ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017р. Справа№ 914/966/16

За позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Українська страхова група, м. Київ

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Граве Україна, м.Львів

про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 49 500, 00 грн.

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Думин В.Я.

За участю представників:

позивача: не зявився,

відповідача: не зявився.

Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

08 квітня 2016 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Українська страхова група звернулось до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Граве Україна про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 49 500, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач в силу приписів ст.27 Закону України "Про страхування" повинен відшкодувати витрати позивача на сплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування у зв`язку із пошкодженням автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді, винним у якій визнано особу, чия цивільна відповідальність застрахована у відповідача.

Рішенням господарського суду Львівської області від 06.06.2016 у справі №914/966/16 (суддя Березяк Н.Є.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 (ОСОБА_1 головуючий, ОСОБА_2, ОСОБА_3Л.), позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 38 624,70 грн. відшкодування в порядку регресу та 1 075,25 грн. судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ПрАТ "СК "Українська страхова група", частково не погоджуючись із судовими рішеннями, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та передати справу в цій частині на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Постановою ВГС України від 08.11.2016 року касаційну скаргу ПрАТ «СК «Українська страхова група» задоволено.

Рішення господарського суду Львівської області від 06.06.2016 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 року у справі №914/966/16 скасовано в частині відмови у позові. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Львівської області. В іншій частині рішення та постанову залишено без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2016 року справу №914/966/16 передано на новий розгляд судді Долінській О.З.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.11.2016 р. справу призначено до розгляду на 12.12.2016 року.

В судове засідання 12.12.2016 р. представник позивача не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, (докази містяться в матеріалах справи), причин неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 25.11.2016 р. не виконав.

В судове засідання 12.12.2016 року представник відповідача не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, (докази містяться в матеріалах справи), причин неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 25.11.2016 р. не виконав.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.12.2016 р. розгляд справи відкладено на 12.01.2017 р.

Через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. № 49761/16 від 12.12.2016 р. представник позивача подав заяву, в якій просить розгляд даної справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Про прийняте рішення просить повідомити письмово. В даній заяві на виконання вимог ухвали суду надав пояснення із врахуванням постанови ВГС України від 08.11.2016 року у даній справі.

Через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. № 51702/16 від 26.12.2016 р. представник позивача подав заяву, в якій просить розгляд даної справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Про прийняте рішення просить повідомити письмово.

В судове засідання 12.01.2017 року представник позивача не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, (докази містяться в матеріалах справи), вимоги ухвали суду від 12.12.2016 р. виконав частково.

В судове засідання 12.01.2017 року представник відповідача не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, (докази містяться в матеріалах справи), причин неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 12.12.2016 р. не виконав.

Рух справи відображено в ухвалі суду, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Слід зазначити, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Господарським судом Львівської області встановлено, що як ухвала господарського суду Львівської області про призначення справи до розгляду від 25.11.2016 року, так і ухвала про відкладення розгляду справи від 12.12.2016 року надсилалися місцевим господарським судом на адресу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Граве Україна, (), яка зазначена у позовній заяві, а саме за адресою: вул. Метрологічна, 2, м. Львів, 79044,

Отримання ухвали господарського суду Львівської області про призначення справи до розгляду від 25.11.2016 року, підтверджується повідомленням про вручення №1085323 від 30.11.2016 року.

У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 Постанови Пленуму ВГС України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Судом надавалась можливість сторонам подати суду належні і допустимі письмові докази в обґрунтування позовних вимог і заперечень на позов. Однак відповідач своїм правом не скористався, відзиву не подав, проти позову не заперечив у визначеному законом порядку.

За таких обставин, із врахуванням також того що явка представників не визнавалось обовязковою ухвалою суду, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 12.01.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

08 квітня 2016 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Українська страхова група звернулось до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Граве Україна про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 49 500, 00 грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 06.06.2016 у справі №914/966/16 (суддя Березяк Н.Є.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 (ОСОБА_1 головуючий, ОСОБА_2, ОСОБА_3Л.), позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 38 624,70 грн. відшкодування в порядку регресу та 1 075,25 грн. судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ПрАТ "СК "Українська страхова група", частково не погоджуючись із судовими рішеннями, звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та передати справу в цій частині на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Постановою ВГС України від 08.11.2016 року касаційну скаргу ПрАТ «СК «Українська страхова група» задоволено.

Рішення господарського суду Львівської області від 06.06.2016 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 року у справі №914/966/16 скасовано в частині відмови у позові. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Львівської області. В іншій частині рішення та постанову залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2015 року між ПАТ Страхова компанія Українська страхова група як страховиком та ОСОБА_4, як страхувальником був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1505-15-00224, предметом якого є страхування транспортного засобу Тойота державний реєстраційний № НОМЕР_1.

22 січня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Тойота державний реєстраційний № НОМЕР_1 під керівництвом водія ОСОБА_5 (користування автомобілем за довіреністю) та транспортного засобу Мерседес державний реєстраційний № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6.

Згідно з довідки ВДАІ та постанови Приморського районного суду м. Одеса від 22 лютого 2016 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_6 правил дорожнього руху України, а саме правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України.

