УХВАЛА

13.01.2017№ 910/73/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» (далі - Компанія), м. Київ,

про вжиття заходів до забезпечення позову

зі справи № 910/73/17

за позовом Компанії

до товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Груп», с. Мартусівка Бориспільського району Київської області,

про усунення перешкод у користуванні орендованим приміщенням,

без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Компанія звернулась до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» (далі - Товариство) усунути перешкоди Компанії у здійсненні права користування на умовах договору оренди від 21.09.2016 №02-2016 (далі - Договір оренди), укладеного Компанією і приватною компанією з акціонерним капіталовкладенням «EFENES PROPERTIES LIMITED», нежилим приміщенням - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 893,40 кв.м., приміщення №5а, №6, №20 (група приміщень 15), з №1 по №5, №7, №8, №10 (група приміщень 16), №1, №2, №5, №6, з №8 по №10, №11а, №12, №13 (група приміщень 18), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №1), а саме звільнити нежилі приміщення №1 від сторонніх осіб, заборонити відповідачу встановлення охорони приміщення, пропускного режиму.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.01.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 20.02.2017.

Компанія 11.01.2017 подала суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд зобов'язати Товариство:

- усунути перешкоди Компанії у здійсненні права користування на умовах договору оренди від 21.09.2016 №02-2016 (далі - Договір оренди), укладеного Компанією і приватною компанією з акціонерним капіталовкладенням «EFENES PROPERTIES LIMITED», нежилим приміщенням - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 893,40 кв.м., приміщення №1, №3, №4, №5а, з №6 по №20 (група приміщень 15), з №1 по №5, №8, №10 (група приміщень 16), №1, №2, №4, №5, №6, з №8 по №10, №11а, №13 (група приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №1);

- усунути перешкоди у здійсненні права користування на умовах договору суборенди від 27.09.2016 №07-2016 (далі - Договір суборенди), укладеного Компанією і ОСОБА_1, нежилим приміщенням - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 431,2 кв.м. приміщення №2, №5 (групи приміщень 15), №6, №7, №9 (групи приміщень 16), №3, №7, №9, №11, №12 (групи приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №2).

Судом встановлено, що фактично подана заява є заявою про зміну предмета позову.

Згідно з частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Судом перевірено дотримання позивачем вимог статті 22 ГПК України та прийнято заяву позивача про зміну предмета позову до розгляду.

Позивач 03.01.2017 подав суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову та 10.01.2017 і 11.01.2017 подав суду доповнення до вказаної заяви, в якій просить суд:

- заборонити Товариству, а також будь-яким іншим особам до остаточного вирішення спору вчиняти дії щодо обмеження чи унеможливлення Компанії користуватись орендованим за Договором оренди і Договором суборенди майном;

- заборонити Товариству, а також будь-яким іншим особам до остаточного вирішення спору вчиняти дії, пов'язані з передачею нежилих приміщень №1 і нежилих приміщень №2 в оренду третім особам, у тому числі щодо укладання з третіми особами договорів про надання прав на користування орендованим приміщенням, до остаточного вирішення спору;

- заборонити Товариству, а також будь-яким іншим особам до остаточного вирішення спору вчиняти дії щодо майна Компанії, заходити в орендовані нежилі приміщення №1 і №2.

Заяву мотивовано тим, що:

- починаючи з 27.09.2016 і по теперішній час фактично у користуванні Компанії на підставі Договору оренди і Договору суборенди перебувають орендовані приміщення фізкультурно-оздоровчого комплексу загальною площею 1 324,60 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

- починаючи з 31.12.2016 приміщеннями, що перебувають в оренді і в суборенді у Компанії, користуються за вказівкою відповідача сторонні особи, які без згоди цілодобово перебувають всередині приміщення і зовні приміщення (зона входу до комплексу, гостьова стоянка); згідно з встановленим порядком з метою забезпечення безпеки перебування членів клубу та збереження матеріальних цінностей фізкультурно-оздоровчого комплексу і відвідувачів, вхід до приміщення комплексу здійснюється на підставі карток членів клубу; перебування на території сторонніх осіб, які не є членами клубу і не відносяться до співробітників фітнес центру категорично заборонено; відповідач шляхом розміщення цілодобової охорони всередині орендованого приміщення створює перешкоди в користуванні орендованими приміщеннями; умовами Договору оренди і Договору суборенди не передбачено право орендодавця у період дії Договору оренди чи Договору суборенди на встановлення охорони орендованого приміщення;

- встановлення відповідачем охорони і пропускного режиму у приміщенні фізкультурно-оздоровчого комплексу обмежує Компанію у праві користування орендованими приміщеннями загальною площею 1 324,60 кв.м., створює перешкоди в користуванні орендованим приміщенням, обмежує господарську діяльність з надання послуг фітнес центру; невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши наведені у заяві про вжиття заходів до забезпечення позову доводи, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність її частково задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частинами першою і другою статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Частинами шостою і восьмою статті 67 ГПК України передбачено, що види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач від Товариства отримав вимогу від 30.12.2014 №16-60, якою останнє у зв'язку з придбанням об'єкта нерухомого майна, а саме нежилих приміщень №1 і №2, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна за №2397, повідомило позивача про те, що починаючи з 30.12.2016 Товариство передало вказані приміщення під охорону і забезпечення пропускного режиму приватному підприємству «Служба безпеки «Гарант»; враховуючи відсутність договірних відносин з Компанією щодо користування належними Товариству на праві власності приміщеннями, останнє вимагало звільнити приміщення в строк до 14.01.2017.

