УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05.01.2017Справа № 910/152/17

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОФІ» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олени Віталіївни, Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОФІ звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олени Віталіївни, Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про визнання права власності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1600 грн.

Згідно п.п. 1 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не подано доказів на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із п. 12 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.08.2011 р. №01-06/1175/2011 за приписами статті 8 Закону суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою: відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Відповідні питання можуть бути вирішені судом в ухвалі про прийняття позовної заяви чи іншої заяви або скарги, передбаченої ГПК.

Тобто, обов'язковою умовою для звільнення заявника від сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість сплати судового збору. При цьому, обов'язок по доведенню наявності таких обставин покладається на заявника.

Виходячи зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач просить суд відстрочити сплату судового збору на термін у 5 календарних днів, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що у період новорічних свят банки не працюють з клієнтами.

Проте суд вважає за необхідне зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОФІ» не було позбавлене права сплатити судовий збір за подання вказаного позову завчасно.

Відтак, позивачем не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Крім того, пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» №270 від 05.03.2009, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

В якості доказу відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів позивачем надано копію опису вкладення у цінний лист №776 від 03.01.2017 та касовий чек від 03.01.2017 де зазначено відправлення: «Копія позовної заяви ТОВ «ТОФІ» про визнання права власності», проте жодних записів щодо направлення на адресу відповідача доданих до позовної заяви документів зазначений опис вкладення у зв'язку не містить, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу відповідача позовної заяви та всіх перерахованих в ній додатків.

Відповідно до п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі та якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Одночасно, за приписами ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п.п.4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОФІ» з доданими до неї документами повернути позивачеві без розгляду.

Суддя Я.В. Маринченко