УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.01.2017Справа № 910/254/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група"

до Київської міської ради

про визнання нечинним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 2112/3 від 21.12.2016 (вх. № 254/17 від 04.01.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Натомість, фактично у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код відповідача, що є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України та тягне за собою наслідки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання нечинним та скасування рішення Киїської міської ради від 14.07.2016 № 709/709 "Про врегулювання питань використання земельних ділнок на вул. О.Гончара, 17-23 у Шевченківському районі м. Києва".

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач на стор. 2 позовної заяви зазначає, зокрема, що "Дозвільні документи Пзивачем були отримані у повному обсязі та у відповідності до діючого на той момент законодавства, включаючи додаткові погодження, необхідні для виконання робіт в охоронній зоні Софії Київської, зокрема - розроблення історико- містобудівного обґрунтування", проте які саме "дозвільні документи", "додаткові погодження" (їх назва, номер, дата), за виключенням історико- містобудівного обґрунтування, на яке наявне посилання, були отримані позивачем та коли- фактично позивачем не зазначається.

Там же, на стор. 2 позовної заяви, вказано, що "Державним науково-дослідним інститутом будівельних конструкцій був проведений аналіз впливу майбутньої забудови як на гідрогеологічний режим ділянки та прилеглої до неї території, так і на існуючу забудову - про що складені відповідні висновки і звіти", проте і тут відсутні посилання відповідні "висновки і звіти" (їх назва, номер, дата).

Також, на стор. 2 позовної заяви зазначено, що "В 2008 році Проект успішно пройшов державну експертизу, після чого отримано дозвіл на проведення будівельних робіт та дозвіл на порушення благоустрою", "До початку будівельних робіт на місці забудови Інститутом археології були проведені археологічні дослідження та отримане погодження від Інституту на проведення будівельних робіт", "В 2012 році відкоригований проект пройшов повторну експертизу", проте і тут відсутні посилання на докази, які мають такі зазначення підтверджувати.

За таких обставин, у позовній заяві не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, що є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до абзацу 5 п. п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що підставою для повернення позовної заяви є, зокрема, незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

З огляду на наведене, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега