ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р.Справа № 916/4204/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ (65003, м. Одеса, вул. Церковна, 29, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Комбинат (65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, )

За участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, )

про витребування майна та стягнення 243 284,43 грн.

Суддя Найфлейш В.Д.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність)

представник третьої особи: ОСОБА_2 (довіреність)

Суть спору: про витребування майна та стягнення 243 284,43 грн.

Публічне акціонерне товариство „Одеська ТЕЦ звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Комбинат про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення заборгованості в сумі 243 284,43 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.10.2015р. порушено провадження у справі №916/4204/15 та справу призначено до розгляду.

23.11.2015р. до канцелярії суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого ТОВ „Комбинат позов не визнає в повному обсязі та просить суд відмовити ПАТ „Одеська ТЕЦ у повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.11.2015р. залучено до участі у справі № 916/4204/15 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 відділення Фонду державного майна України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, ).

07.12.2015р. до суду надійшло клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.12.2015р. по справі №916/4204/15 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському НДІСЕ, провадження по справі зупинено.

12.05.2016р. до суду надійшло повідомлення №7668 від 26.04.2016р. про неможливість надання висновку у звязку із не сплатою експертного дослідження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.05.2016р. провадження у справі поновлено.

20.05.2016р. до канцелярії суду від ТОВ „Комбинат надійшло повторне клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.05.2016р. призначено по справі №916/4204/15 судову будівельну-технічну експертизу, проведення експертизи доручено ТОВ „Одеський регіональний центр незалежних експертиз, провадження по справі зупинено.

20.12.2016р. до суду від ТОВ „Одеський регіональний центр незалежних експертиз надійшов висновок судової експертизи по справі №916/4204/15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.12.2016р. провадження по справі поновлено, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

10.01.2017р. до суду надійшло клопотання від ПАТ „Одеська ТЕЦ про відкладення розгляду справи, призначеного на 10.01.2017р. ухвалою суду від 27.12.2016 р. у звязку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, зокрема з результатами висновку судової експертизи, яке судом відхиляється у звязку із закінченням терміну розгляду справи, продовженого на 15 календарних днів згідно ст. 69 ГПК України ухвалою суду від 23.05.2016р. і відсутністю процесуальної можливості подальшого продовження строку вирішення спору, а також зважаючи на наявність достатньої можливості ознайомлення з матеріалами справи до 10.01.2017 р. і направленням копій висновку експерта безпосерендньо сторонам згідно п. 6 ухвали суду від 23.05.2016 р. При цьому, враховуючи зміст поданого клопотання позивач вважається належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання, у зв'язку з чим неявка його предстаника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 10.01.2016р. господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

04 січня 1993р. між виробничим енергетичним об'єднанням "Одеська теплоелектроцентраль" (правонаступник ПАТ ОДЕСЬКА ТЕЦ) та АТЗТ Комбинат (правонаступник ТОВ Комбинат) було укладено договір оренди нежитлового приміщення, а також додаткові угоди до нього від 31.01.2005 р., від 11.03.2008 р.. 25.04.2012 р. згідно умов яких орендодавець надає орендарю нежитлове приміщення в домі №4/6 на вулиці Загубанського в відомчому домі ПАТ „Одеська ТЕЦ загальною площею 499,2 кв. м., а саме: на першому поверсі 260,5 кв.м., підвал 238,7 кв.м. для використання в виробничих цілях (згідно зі статутом Орендаря) в технічному стані, придатному для експлуатації строком з 01.01.1993р. до 01.01.2018р. з арендною платою 12698,11 грн.

Згідно додаткової угоди №3 від 23.12.1998р. до договору оренди викладено п. 2.2. - обов'язки орендодавця в наступній редакції: „за власний рахунок та власними силами проводити капітальний ремонт приміщення, а також усуває наслідки аварій та пошкоджень, які відбулись не з вини орендатора. При проведенні капітальних ремонтів за рахунок орендатора відшкодовує понесені ним витрати.

Як зазначає позивач, ТОВ „Комбинат не виконало свої зобовязання за договорами та не сплатило орендну плату та відшкодування експлуатаційних витрат за період з березня 2015р. по липень 2015р. Остання плата за договором оренди була здійснена відповідачем 17.04.2015р. за лютий 2015р.

04.08.2015р. ПАТ „Одеська ТЕЦ направило на адресу відповідача лист про відмову від договору оренди № б/н від 04.08.2015р. у відповідності до п.5.3. договору та ст. 782 ЦК України, який було отримано відповідачем 05.08.2015 р., що підтверджується кур'єрською накладною від 04.08.2015 р. та не заперечується відповідачем. Таким чином, за переконанням позивача, договір оренди є розірваним з 05.08.2015 р. в односторонньому порядку, у зв'язку з чим листом зазначено про необхідність повернення майна, що орендується, повідомлено про день та час приймання цього майна і запрошено представника ТОВ „Комбинат для здійснення передачі обєкта оренди. Однак, представник відповідача в зазначений час не зявився, про що представниками ПАТ „Одеська ТЕЦ було складено відповідний акт.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить витребувати обєкт оренди та стягнути заборгованість на загальну суму 243284,43 грн., яка складається з 108969,70 грн. основний борг за договором оренди, 9000,00 грн. основний борг за договором на відшкодування експлуатаційних витрат, 3% річних 511,68 грн., пеня у сумі 124803,05 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що починаючи з липня 2013р. і по теперішній час ТОВ „Комбинат фактично не використовує орендоване приміщення, оскільки з 1993 року позивач не проводив капітальний ремонт приміщення і не надає дозвіл на проведення капітального ремонту відповідачу, у звязку з чим приміщення стали непридатними для використання згідно із профільною діяльністю позивача виробництва кондитерських виробів, що є підставою звільнення його від орендної плати згідно п. 6 ст. 762 ЦК України, а також відсутні підстави розірвання договору оренди в односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Так, в процесі розгляду справи ухвалою суду від 23.05.2016 р. призначено судову будівельно-технічну експертизу, на проведення якої поставлено наступне питання: чи можливе використання орендованого приміщення за договором оренди нежитлових приміщень загальною площею 499, 2 кв.м. від 04.01.1993р., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська 4/6 для виробничих цілей протягом 2015, 2016 року? (згідно статуту орендаря); проведення експертизи доручено Товариству з обмеженою відповідальністю „Одеський регіональний центр незалежних експертиз.

Відповідно до висновку судового експерта № 246/16 від 23.11.2016 р. встановено, що використання орендованого приміщення за договором оренди нежитлових приміщень загальною площею 499,2 кв.м. від 04.01.1993р., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Комітетська, 4/6 протягом 2015, 2016 року для виробничих цілей (виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання, виробництво сухарів і сухого печива, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання) не можливо, а лише при умові проведення капітального ремонту систем централізованого водопостачання та водовідведення, електропостачання, внутрішнього оздоблення, оскільки обмежене виконання ними своїй функцій та існує загроза зниження надійності та безпеки їх використання. При цьому, слід зазначити, що викладені у висновку виробничі цілі відповідають цілям укладення спірного договору оренди від 04.01.1993 р., а також статуту орендаря ТОВ "Комбинат" (Т.1, а.с. 78 - 87) та є основним видом економічної діяльності підприємства, що підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 16.12.2013 р. (Т. 1, а.с. 88).

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.09.2014р. по справі №916/2688/14, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.10.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2014р. встановлено, що погіршення технічного стану орендованого приміщення сталось з підстав того, що комунікації будинку в якому розташовано приміщення прийшли до незадовільного стану, а як свідчать матеріали справи відповідач неодноразово звертався до позивача з листами (вих.№44 від 18.09.2013р., №28 від 10.07.2013р.) щодо необхідності проведення капітального ремонту цих комунікацій, а з врахуванням п.1. додаткової угоди до договору №3 від 23.12.1998р. суд не вбачає вини відповідача в погіршенні технічного стану орендованого приміщення, так як саме позивач зобов'язаний за свій рахунок проводити капітальний ремонт приміщення, а також усувати наслідки аварій та пошкоджень, які стались не з вини відповідача. Апеляційною та касаційною інстанцією підтримано вказаний висновок і зазначено про відсутність обставин, з якими пов'язано право орендодавця на дострокове розірвання договору, у зв'язку з чим відсутні підстави для розірвання договору в розумінні ст. 651 ЦК України.

Статтею 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявністю її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки в процесі розгляду справи враховуючи відповідний висновок експерта встановлено неможливість користування відповідачем орендованим приміщенням з причин непроведення капітального ремонту, а рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено відсутність вини з боку відповідача у погіршенні стану орендованого приміщення та невиконання позивачем обовязку щодо проведення капітального ремонту приміщення, господарський суд дійшов висновку відносно звільнення відповідача від орендної плати на підставі ч. 6 ст. 762 ЦК України, у звязку з чим пред'явлена до стягнення заборгованість за договором оренди від 04 січня 1993р. з відповідними змінами за період з березня 2015р. по серпень 2015 р. відсутня, що є підставою відхилення позовних вимог в частині стягнення орендної плати в сумі 108 969,70 грн.

Згідно ч. 6.2. укладеного договору оренди від 04.01.1993 р. за несплату орендарем платежів у строки, встановлені договором, нараховується пеня в розмірі 2 % від простроченої суми за кожен день прострочки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвочасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 550 ЦК України передбачено, що кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (ст. 617 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч. 2 ст. 217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Стеттею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи відсутність фактів порушення відповідачем грошових зобов'язань в спірний період за договором оренди від 04.01.1993 р., що встановлено судом, підстави нарахування пені в сумі 124 803,05 грн. і суми трьох відсотків річних в розмірі 511,68 грн. відсутні, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині відхиляються.

Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Враховуючи здійснені судом висновки відносно невнесення відповідачем орендної плати протягом трьох місяців підряд у спірний період з березня 2015р. по серпень 2015 р. з поважних причин у зв'язку із звільненням від сплати на підставі ч. 6 ст. 762 ЦК України, господарський суд дійшов висновку відносно відсутності права у позивача відмовитися в односторонньому порядку від договору оренди від 04 січня 1993р. і вимагати повернення орендованого приміщення, у зв'язку з чим зазначений договір оренди на момент пред'явлення позову не є розірваний, що є підставою відмови в задоволенні позовних вимог в частині витребування майна.

Між сторонами 31.12.2009р. укладено договір №ВЕВ-04-01/10-193 та додаткова угода № 2 від 14.03.2013 р. до нього, відповідно до умов яких, ПАТ „Одеська ТЕЦ надає ТОВ „Комбинат послуги із забезпечення експлуатації орендованих приміщень і прилеглих територій, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Загубанського (Комітетська) 4/6, а ТОВ „Комбинат відшкодовує експлуатаційні витрати ПАТ „Одеська ТЕЦ щомісячно шляхом перерахування грошових коштів в сумі 1500 грн. з урахуванням ПДВ на розрахунковий рахунок до 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Додатковою угодою № 2 до договору №ВЕВ-04-01/10-193 від 31.12.2009р. викладено п. 3 у наступній редакції: "Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2011р. та вважається продовженим на кожен календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією зі сторін про відмову від договору або його переукладення.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Позивач на підтвердження надання послуг за договором №ВЕВ-04-01/10-193 від 31.12.2009р., надав рахунки на оплату: №128 від 31.03.2015р.; №191 від 30.04.2015р.; №239 від 31.05.2015р.; №259 від 30.06.2015р.; №319 від 31.07.2015р.; №374 від 31.08.2015р. на загальну суму 9000 грн. Також, позивачем подано до суду супровідні листи від 14.04.2015р., від 18.05.2015р., від 09.06.2015р., від 07.07.2015р., від 06.08.2015р., від 08.09.2015р. про направлення актів виконаних робіт за відповідні періоди, однак самих актів виконаних робіт підписаних з двох сторін до суду не надано, незважаючи на те, що судом тричі було їх витребувано ухвалами про відкладення розгляду справи від 10.11.2015 р., від 24.11.2015 р., від 08.12.2015 р.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази надання позивачем на користь відповідача послуг із забезпечення експлуатації орендованих приміщень і прилеглих територій, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Загубанського (Комітетська) 4/6 за договором №ВЕВ-04-01/10-193 від 31.12.2009р. з додатковою угодою № 2 від 14.03.2013 р. до нього, а саме акти виконаних робіт (наданих послуг), підписані представниками обох сторін, а також приймаючи до уваги встановлені судом висновки щодо неможливості користування відповідачем зазначеним приміщенням та звільненням у встановленому законодавством порядку від орендної плати, господарський суд дійшов висновку, що послуги за вказаним від 31.12.2009р. договором у спірний період з березня по серпень 2015 р.р. фактично не надавались, у зв'язку з чим підстави стягнення оплати за них в сумі 9000 грн. відсутні, що є підставою відмови в позові в цій частині.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, господарський суд відмовляє у повному обсязі в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю „Комбинат орендованого приміщення та стягнення заборгованості.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32,33,43, 44 - 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ПАТ „Одеська ТЕЦ відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 16 січня 2017 р.

Суддя В.Д. Найфлейш