ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 р. Справа № 918/1343/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі відокремленого підрозділу філії "АРМ-ЕКО Ліфт"

до відповідача ОСОБА_1 міського комунального підприємства

про стягнення в сумі 790 226 грн. 59 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 15.04.2016 р.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі відокремленого підрозділу філії "АРМ-ЕКО Ліфт" (далі - Позивач) звернулося до господарського суду з позовом до ОСОБА_1 міського комунального підприємства (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 790 226 грн. 59 коп. за надані послуги.

Ухвалою господарського суду від 23 грудня 2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/1343/16, справу призначено до розгляду на 10 січня 2017 року.

10 січня 2017 року до канцелярії суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі.

В судовому засіданні 10 січня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 10 січня 2017 року не з'явився

Враховуючи те, що не зявлення відповідача в судове засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 10 січня 2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2013 року між Позивачем (далі- виконавець) та Відповідачем (далі- замовник) укладено договір № 181 про надання послуг по експлуатації ліфтів (далі- Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець на підставі ліцензії серії АЕ № 1801947 та дозволу виконання робіт підвищеної небезпеки № 289.12.56 зобов'язався надавати послуги з експлуатації ліфтів, а саме забезпечувати їх утримання в справному стані та безпечно експлуатувати шляхом організації належного технічного обслуговування та ремонту, які знаходяться на балансі у замовника та зазначені в Додатку № 1 до даного Договору, а замовник зобов'язався оплачувати послуги на умовах, встановлених Договором (п. 2.1. Договору).

Згідно до п. 3 Договору сторони встановили, що ціна Договору визначена розрахунком витрат, є динамічна і підлягає коригуванню у випадку запровадження нових законодавчих і нормативних актів, які впливають на вартість.

Оплата за виконані роботи проводиться кожного місяця на підставі акту виконаних робіт згідно Додатку № 2, який є невідомою частиною цього Договору.

Відповідно до п. .4.5 Договору, оплата за виконані роботи проводиться замовником не пізніше 10 числа наступного місяця за звітним, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі акту виконаних робіт (послуг).

Пунктом 5.2.1. Договору встановлено, що замовник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість послуг виконавця відповідно до цього Договору.

Відповідно до п. 6.1.1. Договору виконавець має право вимагати своєчасної оплати послуг замовником на умовах цього Договору.

Згідно п. 7.1. Договору, у випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Позивачем протягом вересня - листопада 2016 року виконав, а Відповідач прийняв роботи на загальну суму 790 226 грн. 59 коп. Факт виконання та вказана вартість цих робіт підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі виконаних робіт, а саме: актом за вересень 2016 року № 88 від 30 вересня 2016 року; актом за жовтень 2016 року № 91 від 31 жовтня 2016 року; актом за листопад 2016 року № 95 від 30 листопада 2016 року.

В порушення прийнятих на себе зобов'язань, в передбаченому обсязі відповідач не оплатив виконані позивачем роботи.

Внаслідок невиконання своїх договірних зобов'язань Відповідачем, утворилась заборгованість перед Позивачем в сумі 790 226 грн. 59 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення основної заборгованості в сумі 790 226 грн. 59 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, вимога прокурора та позивачів про стягнення заборгованості по орендній платі є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а відтак підлягає задоволенню.

Згідно статті 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вище викладене та керуючись статтями 32 - 34, 43, 44, 49, 81-1, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 міського комунального підприємства (34400, м. Вараш, м-н Незалежності, 2, код 30536302) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі відокремленого підрозділу філії "АРМ-ЕКО Ліфт" (34400, м. Вараш, м-н Незалежності, 2, код. 37796644) 790 226 (сімсот дев'яносто тисяч двісті двадцять шість) грн. 59 коп. заборгованості.

3. Стягнути з ОСОБА_1 міського комунального підприємства (34400, м. Вараш, м-н Незалежності, 2, код 30536302) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" (35364, Рівненська обл., Рівненський р-н., с. Грушвиця Друга, вул. 40 років Перемоги, 1, код. 33001226) 11 853 (одинадцять тисяч вісімсот п'ятдесят три) грн. 39 коп. судового збору.

4. Видати накази.

Повний текст рішення складено 11 січня 2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (35364, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Грушвиця Друга, вул. 40 років Перемоги, 1);

3 - позивачу рекомендованим (34400, м. Вараш, м-н. Незалежності, 2;

4 - відповідачу рекомендованим (34400, м. Вараш, м-н. Незалежності, 2).