РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. Справа № 924/572/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Грязнов В.В.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.16 р. у справі № 924/572/16

за позовом Заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради

до 1. Управління комунального майна Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

3. Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 ім. В.Чорновола, м. Хмельницький

4. Виконавчого комітету Хмельницької міської ради

про визнання недійсним на майбутнє договору оренди майна (нерухомого або іншого), що належить до комунальної власності від 22.04.2016р.;

про зобов'язання ФОП ОСОБА_1 звільнити шляхом передачі по акту приймання - передачі нежитлове приміщення, яке розташоване по вул. Кам'янецька, 119 в м. Хмельницькому, загальною площею 72,0 кв. м. балансоутримувачу - Хмельницькій середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №18 ім. В.Чорновола

за участю представників сторін:

позивача ( прокурор) -ОСОБА_2

відповідача 1- не з"явився

відповідача 2- ОСОБА_3М.( представник, дов. у справі)

відповідача 3- не з"явився

відповідача 4- не з""явився

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області 18.10.2016 р. у справі № 924/572/16 ( суддя Заверуха С.В.) в позові заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до Управління комунального майна Хмельницької міської ради, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 ім. В.Чорновола, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання недійсним на майбутнє договору оренди майна (нерухомого або іншого), що належить до комунальної власності від 22.04.2016р.;про зобов'язання ФОП ОСОБА_1 звільнити шляхом передачі по акту приймання - передачі нежитлове приміщення, яке розташоване по вул. Кам'янецька, 119 в м. Хмельницькому, загальною площею 72,0 кв.м. балансоутримувачу - Хмельницькій середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №18 ім. В.Чорновола відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд керувався положеннями ст.ст.11, 203, ч.3 ст.215, ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 283 Господарського суду України , ч.1 ст.2 Закону України Про оренду державного та комунального майна , ч.ч.1,4 ст. 61, ч.ч.1,5 Закону України Про освіту , ст. 60, ч.ч.1,5,7 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та прийшов до висновку, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у підвальному приміщенні навчального закладу здійснює підприємницьку діяльність - надання фотопослуг з безкоштовною фото-фіксацією навчального процесу, які безпосередньо пов'язані з навчальним шкільним процесом; прокурором не доведено належними доказами факту неможливості застосувати до даних правовідносин пункту 2 розділу 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 796, не доведено, що спірний договір погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Не погодившись з постановленим рішенням, прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2016р. прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

Апелянт вважає, що висновки суду про те, що орендоване приміщення є підвалом та не використовується у навчально-виховному процесі, не відповідають вимогам Законів України Про освіту, Про загальну середню освіту, Положенню про загальноосвітній навчальний заклад, оскільки згадане законодавство визначає поняття матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів, без будь-яких винятків із правил, у тому числі -щодо визначення частин (и) такого майна та особливостей його правового статусу.

На думку апелянта, невикористання школою спірного приміщення для навчального процесу не є підставою для визнання правомірним передачи такого приміщення в оренду з іншою метою, ніж пов'язаною з навчально - виховним процесом. Зауважив, що висновки суду про те, що на даний момент приміщення не використовується навчальним закладом, є підвальним, перебуває у неналежному технічному стані, має окремий вхід, не свідчать про неприналежність цього приміщення до об'єкту освіту та не позбавляє його спеціального статусу, як приміщення навчального закладу.

Наголосив, що судом не враховано статусу орендного майна та встановлених законом обмежень щодо мети його використання.

Крім того, зазначив,що у додатковій угоді від 12.09.2016р. внесено зміни до договору оренди нерухомого майна від 22.04.2016р., не визначено, що становить зміст поняття безкоштовна фотофіксація навчального процесу (перелік видів послуг, хто є одержувачем (замовником) послуг, які права та обов'язки виникають у сторін договору з даного приводу; відповідальність приватного підприємця за невиконання зобов'язання щодо безкоштовної фотофіксації). До розділу 5 договору оренди від 22.04.2016р. Обовязки орендаря, розділу 9 Відповідальність і вирішення спорів за договором жодних змін з цього приводу не внесено.

На думку апелянта, надання ФОП ОСОБА_1 фотопослуг не означає здійснення ним освітньої діяльності, надання освітніх послуг. Адже при наданні фотопослуг відсутні навчальна та виховна складова, учні не здобувають певного виду освіти, професійних знань, вмінь та навичок. Фотограф не виконує жодних навчальних та виховних функцій.

Таким чином, після внесення формальних змін у договір оренди, мета, задля якої ФОП ОСОБА_1 взято в оренду частину приміщення школи, залишається незмінною - здійснення підприємницької діяльності у вигляді надання фотопослуг населенню з метою отримання прибутку, не пов'язана з навчально-виховним процесом.

Вважає, що місцевим господарським судом зроблено хибний висновок про те, що підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_1 з надання фотопослуг пов'язана з навчально-виховним процесом, оскільки підприємець безкоштовно виготовляє випускні альбоми, фотографії на документи, перше фото на паспорт, інші різноманітні фотографії.

Однак, вказані обставини підтверджують лише той факт, що ФОП ОСОБА_1 використовує учасників навчально-виховного процесу школи як клієнтів для надання фотопослуг. Посада фотографа не входить до штатного розпису навчального закладу, виготовлення фотографій для випускних альбомів, на документи, та ін. не є обов'язковою складовою навчально-виховного процесу.

Висновки суду щодо безоплатності фотопослуг є необґрунтованими та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, зроблені лише зі слів та листів відповідачів - ФОП ОСОБА_1 та директора школи ОСОБА_4

Також не відповідають дійсності посилання суду на необґрунтованість прокурором порушення спірним договором інтересів держави в особі Хмельницької міської ради.

Вважає, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використання майна закладу освіти комунальної форми власності, яке здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства.

Просить врахувати , що судом першої інстанції не взято до уваги доводи прокурора про неможливість застосування до спірних правовідносин ч. 2 п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010р. за N 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності", оскільки нормативним актом вищої юридичної сили (частиною 5 статті 63 Закону України "Про освіту") прямо заборонено використовувати об'єкти освіти і науки не за призначенням.

Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно враховано те, що рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.01.2016р., яке слугувало підставою для укладення спірного договору, не оскаржено у встановленому законом порядку. Просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2016р. по справі № 924/572/16 та прийняти нове рішення, яким позов заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури задовольнити.

У додаткових письмових поясненнях прокурор, серед іншого, вказує, що головною метою навчального закладу є забезпечення реалізації права громадян на здобуття повної загальної середньої освіти.

Вказує, що згідно Оценочного акта домовладения 1972 г. на будівлю СЗОШ № 18 ім. В.Чорновола по вул. Камянецькій, 119 м. Хмельницький підвал є частиною приміщення школи (розділ акту техническое описание подвалов, надстроек и пристроек, поетажний план подвала).

В Журнале внутренних обмеров и подсчетов площадей помещений строения зазначено, що в підвалі розміщено наступні приміщення: коридор площею 16,3 кв.м., котельня площею 42,5 кв.м., кладова площею 10,4 кв.м,, кладова площею 18,9 кв.м., кладова площею 3,80 кв.м., уборна площею 2,00 кв.м., душ площею 2,60 кв.м., загальна площа - 96,5 кв.м. Усі ці приміщення фактично використовуються за своїм призначенням.

Тобто при належному утриманні є технічна та санітарна можливість використовувати підвал для потреб навчального закладу.

У СЗОШ № 18 ім. В.Чорновола навчається 1161 учень, в школі діють гуртки танцювального, художньо-естетичного, військово-патріотичного спрямування.

Наголошує, що підвальне приміщення школи може використовуватися з метою організації навчально-виховного процесу (для розміщення підсобного приміщення, гардеробу, тиру, для проведення занять з трудового навчання та ін. потреб).

На думку апелянта, факт неналежного санітарного стану підвалу підтверджує лише те, що орендар ФОП ОСОБА_1 (який орендує приміщення з 2005 року) неналежно виконує свої обов'язки щодо збереження орендованого майна, запобігання його пошкодженню, псуванню, тримання в порядку, передбаченому санітарними нормами (вказані обов'язки орендаря передбачені п. 5.4. договору оренди) та свідчить про безгосподарність при утриманні, зберіганні майна закладу.

У відзиві на апеляційну скаргу виконавчий комітет Хмельницької міської ради вказує, що подана апеляційна скарга є безпідставною, а рішення суду законним та обґрунтованим. Вказує, що нежитлове приміщення по вул. Кам'янецькій, 119 площею 38,9 кв.м знаходиться в оренді в ФОП ОСОБА_1 з 01.09.2005 року. Нежитлове приміщення по вул. Кам'янецькій, 119 площею 34,7 кв.м знаходиться в оренді в ФОП ОСОБА_1 з 15.07.2010 року.

Пунктом 10.5 договорів оренди від 26.04.2013 року та від 17.06.2013 року передбачено, що дія договору може бути продовжена.На підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 47 від 28.01.2016 року ФОП ОСОБА_1 було продовжено строк оренди нежитлового приміщення по вул. Кам'янецькій, 119 площею 72,0 кв.м для надання фотопослуг на 2 роки 11 місяців.

Вказує, що оспорюваний договір було укладено на виконання рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 47 від 28.01.2016 року. Вказане рішення ніким не оспорювалося і є чинним.

Відповідно до вимог ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів місцевого самоврядування є обов'язковими для виконання всіма, розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями, громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Посилання прокуратури на статтю ст. 63 Закону України "Про освіту" є безпідставним, оскільки передане в оренду нежитлове приміщення площею 72,0 кв.м в знаходиться в підвальному приміщенні, яке є підсобним і не може використовуватися для начального або наукового процесу.

Крім цього, частинами 1, 4 ст. 61 Закону України "Про освіту" передбачено, що фінансування державних закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Вказує, що відповідно пункту 2 розділу 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 796, навчальними закладами можуть надаватись послуги з надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовуються у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Просить апеляційну скаргу заст. прокуророра Хмельницької області у даній справі залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2016 року без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Хмельницька міська рада вказує, що апеляційна скарга є безпідставною, а рішення суду законним та обґрунтованим. Серед іншого вказує, що відповідно до пункту 2 розділу 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 796, навчальними закладами можуть надаватись послуги з надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовуються у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

З огляду на зазначене, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу заст.прокурора Хмельницької області по справі за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до управління комунального майна Хмельницької міської ради, виконавчого комітету Хмельницької міської ради, ФОП ОСОБА_1, Хмельницької середньої загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів № 18 ім. В. Чорновола про визнання недійсним договору оренди, а рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2016 року залишити без змін.

ФОП ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що рішення господарського суду Хмельницької області є законним та обґрунтованим , таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Вказує, що він брав участь у забезпеченні навчально-виховної роботи школи, а докази виготовлення відповідних фотоматеріалів наявні в матеріалах справи. Директором Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-111 ступенів № 18 ім. В. Чорновола в судовому засіданні надавались пояснення, що виготовлення та розміщення дошок пошани, стендів з фотографіями виступів танцювального гуртка несе естетичну складову виховання учнів.Вважає, що прокурором не доведено порушення прав інтересів держави в особі Хмельницької міської ради. В матеріалах справи відсутні докази невиконання чи неналежного виконання орендарем спірного договору, а також не надано жодних доказів, що укладення договору оренди від 22 квітня 2016 року має наслідком порушення цілісності майнового комплексу.

Просить рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2016р. по справі №924/572/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області - без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу директор Хмельницької середньої загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №18 ім. Чорновола вказує, що рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.16 р. є законним та обґрунтованим.

Наголосив, що оспорюваний договір з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не порушує прав та інтересів школи, учасників навчально-виховного процесу. ФОП ОСОБА_1 надає фото-послуги учням та персоналу школи, здійснює діяльність, пов'язану з навчально-виховним процесом - безкоштовно виготовляє фотографії на дошки пошани, здійснює фотофіксацію урочистих та святкових заходів школи. Орендна плата платиться ним вчасно.Просить рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.16 р. залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління комунального майна Хмельницької міської ради зауважує, що коло питань, пов'язаних з орендою нерухомого майна комунальної власності врегульовано спеціальним Законом України Про оренду державного та комунального майна України, норми якого не досліджувались судом.

Вказує, що покликання прокурора на статтю 63 Закону України Про освіту щодо передачі в оренду частини підвалу школи є безпідставним, оскільки поняття "об'єкт освіти і науки" є комплексним поняттям і включає комплекс відносин, як майнових, організаційних, трудових, педагогічних, освітніх та інших. Під об'єктом освіти слід розглядати школу в цілому, як навчальний заклад -юридичну особу з певним обсягом цивільної дієздатності, яка наділена певною матеріально-технічною базою, має педагогічний-трудовий колектив, завданням якої є здійснення на постійній і безперервній основі освітнього процесу з метою навчання, виховання, розвитку і самовдосконалення особистості. В результаті передачі в оренду підвального приміщення СЗШ №18, ця установа не приватизована, не перепрофільована, використовується і далі за призначенням - провадить освітньо-навчальну діяльність. Підвальне приміщення школи ніяким чином не пов'язано з навчальним та науковим процесом, оскільки не може взагалі використовуватися як навчальне приміщення згідно Державних санітарних правил і норм .

Державними санітарними правилами і нормами в даному випадку заборонено здавати в оренду функціональні приміщення школи, які можуть бути використанні в навчальній та освітній діяльності, а тому такі посилання прокуратури є безпідставні.

