транспорту за отриманням товару, не були виконані позивачем. Натомість, з умов Договору, йому були відомі всі необхідні для цього відомості. Зокрема, це: банківські реквізити постачальника, адреса отримання товару, кількість та якість товару, його ціна та спосіб отримання. Здійснити вказані дії позивач, таким чином, міг і без рахунку-фактури позивача.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач долею товару, що мав бути ним отриманий, не опікувався та дій щодо його отримання не вчиняв.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку про необґрунтованість позову.

Судові витрати у справі підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 16.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_1