Судом зясовано, що 25 січня 2016 року страхувальник звернувся до ПАТ Страхова компанія Українська страхова група із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Як стверджує позивач, 28 січня 2016 року ПАТ Страхова компанія Українська страхова група здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 56 377,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1581 від 29.01.2016 р.

Судом встановлено, що ПрАТ Страхова компанія Українська страхова група складено страховий акт №ПСКА-5796, яким передбачено порядок виплати страхового відшкодування, що складається з двох частин:17752,50 грн. зараховується в рахунок несплаченої частини страхового платежу , а 38 624,70 грн. перераховується за ремонт автомобіля.

Згідно платіжного доручення №1581 від 29.01.2016 ПрАТ "СК "Українська страхова група" здійснила виплату страхового відшкодування

Судом також встановлено, що цивільну відповідальність власника транспортного засобу «Мерседес» державний реєстраційний номер №ВН 8888 НН зараховано у ПрАТ "СК «Граве Україна» згідно полісу №АІ/6965951.

Згідно платіжного доручення №1581 від 29.01.2016 ПрАТ "СК "Українська страхова група" здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 в сумі 38624,70 грн.

Враховуючи ті обставини, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу Мерседес державний реєстраційний № НОМЕР_2 застрахована у ПрАТ СК Граве Україна згідно полісу № АІ/6965951, позивач просить стягнути з ПрАТ СК Граве Україна вартість виплаченого страхового відшкодування (за мінусом 500 грн. франшизи) в розмірі 49500,00 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, беручи до уваги письмові пояснення в заяві (вх. №51702/169 від 26.12.2016 року) представника позивача, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення повністю.

Відповідач не заперечив у визначеному законом порядку, не спростував доводи позивача належними і допустимими письмовими доказами, в судове засідання не зявився.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

У відповідності до ст. 355 ГК України обєкти страхування, види обовязкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 3 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодування особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування" (в редакції чинній на дату ДТП) здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком за договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Згідно з ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки цивільно-правову відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП застраховано у відповідача згідно полісу №АІ/6965951, відповідальною особою перед позивачем за відшкодування страхової виплати є відповідач.

Відповідно після виплати страхового відшкодування страхувальнику до позивача перейшло право вимоги до відповідальної особи - відповідача.

Так, судом встановлено, що складено страховий акт №ПСКА-5796, яким передбачено порядок виплати страхового відшкодування, що складається з двох частин:17752,50 грн. зараховується в рахунок несплаченої частини страхового платежу , а 38 624,70 грн. перераховується за ремонт автомобіля.

Як вбачається із матеріалів справи, в звязку з настанням страхового випадку, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспортних засобів № 28-1505-15-00224 від 29.12.2015 року, позивач 29.01.2016 року здійснив виплату однієї частини страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 38 624,70 грн. без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 1581 від 29.01.2016 р., а другу частину страхового відшкодування в розмірі 17 752,50 грн. зарахував в рахунок несплаченої частини страхового платежу.

Зазначене страхове відшкодування ПАТ СК Українська страхова група відшкодувало у звязку з пошкодженням застрахованого автомобіля Тойота державний реєстраційний № НОМЕР_1, яке сталося з вини ОСОБА_6А, водія транспортного засобу Мерседес державний реєстраційний № НОМЕР_2, що встановлене постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2016 року по справі № 522/2608/16-п № 3/522/1027/16, яка набрала законної сили.

Як зазначає позивач і вбачається із матеріалів справи, Розділом 7 договору добровільного страхування від 29.12.2015 визначено порядок оплати страхової премії та періоди страхування, а саме, страхувальник вносить платежі чотирма рівними частинами в розмірі 5917,50 грн. по 29.12.2016, а саме: першу частину страхового платежу в розмірі 25 % від загального розміру премії, що становить в строк до 29 грудня 2015 року за період страхування з 30 грудня 2015 року по 29 березня 2016 року; другу частину страхового платежу в розмірі 25 % від загального розміру премії в строк до 29 березня 2016 року за період страхування з 30 березня 2016 року по 29 червня 2016 року; третю частину страхового платежу в розмірі 25 % від загального розміру премії в строк до 29 червня 2016 року за період страхування з 30 червня 2016 року по 29 вересня 2016 року; четверту частину страхового платежу в розмірі 25 % від загального розміру премії в строк до 29 вересня 2016 року за період страхування з 30 вересня 2016 року по 29 грудня 2016 року.

Оскільки станом на дату ДТП страхувальником внесено лише один страховий платіж в розмірі 5917,50 грн., страховиком, з урахуванням умов укладеного договору, із загальної суми виплати страхового відшкодування було утримано несплачені частини страхового платежу.

Відповідно до п. 12.2 Договору у разі настання страхових випадків по КАСКО (крім випадків конструктивної загибелі ТЗ та «Викрадення», не включаючи пошкодження ТЗ, які він отримав під час, внаслідок або після викрадення), страхове відшкодування розраховується за наступною формулою:

СВ=(ВВР-ВДхЗЕп)хПЗС+ДДВ-Фрп-ВЗПО-НЧСП, де

СВ - сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті;

ВВР - вартість відновлювального ремонту, яка включає вартість деталей, вузлів, агрегатів, що замінюються, вартість робіт та витратних матеріалів.

ВД - вартість деталей, вузлів, агрегатів, що замінюються згідно з документом, який підтверджує ВВР;

ЗЕ - експлуатаційний знос деталей, вузлів та агрегатів ТЗ, що підлягають заміні, за період з початку експлуатації ТЗ до дати настання страхового випадку (застосовується якщо обраним Страховим пакетом передбачене страхування з вирахуванням зносу, інакше ЗЕ = 0);

- за 1 -й рік експлуатації ТЗ - 15%;

- за 2-й рік експлуатації ТЗ - 10%;

- за кожний наступний рік експлуатації ТЗ - 8%.

ПЗС - коефіцієнт пропорційності зобовязань Страховика, що розраховується за формулою:

ПЗС = СС - ДВ але в будь-якому не більше 1,0 (одиниці), де:

СС - страхова сума по КАСКО згідно Частини 1 Договору;

дв - дійсна вартість застрахованого ТЗ та ДО на момент настання страхового випадку, визначена на підставі акту автотоварознавчої експертизи;

ДДВ - додаткові витрати Страхувальника по КАСКО, спричинені страховим випадком по КАСКО, якщо відшкодування таких витрат, передбачене обраним Страховим пакетом, але, в будь-якому випадку, у розмірі не більшому, ніж встановлені відповідні ліміти відшкодування.

Фрп - франшиза по КАСКО по ризиках інших ніж «Викрадення», зазначена в Частині 1 Договору.

ВЗПО відшкодування збитків винною особою, а саме розмір збитків, відшкодованих Страхувальнику в будь-якій формі, особою, винною в настання страхового випадку.

НЧСП - сума всіх несплачених частин страхової премії по Договору. Якщо розмір страхового відшкодування по КАСКО до вирахування НЧСП менший за розмір НЧСП, то Страховик не вираховує НЧПС із суми страхового відшкодування.

Оскільки, страхувальником було внесено лише один страховий платіж в розмірі 5 917 (пять тисяч девятсот сімнадцять) гривень 50 копійок, позивачем, з урахуванням умов укладеного Договору, із загальної суми виплати страхового відшкодування було утримано несплачені частини страхового платежу, в звязку з чим, згідно страхового акту сума страхового відшкодування становить 56 377 (пятдесят шість тисяч триста сімдесят сім) гривень 20 копійок, а не 38 624,70 грн., які зазначені у платіжному дорученні № 1581 від 29 січня 2016 року.

Тобто, 56 377,20 (загальний розмір страхового відшкодування, який підлягає до виплати) - 17 752,50 (три несплачені частина страхового платежу, позначена у формулі - НЧСП) = 38 624,70 (сума перерахована на реквізити ремонтного підприємства).

Крім того, договором страхування визначено порядок розрахунку та виплати страхового відшкодування при настанні страхових випадків, а саме у разі настання страхових випадків по каско, страхове відшкодування розраховується за відповідною формулою, за якою сума всіх несплачених частин страхової премії по договору віднімається.

Оскільки ліміт відповідальності по Договору обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 50 000,00 гривень та франшиза у розмірі 500,00 грн. позивач звернувся до відповідача про стягнення страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, а саме про стягнення 49 500,00 грн.

Тому, 10 875,30 гривень, які суд не врахував при вирішенні спору про стягнення страхового відшкодування є частиною страхового відшкодування, яка була зарахована як борг по страхових платежах, а не фактично виплачена частина страхового платежу на ремонт транспортного засобу.

Крім того, в страховому акті, а саме п. 15 - Порядок виплати страхового

відшкодування - зазначено про те, що 1-шу частину страхового відшкодування в розмірі 17 752,50 грн. зарахувати в рахунок несплаченої частини страхового платежу; 2-гу частину страхового відшкодування в розмірі 38 624,70 грн. перерахувати за реквізитами та зазначено реквізити ремонтного підприємства. Тому сума в розмірі 10 875,30 грн. увійшла в розмір шкоди і згідно страхового акта є частиною страхового відшкодування. На це звертає увагу суду касаційна інстанція у своїй постанові від 08.11.20165 року у даній справі.

Позивачу як страховику потерпілої особи, який фактично не здійснював виплату частини страхового відшкодування в розмірі 10875,30 грн., однак врахував її в зарахування зустрічних однорідних вимог згідно умов договору страхування та розрахунку, відображеного у страховому акті, належить право на відшкодування спірної суми у загальному розмірі відшкодування шкоди з винного в ДТП.

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача 10 875,30 грн. страхового відшкодування.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, так як спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 41, 42, 43, 44,12, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49,75,82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» (адреса: вул. Метрологічна, 2, м. Львів, 79044, ідентифікаційний ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: вул. Федорова, 32-А, м. Київ, 03038, ідентифікаційний ) 10 875,30 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 3 472,15 грн. витрат понесених на сплату судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 17.01.2017 р.

Суддя Долінська О.З.