Крім того, прокуратурою не надано жодного акту перевірки санепідемстанції, який би вказав на порушення в діяльності школи пункту 3.19 вказаного санпіну, в частині передачі в оренду підвального приміщення школи.

Вважає, що передача в оренду приміщень школи, не задіяних в начальному процесі, дає змогу залучити додаткові кошти для покращення надання освітніх послуг.

Просить відмовити в задоволені апеляційної скарги заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2016 р. у справі №924/572/16.

У судове засідання з"явився прокурор, який повністю підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній та додаткових поясненнях. Просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2016р. у справі № 924/572/16 та прийняти нове, яким позов заступника керівника Хмельницької місцевої прокуроратури задовольнити.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_1 повністю заперечив вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. Покликається на практику Вищого господарського суду щодо вирішення подібних справ. Наголосив, що орендоване приміщення є підвалом будівлі школи, і не може використовуватись в навчальному процесі, а загальне облаштування даного приміщення не відповідає санітарним нормам, а тому вважає, що права дітей не порушені.

Просить рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2016р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачі 1,3,4 в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та заздалегідь, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 87,88,89,90,92, т.2).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки відповідачі 1,3,4 належним чином повідомлялись про час та місце апеляційного перегляду справи, враховуючи обмеженість строків вирішення спору, явка сторін обов'язковою не визнавалась, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача ФОП ОСОБА_1, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Хмельницької області підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору оренди індивідуально визначеного майна від 01.09.2005 р., укладеного між управлінням комунального майна Хмельницької міської ради, Хмельницькою середньої загальноосвітньої школи №18 та ПП ОСОБА_1, останньому передається у строкове платне користування окреме індивідуальне визначене майно - нежитлове приміщення - підвал площею 38,9 кв.м. за адресою м. Хмельницький, вул. Кам'янецька 119.

Відповідно до договору оренди майна від 15.07.2010 р., укладеного між управлінням комунального майна Хмельницької міської ради, Хмельницькою середньої загальноосвітньої школи №18 та ПП ОСОБА_1, останньому передається у строкове платне користування окреме індивідуальне визначене майно - нежитлове приміщення - підвал площею 34,7 кв.м. за адресою м. Хмельницький, вул. Кам'янецька 119. Майно передається в оренду для надання фотопослуг строком на два роки і 11 місяців з 15.07.2010 р. по 15.06.2013 р.

Договором оренди майна від 26.04.2013 р., укладеного між управлінням комунального майна Хмельницької міської ради, Хмельницькою середньої загальноосвітньої школи №18 та ПП ОСОБА_1, останньому передається у строкове платне користування нежитлове приміщення корисною площею 37,2 кв.м., площею загального користування 0,50 кв.м. за адресою м. Хмельницький, вул. Кам'янецька 119, розташоване в підвалі трьох поверхової цегляної будівлі. Майно передається в оренду для надання фотопослуг строком на два роки і 11 місяців з 26.04.2013 р. по 26.03.2016 р.

Договором оренди майна від 17.06.2013 р., укладеного між управлінням комунального майна Хмельницької міської ради, Хмельницькою середньої загальноосвітньої школи №18 та ПП ОСОБА_1, останньому передається у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 34,8 кв.м. за адресою м. Хмельницький, вул. Кам'янецька 119, розташованого в підвалі трьох поверхової цегляної будівлі. Майно передається в оренду для надання фотопослуг строком до 26.03.2016 р.

Рішенням 28 сесії Хмельницької міської ради №11 від 30.10.2013 р. повноваження орендодавця надано виконавчому комітету Хмельницької міської ради щодо нерухомого майна (п. 2.1).

Згідно п. 1.2 додатку 1 до вказаного рішення Виконавчий комітет Хмельницької міської ради приймає рішення з питань передачі в оренду об'єктів комунальної власності.

Пунктом 2.1 даного додатку передбачено, що управління комунального майна Хмельницької міської ради на підставі рішень виконавчого комітету про передачу майна в оренду підписує в особі начальника управління від імені виконавчого комітету Хмельницької міської ради договори оренди нерухомого майна.

Рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради №47 від 28.01.2016р. продовжено строк оренди приміщень міської комунальної власності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на нежитлове приміщення в будівлі Хмельницької СЗОШ І-ІІІ ст. №18 ім. В. Чорновола по вул. Кам'янецька, 119, корисною площею 71,1 кв.м. (загальною площею 72,0 кв.м.) для надання фотопослуг строком на два роки і одинадцять місяців ( а.с.36, т.1).

