РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2017Справа № 910/915/16

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельський госпрозрахунковий ринок";

до публічного акціонерного товариства "УКРІНКОМ";

про зобов'язання виконати платіжне доручення та перерахувати кошти.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Горблюк Р.В. - за довіреністю від 29.10.2016 № 7;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Ковельський госпрозрахунковий ринок звернувся до публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" про зобов'язання виконати платіжне доручення та перерахувати кошти.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.02.2016 в задоволенні позову відмовлено повністю.

До господарського суду надійшла заява Ковельського госпрозрахункового ринку про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2016 у справі № 910/915/16 за нововиявленими обставинами, які на час розгляду вказаної справи не могли бути відомі заявникові.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену вище заяву передано для розгляду судді Балац С.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.06.2016 зупинено провадження у справі № 910/915/16 з розгляду заяви Ковельського госпрозрахункового ринку про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2016 за нововиявленими обставинами до закінчення розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 у справі № 826/1162/16.

Рішенням господарського суду міста Києва від 31.10.2016 у справі № 910/915/16 скасовано рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2016 у справі № 910/915/16.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.10.2016 розгляд справи призначено на 05.12.2016.

Ухвалою від 05.12.2016 продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 11.01.2017. Вказаною ухвалою судом змінено найменування відповідача на публічне акціонерне товариство "УКРІНКОМ".

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що на момент вирішення спору по суті публічне акціонерне товариство "УКРІНКОМ" не є банківською установою.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні 11.01.2017 заявив усне клопотання про заміну позивача на правонаступника - товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельський госпрозрахунковий ринок", яке задоволено судом.

В судовому засіданні 11.01.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

На підставі укладеного між позивачем, як клієнтом, та відповідачем, як банком, договору банківського рахунку, позивачу було відкрито поточний рахунок у гривнях, а відповідач зобов'язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами. Доказів закінчення строку дії договору банківського рахунку або визнання його недійсним матеріали справи не містять.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором банківського рахунку.

У відповідності до п. 1. статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано, а відповідачем прийнято до виконання платіжні доручення: № 15 від 20.11.2015 про перерахування до бюджету орендної плати за землю в сумі 179.870,08 грн. та № 16 від 20.11.2015 про перерахування до бюджету єдиного соціального внеску у сумі 10.020 грн., проте ці вказані платіжні доручення банком виконані не були.

Спір між сторонами судового процесу, виник внаслідок порушення відповідачем його зобов'язань за договором. Платіжні доручення на перерахування коштів надані позивачем відповідачу останнім не виконані.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом, за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Відповідно до рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", прийнятого на підставі постанови правління НБУ від 24.12.2015 № 934 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" до категорії неплатоспроможних". Однак, постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 у справі № 826/1162/16, визнано незаконними та скасовано постанову правління НБУ від 24.12.2015 № 934 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" до категорії неплатоспроможних" та рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 у справі № 826/1162/16 постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 у справі № 826/1162/16 залишено без змін. Відповідно, дані судові акти набрали законної сили.

Банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до державного реєстру банків.

Постановою правління НБУ від 22.03.2016 № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" останній був позбавлений банківської ліцензії.

Відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів від 13.07.2016 № 1 публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК", затверджено статут в новій редакції, згідно якої змінюються:

- найменування юридичної особи з "ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРІНБАНК" на "ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРІНКОМ";

- види діяльності, а саме - виключається вид діяльності "діяльність комерційних банків, код КВЕД 64.19 "інші види грошового посередництва".

Державна реєстрація змін до установчих документів здійснена 13.07.2016 приватним нотаріусом Сазоновою О.М. шляхом вчинення реєстраційної дії № 2038947, що водночас підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо публічного акціонерного товариства "УКРІНКОМ", який наявний в матеріалах справи.

Приписами статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.

Банківська ліцензія - документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність;

Підсумовуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, публічне акціонерне товариство "УКРІНКОМ" з 13.07.2016 не є банком, не має банківської ліцензії, як наслідок - не має доступу до банківських рахунків клієнтів, внаслідок чого не має правових підстав для виконання платіжних доручень позивача від 20.11.2015№ 15 на суму 179.870,08 грн. та від 20.11.2015 № 16 на суму 10.020 грн.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 18 січня 2017 року

Суддя С.В. Балац