ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про призначення експертизи

04.01.2017р. Справа №905/2467/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кротінової О.В., суддів Осадчої А.М., Курило Г.Є., у відкритому судовому засіданні розглянув матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ, м.Київ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, м.Краматорськ Донецької області,

про стягнення 101990912,84 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: від відповідача: не зявився, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство УКРТРАНСГАЗ, м.Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №11420/6 від 12.08.2016р. до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 101990912,84 грн., у тому числі: суми основного боргу в розмірі 34327252,45 грн., пені у розмірі 33273283,17 грн., інфляційних втрат у розмірі 13027063,32 грн., 3% річних в розмірі 2436616,89 грн., 7% штрафу в розмірі 18926697,01 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2467/16 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 22.08.2016р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2467/16.

З метою обєктивного, всебічного розгляду обставин справи призначено судову колегію для її розгляду у складі: головуючий суддя Кротінова О.В., судді Осадча А.М. та судді Курило Г.Є. (розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/1265 від 08.11.2016р., протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 08.11.2016р.).

Представник позивача у судовому засіданні 04.01.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти призначення судової експертизи заперечив; надав клопотання №б/н від 04.01.2017р., до якого додано у копіях: розрахунок суми основного боргу ПАТ Донецькоблгаз перед ПАТ УКРТРАНСГАЗ по договору №/Н09 від 27.09.2011р. станом на 03.01.2017р. та довіреність №2 403 від 28.12.2016р.

Представник відповідача у судове засідання 04.01.201р. не зявився; 23.12.2016р. через канцелярію суду подано клопотання №15/1 від 20.12.2016р. про відкладення розгляду справи, до якого додано у копіях: наказ Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз №256 від 07.12.2016р. Про переведення ПАТ Донецькоблгаз на неповний робочий тиждень, встановлення графіку роботи та перенесення робочих днів, довіреність на представника.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи належне забезпечення з боку суду можливості відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів та пропозицій до суду до дати судового засідання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на що відмовляє у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз №15/1 від 20.12.2016р. про відкладення розгляду справи.

Заслухавши представника позивача та дослідив матеріали справи, господарський суд приходить до такого.

Предмет розгляду у справі №905/2467/16 - стягнення суми у розмірі 101990912,84 грн., у тому числі: суми основного боргу в розмірі 34327252,45 грн., пені у розмірі 33273283,17 грн., інфляційних втрат у розмірі 13027063,32 грн., 3% річних в розмірі 2436616,89 грн., 7% штрафу в розмірі 18926697,01 грн. за порушення грошового зобовязання.

За твердженням позивача сума у розмірі 34327252,45 грн. є заборгованістю відповідача з оплати вартості послуг за транспортування газу за період січень-грудень 2014р., січень-грудень 2015р., січень-червень 2016р., які надані відповідачу на підставі договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н09 від 27.09.2011р.

З огляду на несвоєчасні розрахунки за зобовязаннями січня 2014р. листопад 2015р. та січня березня 2016р. позивачем нараховані та предявлені до стягнення з відповідача інфляційні витрати, за зобовязаннями січня квітня 2014р., червня 2014р. - червня 2016р. 3% річних, за зобовязаннями січня 2014р. червня 2016р. пені та за зобовязаннями січня 2014р. - травня 2016р. 7% штрафу, у означених вище сумах.

Як свідчать матеріали справи, 27.09.2011р. між позивачем, як газотранспортним підприємством, та відповідачем, як замовником, укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н09.

Додатковою угодою №1 від 17.01.2013р. до вказаного договору внесено зміни та доповнення.

Так, предметом укладеної між сторонами угоди є зобовязання газотранспортного підприємства надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій (ГРС), та зобовязання замовника внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Пунктом 1.2 договору (у редакції додаткової угоди №1) газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснює газотранспортне підприємство, призначений для задоволення потреб населення та юридичних осіб, яким природний газ відпускається за роздрібними цінами, диференційованими залежно від річних обсягів споживання, які затверджені НКРЕ для населення.

З 01.01.2015р. додатковою угодою №6 від 27.10.2015р. абз.2 п.1.2 означеного договору викладено у такій реакції: «Газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснює Газотранспортне підприємство, призначений для задоволення потреб населення та релігійних організацій, крім обсягів, що використовуються релігійними організаціями для виробничо-комерційної діяльності»

Послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (п.3.1 договору у редакції додаткової угоди №1 від 17.01.2013р.).

Пунктом 3.4 договору із змінами та доповненнями визначено, що акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Як вбачається з матеріалів справи та визначено представником позивача у судовому засіданні 13.09.2016р., відповідач (замовник) у межах спірних правовідносин є гарантованим постачальником для населення.

За змістом п.5.4 договору вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітній місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

При цьому вартість послуг з транспортування газу за місяць визначається як добуток тарифу на загальну кількість протранспортованого газу, визначеного згідно з розділом 4 договору, та податку на додану вартість (п.5.3 договору).

Згідно п.4.1 договору за одиницю виміру кількості газу при його обліку приймається один кубічний метр (куб.м.), приведений до стандартних умов: (t) =20 градусів Цельсія, тиск газу (Р)=760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа).

Позивачем суду представлено копії актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами за період з січня 2014р. по червень 2016р.

Приписами п.5.6 договору №/Н09 від 27.09.2011р. на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (у редакції додаткової угоди №1 від 17.01.2013р. до договору) встановлено, що у випадку, якщо Замовник є гарантованим постачальником, то Замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу в місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок Газотранспортного підприємства у порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до 20-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п.5.7 означеного договору у разі надходження коштів від Замовника в сумі, що перевищує вартість фактично наданих послуг з транспортування газу у звітному місяці, переплата зараховується Газотранспортним підприємством у разі наявності заборгованості за надані послуги - як погашення заборгованості в попередніх місяцях; у разі відсутності заборгованості за надані послуги - як оплата послуг у місяці, наступному за звітним.

Зокрема, у заяві про відстрочення виконання рішення суду №15/01-1971 від 11.10.2016р. відповідач свідчить про наявність суми основного боргу за станом на 10.10.2016р. в розмірі 30 046 948,95 грн., коли у представленому позивачем уточненому розрахунку суми основного боргу (т.2 а.с.47) зазначено суму заборгованості, яка залишена несплаченою за станом на 07.10.2016р., як 23 816 135,51грн..

Окрім того, беручи до уваги письмові пояснення позивача щодо порядку здійснення зарахування проведених відповідачем оплат (т.2 а.с.10-11) та свідчення, висловлені у судовому засіданні 08.11.2016р., вбачається невідповідність здійснення останніх умовам договору, що має наслідком визначення існуючого розміру боргу за означений Публічним акціонерним товариством УКРТРАНСГАЗ період та похідних від цього вимог.

Ухвалами господарського суду Донецької області від 13.10.2016р., 08.11.2016р. було зобовязано сторін звірити розрахунки за спірними зобов'язаннями та надати відповідний розгорнутий акт звірки за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н09 від 27.09.2011р. станом на грудень 2016р. (з посиланням на первинні документи) з дотриманням приписів п.5.6 договору №/Н09 від 27.09.2011р. на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (у редакції додаткової угоди №1 від 17.01.2013р. до договору), із відображенням основного зобов'язання за цим договором та оплат відповідача; направити розгорнутий акт звірки розрахунків станом на грудень 2016р. відповідачу у строк до 01.12.2016р., представити суду підтвердження вчинення таких дій.

Проте дані вимоги не виконано.

Відтак, під час розгляду справи, задля встановлення правомірності визначення суми заборгованості, саме у розмірі вказаному позивачем, та її існування у період січень 2014р. - червень 2016р., виникла потреба у з'ясуванні відповідності проведеного позивачем зарахування коштів, що надійшли від відповідача, умовам п.5.6 означеного договору, а також потреба у дослідженні дотримання призначення платежу, визначеного у підписаних спільних протокольних рішеннях (відображені у розрахунку суми основного боргу доданого до позову), на підставі яких проведена оплата за надані Публічному акціонерному товариству По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз послуги з транспортування газу у спірний період.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, які виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд має право призначити судову експертизу.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення № 6 від 23.03.2012р.).

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи № 4 від 23.03.2012р., якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Частиною третьою статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Зважаючи на обставини справи, специфіку спірних правовідносин та складність визначення дійсного розміру заборгованості з огляду на приписи п.5.6, п.5.7 укладеного між сторонами договору, з урахуванням проведених оплат на підставі відповідних спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, суперечність доказів, суд вважає необхідним застосування спеціальних знань.

Відтак, враховуючи положення статті 41 Господарського процесуального кодексу України та правову позицію Вищого господарського суду України, сформульовану в п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи № 4 від 23.03.2012р., господарський суд дійшов висновку про потребу у призначенні судової експертизи.

Згідно із п.1.1 Науково-методичної рекомендації з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України №144/5 від 30.12.2004р.) до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (Інструкція в редакції наказу Міністерства юстиції України №144/5, від 30.12.2004р.), визначення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів; визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток; визначення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість є основним завданням економічної експертизи.

Приймаючи до уваги характер обставин, що мають бути з'ясовані за допомогою експертної установи, у світлі змісту Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998р., а також п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи № 4 від 23.03.2012р., господарський суд дійшов висновку про необхідність призначення судової економічної експертизи.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи № 4 від 23.03.2012р. визначено, що у вирішенні відповідного (до призначення судової експертизи) господарському суду слід визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребовує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Від сторін з цього приводу пропозицій не надійшло.

З урахуванням всіх обставин справи, остаточне коло питань, визначено господарським судом на підставі ст.ст.41, 42 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною третьою статті 41 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України Про судову експертизу.

Приймаючи до уваги вищезазначене, враховуючи, що в силу ст.ст.43, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України рішення суду має ґрунтуватися на всебічному, повному, об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності відповідно до вимог закону, господарський суд дійшов висновку за доцільне доручити проведення судової економічної експертизи Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз (84112, Донецька область, м.Словянськ, вул.Рози Люксембург, 67).

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012р. №4 витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень ч.1 ст.48 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за доцільне покласти на позивача, як на особу, на яку в силу господарського процесуального законодавства покладено обовязок доказування правомірності заявлених до стягнення сум та він є прерогативним, даний вид судових витрат згідно виставленого експертною установою рахунку, з подальшим розподілом судових витрат під час винесення кінцевого процесуального документу у справі №905/2467/16, відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

З метою забезпечення виконання приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, господарським судам необхідно контролювати дотримання, передбачених Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року № 144/5), строків проведення експертизи, визначених у статті 7 Закону України Про судову експертизу, і реагувати на відповідні порушення шляхом винесення окремих ухвал у порядку, встановленому статтею 90 Господарського процесуального кодексу України (пункт 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року №4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи).

Крім того, слід зазначити, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів (стаття 32 Господарського процесуального кодексу України).

Положеннями ст.42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу, оскільки жоден доказ не має заздалегідь установленої сили.

При цьому, господарський суд вважає, що висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів та повинен оцінюватися судом сукупно з іншими доказами.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

У Х В А Л И В :

1. Призначити судову економічну експертизу у справі №905/2467/16 за позовом Публічного акціонерного товариства УКРТРАНСГАЗ, м.Київ, до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 101990912,84 грн., у тому числі: суми основного боргу в розмірі 34327252,45 грн., пені у розмірі 33273283,17 грн., інфляційних втрат у розмірі 13027063,32 грн., 3% річних в розмірі 2436616,89 грн., 7% штрафу в розмірі 18926697,01 грн.

2. Проведення судової економічної експертизи доручити Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз (84112, Донецька область, м.Словянськ, вул.Рози Люксембург, 67).

3. На вирішення судової економічної експертизи поставити наступні питання:

1. Чи підтверджується документально заборгованість Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз у сумі 34 327 252,45 грн. з оплати вартості послуг за транспортування газу за період січень-грудень 2014р., січень-грудень 2015р., січень-червень 2016р., які надані відповідачу на підставі договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н09 від 27.09.2011р., при вимозі п.п.5.6, 5.7 цього договору та призначення платежу, визначеного у підписаних спільних протокольних рішеннях про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету (відображені у розрахунку суми основного боргу доданого до позову), на підставі яких проведена оплата за надані послуги Публічному акціонерному товариству По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз?

2. Визначити за кожним місяцем окремо суму фактичної заборгованості відповідача з оплати вартості послуг за транспортування газу за період січень-грудень 2014р., січень-грудень 2015р., січень-червень 2016р., які надані відповідачу на підставі договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н09 від 27.09.2011р., при вимозі п.п.5.6, 5.7 цього договору та призначення платежу, визначеного у підписаних спільних протокольних рішеннях про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету (відображені у розрахунку суми основного боргу доданого до позову), на підставі яких проведена оплата за надані послуги Публічному акціонерному товариству По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз.

4. Висвітлити інші питання, які виникнуть в ході проведення експертизи.

5. Зобов'язати Донецький науково-дослідний інститут судових експертиз після закінчення експертизи направити експертні висновки сторонам: Публічне акціонерне товариство Укртрансгаз (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1), Публічне акціонерне товариство По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, б.1).

6. Зобов'язати Донецький науково-дослідний інститут судових експертиз після закінчення проведення експертизи повернути матеріали справи № 905/2467/16 до господарського суду Донецької області протягом 5 днів з моменту закінчення проведення судової експертизи, з усіма наданими в розпорядження доказами, надати суду обґрунтований письмовий висновок за результатами вирішення поставлених питання у строк, визначений підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, та документи, які підтверджують витрати на проведення експертизи.

7. Судовому експерту у разі ненадання сторонами документів, які необхідні для проведення експертизи, повідомити суд.

8. Письмово повідомити господарський суд Донецької області у разі неможливості проведення експертизи.

9. Зобов'язати сторони при проведенні експертизи не перешкоджати експертам в проведенні судової експертизи; на першу вимогу експертів для проведення перевірок в повному обсязі надавати всі витребуванні документи та вчиняти необхідні дії.

10. Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на Публічне акціонерне товариство Укртрансгаз (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) із подальшим розподілом судових витрат під час винесення кінцевого процесуального документа у справі №905/2467/16 відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

11. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство Укртрансгаз (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) на вимогу експертної установи забезпечити своєчасну та повну оплату вартості проведення судової експертизи.

12. Відповідно до статті 4 Закону України Про судову експертизу довести до відома Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз те, що особа, яка безпосередньо проводить судову експертизу, несе відповідальність, передбачену п.1 ст.384, п.1ст.385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків.

13. Роз'яснити сторонам, що за ухилення від вчинення дій, покладених судом на сторону, з винної сторони стягується штраф у розмірі до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, умисне невиконання сторонами цієї ухвали або перешкоджання її виконанню утворює склад злочину, передбачений ст.382 Кримінального кодексу України.

14. У розпорядження експертної установи надати матеріали справи №905/2467/16, копію цієї ухвали.

Головуючий суддя О.В. Кротінова

Суддя А.М. Осадча

Суддя Г.Є. Курило