22.04.2016р. між Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради, від імені якого діє управління комунального майна Хмельницької міської ради (далі Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) та Хмельницькою середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №18 ім. В. Чорновола (Отримувач коштів, Балансоутримувач) був укладений договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького ( а.с.21-23, т.1).

Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець, Балансоутримувач передає, а Орендар приймає у строкове платне користування майно - нежитлове приміщення корисною площею 71,1 кв.м. (загальною площею 72,0 кв.м.), розміщене за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 119 (надалі майно) розташоване в підвалі трьохповерхової будівлі, що перебуває на балансі Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 ім. В. Чорновола, вартість якого встановлена за результатами проведення незалежної оцінки (експертним шляхом) і становить відповідно до Звіту про оцінку майна 254118,00 грн. станом на 31 січня 2016 року.

Згідно п.2.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін , указаний в договорі , але не раніше дати підписання сторонами цього Договору.

Майно передається в оренду для надання фотопослуг строком на два роки і одинадцять місяців з 22 квітня 2016р. по 22 березня 2019р.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

За актом приймання-передачі від 22.04.2016р. Хмельницька середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №18 ім. В. Чорновола передала, а ФОП ОСОБА_1 прийняв у користування підвальне приміщення корисною площею 71,1 кв.м. (загальною площею 72,0 кв.м.), розташоване за адресою вул. Кам'янецька, 119 ( а.с.46,т.1).

12 вересня 2016 р. до договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького від 22.04.2016р. сторони внесли наступні зміни: у абзаці 2. п.п. 1.1. доповнивши після слів "для надання фото послуг" словами "з безкоштовною фото - фіксацією навчального процесу".

Згідно висновку про вартість майна, затвердженого Наказом Управління комунального майна Хмельницької міської ради №19 від 22.04.2016р., ринкова вартість нежитлового приміщення корисною площею 71,1 кв.м. (загальною площею 72,0 кв.м.) в підвалі трьохповерхової будівлі, що перебуває на балансі Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 ім. В. Чорновола станом на 31.01.2016р. становить 254118,00грн. Даний висновок підписаний директором та оцінювачем ТОВ "Експерт" та скріплений печаткою підприємства ( а.с.24 ,т.1).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.01.2011р. та ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав ( а.с.33,т.1 ). будівля Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №18 ім. В. Чорновола перебуває у власності територіальної громади міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради.

Згідно із п.п. п.п. 1.4, 1.6, 4.1, 5.1, 5,2, 5.5, 6.10 Статуту, засновником Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18 ім. В.Чорновола (далі - навчальний заклад) є Хмельницька міська рада. Головним завданням навчального закладу є забезпечення реалізації права громадян на повну загальну середню освіту .

Управління закладом здійснюється його засновником - Хмельницькою міською радою, міським управлінням освіти.

Матеріально-технічна база навчального закладу включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, інші матеріальні цінності, вартість яких відображено в балансі закладу, майно якого належить йому на правах оперативного управління відповідно до чинного законодавства, рішення про заснування і статуту навчального закладу та укладених ним угод.

Для забезпечення навчально-виховного процесу база Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18 їм. ОСОБА_5 складається із навчальних кабінетів, майстерень (слюсарної, токарної, обслуговуючої праці тощо), а також спортивного, актового і читального залів, бібліотеки, архіву, радіоцентру, медичного, лінгафонного і комп'ютерного кабінетів, буфету, приміщення для навчально-допоміжного та інженерно-технічного персоналу, кімнати психологічного розвантаження тощо.( а.с.35-42, т.1).

Разом з тим, прокурор звернувся з позовом про визнання договору від 22.04.2016р. оренди нежитлових приміщень загальною площею 72,0 кв.м., розміщених за адресою: м.Хмельницький, вул. Кам'янецька, 119, розташованих в підвалі трьохповерхової цегляної будівлі навчального закладу не дійсним на майбутнє та звільнення приміщення,покликаючись на те, що оспорюваний договір не відповідає вимогам чинного законодавства. Зокрема, що приміщення навчальних закладів дозволено передавати в оренду лише для провадження освітньої діяльності, а спірне приміщення передано в оренду ФОП ОСОБА_1 для здійснення підприємницької діяльності надання фото послуг, тобто для використання з метою, що не пов'язана з освітньою діяльністю.

Аналізуючи зазначені обставини справи , колегія суддів відзначає таке.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч.1 ст.283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у ст.203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст.207 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч.3 ст.207 ГК України виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі, якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Статтею 215 ЦК України закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що правовідносини, пов'язані з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, регулюються ЦК України, ГК України, Земельним кодексом України, Законами України "Про оренду землі", "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про іпотеку", "Про страхування", "Про банки і банківську діяльність", "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та іншими актами законодавства.

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, статей 228, 229, 230, 232, 234, 235, 1057 1 ЦК України, абзацу другого частини шостої статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна", частини другої статті 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", частини другої статті 15 Закону України "Про оренду землі", статті 12 Закону України "Про іпотеку", частини другої статті 29 Закону України "Про страхування", статті 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 7 1 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" тощо.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України Про оренду державного та комунального майна, не можуть бути об'єктами оренди об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" від 4 березня 1992 року № 2163-XII.

Згідно частини 2 статті 5 Закону України Про приватизацію державного майна загальнодержавне значення мають і не підлягають приватизації - обєкти освіти, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

У частині 2 статті 18 Закону України Про освіту передбачено, що навчальні заклади, засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про загальну середню освіту" систему загальної середньої освіти становлять: загальноосвітні навчальні заклади всіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, навчально-виробничі комбінати, позашкільні заклади, науково-методичні установи та органи управління системою загальної середньої освіти, а також професійно-технічні та вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації, що надають повну загальну середню освіту.

В свою чергу, згідно з п.1.2 Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки від 01.08.2001р. №563, навчально-виховний процес, як складова освітньої діяльності - це система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (уроки, лекції, лабораторні заняття, час відпочинку між заняттями, навчальна практика, заняття з трудового, професійного навчання і професійної орієнтації, виробнича практика, робота у трудових об'єднаннях, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, походи, екскурсії, спортивні змагання, перевезення чи переходи до місця проведення заходів тощо).

Статтею 9 Закону Україну Про загальну середню освіту визначено, що школа І - III ступенів належить до загальноосвітніх навчальних закладів.

Апеляційним судом встановлено, що за змістом п. 1 Статуту, Хмельницька середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 18 має правовий статус навчального закладу, отже є загальноосвітнім навчальним закладом. (т.1,а.с.35-42)

Статтею 61 Закону України "Про освіту" встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України Про освіту, матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності; майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

В силу частини 5 статті 63 Закону України Про освіту, об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Отже, законом визначено обов»язкове використання об»єктів освіти і науки ,що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тоб-то пов»язане з навчально-виїховним процесом мети такого використання (в т.ч. на умовах оренди)

Колегія суду вважає за необхідне зазначити, що терміни обєкт освіти та навчальний заклад вживаються у цих законах в одному значенні, як синоніми, тому навчальні заклади, засновані на комунальній власності, джерелами фінансування яких є кошти місцевих бюджетів, не підлягають використанню не за призначенням, тобто не для навчального та наукового процесу.

У відповідності з п. 2 статті 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.08.2010 р. № 796 до інших послуг, які можуть надаватися такими закладами, відноситься надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Разом з тим, вирішальним в аспекті неухильного дотримання вимог ч.5 ст.63 Закону України "Про освіту" законодавець визначає обов'язкове використання об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов'язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди).

Відповідно до статті 5 Закону України "Про загальну середню освіту", завданнями загальної середньої освіти є виховання громадянина України; формування особистості учня (вихованця), розвиток його здібностей і обдарувань, наукового світогляду; виконання вимог Державного стандарту загальної середньої освіти, підготовка учнів (вихованців) до подальшої освіти і трудової діяльності; виховання в учнів (вихованців) поваги до Конституції України, державних символів України, прав і свобод людини і громадянина, почуття власної гідності, відповідальності перед законом за свої дії, свідомого ставлення до обовязків людини і громадянина; реалізація права учнів (вихованців) на вільне формування політичних і світоглядних переконань; виховання шанобливого ставлення до родини, поваги до народних традицій і звичаїв, державної мови, регіональних мов або мов меншин та рідної мови, національних цінностей Українського народу та інших народів і націй; виховання свідомого ставлення до свого здоровя та здоровя інших громадян як найвищої соціальної цінності, формування гігієнічних навичок і засад здорового способу життя, збереження і зміцнення фізичного та психічного здоровя учнів (вихованців).

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань(т.1,а.с. 43) ОСОБА_1 зареєстровинй як фізична особа підприємець 05 листопада 2002 року , основний вид діяльності ФОП ОСОБА_1 діяльність у сфері фотографії, тобто ціль господарської діяльності орендаря не пов'язана з навчально-виховним процесом та не має на меті надання освітніх послуг, з огляду на що апеляційна інстанція вважає,що використання відповідачем приміщення для розміщення фотостудії суперечить меті досягнення наведених у ст. 5 Закону України "Про загальну середню освіту" завдань.

Тому посилання відповідачів на п. 2 статті 8 Переліку платних послуг,які можуть надаватися державними навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.08.2010 р. № 796 , який, на їх думку , дозволяє використувувати приміщення , розташовані у ЗОШ № 18 м.Хмельницького під фотостудію є помилковими , як і помилковими доводи суду ,що діяльність ФОП ОСОБА_1 , яка полягає, серед іншого, у наданні фотопослуг з безкоштовною фото-фіксацією навчального процесу пов»язана з навчально-виховним процесом.

Крім того, матеріали справи не містять навчальних та виховних планів Хмельницької середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18 їм. ОСОБА_5,в які включено , що ФОП ОСОБА_1 надає освітні послуги чи послуги з професійної орієнтації,виробничої практики учнів даної школи.

Згідно листа №01-24-101 від 26.05.2016 р., виданого директором Хмельницької середньої загальноосвітньої школи №18 діяльність ФОП ОСОБА_1 пов'язана лише з орендою підвального приміщення та ніяких форм спільної діяльності з педагогічним колективом та учнями школи він не проводить.(т.1,а.с.48)

Згідно частини 2 статті 44 Закону України Про загальну середню освіту, вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами.

Пунктом 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, визначено, що здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Ці норми затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14 серпня 2001 року та розповсюджуються на загальноосвітні навчальні заклади І, І-ІІ, І-ІІІ ступенів, спеціалізовані школи І, ІІ, ІІІ ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Оскільки приміщення, яке передане в оренду, хоч і знаходиться у підвалі,але є частиною будівлі навчального корпусу, що стверджується висновком про вартість майна,технічним паспортом та оцоночним актом , перебуває на балансі ЗОШ № 18 м. Хмельницького, воно може передаватись в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом, а не для надання фотопослуг , як передбачено п.1.1 Договору від 22 квітня 2016 року.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що приміщення передано в оренду ФОП ОСОБА_1 не для використання в навчально-виховному процесі, а тому має місце порушення ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна" та ст.63 Закону України "Про освіту".

Отже, колегія суддів вважає, що прокурором доведено факт того, що оспорюваний договір оренди майна (нерухомого або іншого), що належить до комунальної власності територіальної громади м. Хмельницького від 22.04.2016р. суперечить нормам Закону України "Про освіту", а тому є правові підстави для визнання його недійсним.

Крім того, слід зауважити, що згідно ст. 216 Цивільного кодексу України недійсним правочин не створює юридичних наслідків , крім тих, що пов"язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов"язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення , зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У пункті 2.2 Договору, сторони погодили, що у разі припинення , розірвання, відмови від договору Майно повертається орендарем Балансоутримувачу. Орендар повертає майно аналогічно порядку , встановленому при передачі майна Орендарю цим договром. майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання - передачі.

За таких обставин ФОП ОСОБА_1 зобов»язаний повернути дане нежитлове приміщення, яке розташоване по вул. Кам'янецька, 119 в м. Хмельницькому, загальною площею 72,0 кв.м., та передати його по акту приймання-передачі балансоутримувачу - Хмельницькій середній загальноосвітній школі 1-111 ступенів №18 ім. В.Чорновола.

Статтею 236 ЦК України передбачено, що якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Як вже зазначалось, відповідно до вимог ч.3 ст.207 ГК України, виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або частково, припиняється з дня набрання рішенням законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі, якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним.( в даному випадку з моменту набрання постановою суду апеляційної інстанції законної сили 11 січня 2017 року.

Колегією суду також не приймаються доводи відповідачів відносно того, що дане приміщення використовувалося ФОП ОСОБА_1 в навчальних цілях, а саме фото фіксації навчального процесу, оскільки: по-перше, предметом оспорюваного Договору є саме використання орендованого приміщення для надання фото послуг Відповідачем 2, а не у звязку з фотофіксування навчального процесу ; по-друге, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо надання Відповідачем 2 за адресою розташування орендованого приміщення навчально-виховних послуг , а наявні в матріалах справи фото , зокрема учнів школи, лише свідчать про те, що відповідач використовує навчальний заклад для здійснення підприємницької діяльності.

Поряд тим, в матеріалах справи відсутні докази, котрі б свідчили, що при здійснені оренди даного приміщення Відповідачем 2, сплачена ним орендна плата в певній частині йшла на благоустрій навчального закладу чи на освіту в цілому, що опосередковано засвідчує факт про використання даного приміщення в господарських відносинах.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує покликання апелянта на те, що підвальне приміщення школи може використовуватися з метою організації навчально виховного процесу ( для розміщення підсобного приміщення тощо )

Отже, посилання суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні на те, що орендоване приміщення є підвалом та не може використовутися у навчально-виховному процесі через свій незадовільний технічний та санітарний стан, що підтверджується актом перевірки технічного стану підвального приміщення від 11.08.2015р. є необґрунтованим, не свідчить про неприналежність цього приміщення до об"єкту освіти та не позбавляє його спеціального статусу , як приміщення навчального закладу.

Посилання відповідача 2 на постанови Вищого господарського суду України , прийняті в інших справах, не можуть бути взяти до уваги , оскільки ці постанови прийняті за іншою , ніж у даній справі , фактично доказової бази , тобто хоча й за подібного правового регулювання , але за інших обставин, встановлених попередніми судовими інстанціями , і за інших поданих сторонами та оцінених судами доказами , у залежності від яких ( обставин і доказів) було прийнято відповідні судові рішення.

Господарський суд відповідно до приписів ст.43 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків, визначитись чи потребуються спеціальні знання для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення" наголошено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом ст.36 ГПК України, письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

При цьому, згідно ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Заступника прокурора Хмельницької області підлягає задоволенню, рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2016р. у справі № 924/572/16 слід скасувати на підставі п.3 ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.44, 49 ГПК України, з стягненням із Управління комунального майна Хмельницької міської ради, ФОП ОСОБА_1,Хмельницької середньої загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 18 ім. В.Чорновола та виконавчого комітету Хмельницької міської ради на користь прокуратури Хмельницької області по 689,00 грн. судового збору за подачу позовної заяви з кожного та по 757,90 грн. за подачу апеляційної скарги з кожного.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,п.3п.1ст. 104,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити.

2.Рішення господарського суду Хмельницької області від 18.10.2016р. у справі № 924/572/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

Позов Заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради задовольнити.

4. Визнати недійсним на майбутнє попередній договір оренди майна (нерухомого або іншого), що належить до комунальної власності від 22.04.2016р. , укладеного між управлінням комунального майна Хмельницької міської ради, ФОП ОСОБА_1 та Хмельницькою середньою загальноосвітньою школою І-Ш ступенів № 18 ім. В.Чорновола, вартість якого встановлена за результатами оцінки (експертним шляхом) і становить 254 118,00 гривень.

5.Зобов'язати ФОП ОСОБА_1 повернути нежитлове приміщення, яке розташоване по вул. Кам'янецька, 119 в м. Хмельницькому, загальною площею 72,0 кв.м,, та передати його по акту приймання-передачі балансоутримувачу - Хмельницькій середній загальноосвітній школі 1-111 ступенів №18 ім. В.Чорновола.

6.Стягнути з ФОП ОСОБА_1 ( ідн. НОМЕР_1, м. Хмельницький, вул. Димитрова,буд.32); Управління комунального майна Хмельницької міської ради ( , м. Хмельницький, вул. Кам"янецька, 2); Хмельницької середньої загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 18 ім. В.Чорновола ( м. Хмельницький , вул. Купріна,12 (перший конкурс), вул. Кам"янецька,119 (другий корпус), п/р 1403 в ГУ ДКСУ в Хмельницької обл., МФО 815013, код 25803013), виконавчого комітету Хмельницької міської ради ( 29000, м. Хмельницький,вул. Гагаріна,3) на користь прокуратури Хмельницької області (, р/р 2814 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 689,00 грн. з кожного.

7. Стягнути з ФОП ОСОБА_1 ( ідн. НОМЕР_1, м. Хмельницький, вул. Димитрова,буд.32); Управління комунального майна Хмельницької міської ради ( , м. Хмельницький, вул. Кам"янецька, 2); Хмельницької середньої загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 18 ім. В.Чорновола ( м. Хмельницький , вул. Купріна,12 (перший конкурс), вул. Кам"янецька,119 (другий корпус), п/р 1403 в ГУ ДКСУ в Хмельницької обл., МФО 815013, код 25803013), виконавчого комітету Хмельницької міської ради ( 29000, м. Хмельницький,вул. Гагаріна,3) на користь прокуратури Хмельницької області (, р/р 2814 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 757,90 грн. з кожного.

8. На виконання постанови господарському суду Хмельницької області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Гудак А.В.