Разом з тим, Договір оренди і Договір суборенди є чинними, доказів визнання їх недійсними в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до частини першої статті 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Таким чином, суд вважає, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Товариству до вирішення спору по суті вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення Компанії користуватись орендованим за Договором оренди і Договором суборенди майном, а також вчиняти дії щодо майна Компанії, заходити в орендовані нежилі приміщення №1 і №2, - є пов'язаними з предметом спору у справі №910/73/17 та спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, а тому підлягають задоволенню.

У пункті 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" встановлено, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Разом з тим, вимоги заяви в частині заборони будь-яким іншим особам перешкоджати позивачу користуватись орендованим за Договором оренди і Договором суборенди майном, а також вчиняти дії щодо майна Компанії, заходити в орендовані нежилі приміщення №1 і №2 є фактично не визначеними, направлені на невизначене коло суб'єктів, які не мають жодного відношення до спірного приміщення, а тому не можуть бути задоволені.

Що ж до заборони Товариству, а також будь-яким іншим особам до остаточного вирішення спору вчиняти дії пов'язані з передачею нежилих приміщень №1 і нежилих приміщень №2 в оренду третім особам, у тому числі щодо укладання з третіми особами договорів про надання прав на користування орендованим приміщенням, то така вимога також не підлягає задоволенню, оскільки фактично є вручання в господарську діяльність Товариства.

Згідно зі статтею 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» про вжиття заходів до забезпечення позову у справі №910/73/17 задовольнити частково.

2. До вирішення спору по суті вжити заходи до забезпечення позову шляхом:

- заборони товариству з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» (08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, буд. 27; ідентифікаційний код 36077146) вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» (01025, м. Київ, пров. Рильський, буд. 5; ідентифікаційний код 36411903) користуватись орендованими за договором оренди від 21.09.2016 №02-2016, укладеним товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» (01025, м. Київ, пров. Рильський, буд. 5; ідентифікаційний код 36411903) і приватною компанією з акціонерним капіталовкладенням «EFENES PROPERTIES LIMITED», нежилими приміщеннями - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 893,40 кв.м., приміщення №1, №3, №4, №5а, з №6 по №20 (група приміщень 15), з №1 по №5, №8, №10 (група приміщень 16), №1, №2, №4, №5, №6, з №8 по №10, №11а, №13 (група приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №1), а також за договором суборенди від 27.09.2016 №07-2016, укладеним товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» (01025, м. Київ, пров. Рильський, буд. 5; ідентифікаційний код 36411903) і ОСОБА_1, нежилими приміщеннями - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 431,2 кв.м. приміщення №2, №5 (групи приміщень 15), №6, №7, №9 (групи приміщень 16), №3, №7, №9, №11, №12 (групи приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №2);

- заборони товариству з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» (08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, буд. 27; ідентифікаційний код 36077146) вчиняти дії щодо майна товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» (01025, м. Київ, пров. Рильський, буд. 5; ідентифікаційний код 36411903), заходити в орендовані за договором оренди від 21.09.2016 №02-2016, укладеним товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» (01025, м. Київ, пров. Рильський, буд. 5; ідентифікаційний код 36411903) і приватною компанією з акціонерним капіталовкладенням «EFENES PROPERTIES LIMITED», нежилі приміщення - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 893,40 кв.м., приміщення №1, №3, №4, №5а, з №6 по №20 (група приміщень 15), з №1 по №5, №8, №10 (група приміщень 16), №1, №2, №4, №5, №6, з №8 по №10, №11а, №13 (група приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежилі приміщення №1), а також за договором суборенди від 27.09.2016 №07-2016, укладеним товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» (01025, м. Київ, пров. Рильський, буд. 5; ідентифікаційний код 36411903) і ОСОБА_1, нежилі приміщення - фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 431,2 кв.м. приміщення №2, №5 (групи приміщень 15), №6, №7, №9 (групи приміщень 16), №3, №7, №9, №11, №12 (групи приміщень 18), які є складовою частиною фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

3. У вжитті інших заходів до забезпечення позову відмовити.

4. Боржниками за даною ухвалою є товариство з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» (08343, Київська обл., Бориспільський район, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, буд. 27; ідентифікаційний код 36077146).

5. Стягувачем за даною ухвалою є товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Софійський» (01025, м. Київ, пров. Рильський, буд. 5; ідентифікаційний код 36411903).

6. Дана ухвала підлягає обов'язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення, а саме з 13.01.2017.

7. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання складає три роки з моменту її винесення, тобто до 13.01.2020.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко