ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2017р. Справа№ 914/2789/16

Суддя господарського суду Львівської області Пазичев В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Державної екологічної інспекції у Львівській області (м. Львів)

до відповідача: Комунального підприємства житлово-комунального господарства

м. Белз (м. Белз, Львівська обл.)

про: відшкодування збитків, завданих державі, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, в розмірі 264346,00 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Черменєвій В.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 09-5 від 03.01.2017 року.

від відповідача: Не зявився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Державної екологічної інспекції у Львівській області (м. Львів) до Комунального підприємства житлово-комунального господарства м. Белз (надалі КПЖКГ м. Белз) (м. Белз, Львівська обл.) про відшкодування збитків, завданих державі, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, в розмірі 264346,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.11.2016 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 09.11.2016 року. Ухвалою суду від 09.11.2016 року розгляд справи відкладено до 17.11.2016 року, в звязку з відсутністю представників позивача та відповідача. Ухвалою суду від 17.11.2016 року розгляд справи відкладено до 24.11.2016 року, в звязку з відсутністю представників позивача та відповідача. Ухвалою суду від 24.11.2016 року розгляд справи відкладено до 01.12.2016 року, в звязку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою суду від 01.12.2016 року розгляд справи відкладено до 21.12.2016 року, в звязку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою суду від 21.12.2016 року розгляд справи відкладено до 03.01.2017 року, в звязку з відсутністю представника відповідача.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 03.11.2016 року, про відкладення від 09.11.2016 року, від 17.11.2016 року, від 24.11.2016 року, від 01.12.2016 року, від 21.12.2016 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

01.12.2016 року за вх. № 48383/16 позивач подав пояснення по справі.

03.01.2017 року за вх. № 140/17 позивач подав пояснення по справі.

03.01.2017 року за вх. № 141/17 позивач подав заяву по справі.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 03.11.2016 року, про відкладення від 09.11.2016 року, від 17.11.2016 року, від 24.11.2016 року, від 01.12.2016 року, від 21.12.2016 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, а явка відповідача була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

09.11.2016 року на електронну адресу Господарського суду Львівської області надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду спрви.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Доказом надсилання відповідачу ухвали суду від 21.12.2016 р. про відкладення розгляду справи на 03.01.2017 р. є повідомлення про вручення від 29.12.2016 року за вх. № 52192/16.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Комунальне підприємство житлово-комунального господарства м. Белза знаходиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження: 80062, Львівська обл., Сокальський район, місто Белз, площа України, будинок 2.

Відтак, суд виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Інші адреси відповідача, крім вказаної у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ні позивачу, ні суду невідомо.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами, у відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 03.01.2017 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, ОСОБА_2 екологічна інспекція у Львівській області (надалі позивач, Держекоінспекція) відповідно до Положення про ОСОБА_2 екологічну інспекцію у Львівській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 року № 136, є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України та їй підпорядковується.

Позивач зазначає, що з 25.10.2013 р. по 13.11. 2013 року ОСОБА_2 екологічною інспекцією у Львівській області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства КПЖКГ м. Белз.

За твердженням позивача, в ході перевірки (Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 2192/03/1905 від 13.10.2013 року) встановлено, що КПЖКГ м. Белз здійснювало самовільний забір підземних прісних вод із двох артсвердловин, що знаходяться в м. Белз в Сокальському району, без дозволу на спецводокористування. Згідно наданого дозволу № УКР-1353-10 від 07.06.2010 р., дія якого закінчилась 07.06.2013 р., з 08.06.2013 року відбір води здійснювався без дозволу на спец. водокористування, за період з 08.06.2013 р. по 03.11.2013 року самовільно забрано (18500 куб.м.) води, що є порушенням чинного законодавства, а саме: вимог ст.ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України, в результаті чого державі заподіяно збитки на суму 264346,00 грн.

Розрахунок проведено за Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Міністерством охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 767/16783 від 14.06.2009 р. і становить 264346,00 грн.

На адресу відповідача ОСОБА_2 екологічною інспекцією в Львівській області скеровувалась претензія про добровільне відшкодування завданих державі збитків (№ 09-133 від 15.01.2014 року) на суму 264346,00 грн., яка була розглянута і відповідь на претензію була скерована Держекоінспеції, і знаходиться в матеріалах.

Спеціальним є використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів); спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Згідно з пунктом 9 статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за клопотанням водокористувача з обгрунтуванням потреби у воді, погодженим з державними органами водного господарства, в разі використання поверхневих вод; державними органами геології, в разі використання підземних вод та державними органами охорони здоров'я, в разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних.

Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом Міністрів України.

Позивач зазначає, що розрахунок проведено за Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Міністерством охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 767/16783 від 14.06.2009 р. і становить 264346,00 грн.

Відповідно до Розділу IX в редакції Наказу Міністерства екології та природних ресурсів N 220 (70881-11) від 30.06.2011 р., Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води). Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), здійснюється за формулою:

З = 100 х W х Тар,

де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), куб.м;

Тар - розмір, грн/100 куб.м, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України ( 2755-17 ) на дату виявлення порушення (для морської води - розмір, грн/100 куб.м, аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

Згідно ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд стягнути з Комунального підприємства ЖКГ м. Белз (Львівська область, Сокальський район, м.Белз пр.України 2, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Львівській області збитки в розмірі 264 346, 00 грн. на спеціальний рахунок м. Белз Сокальського району Львівської області (р/р 0542, банк - УДК у Сокальському районі, , МФО 825014, код платежу 24062100), в рахунок відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушень вимог природоохоронного законодавства.

На час розгляду справи відповідач не подав доказів погашення боргу в повному обсязі, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

ОСОБА_2 екологічна інспекція у Львівській області (надалі позивач, Держекоінспекція) відповідно до Положення про ОСОБА_2 екологічну інспекцію у Львівській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 року № 136, є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України та їй підпорядковується.

Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог:

- законодавства про екологічну та радіаційну безпеку;

- законодавства про використання та охорону земель;

- законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів щодо:

- реалізації державних, цільових, міждержавних та регіональних програм з оздоровлення, використання і охорони вод, відтворення водних ресурсів;

- наявності та дотримання умов виданих дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин;

- права державної власності на води;

- виконує інші функції.

Держекоінспекція має право:

- проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження;

- перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (дозволи, ліцензії, сертифікати, висновки, рішення, ліміти, квоти, погодження, свідоцтва).

- виконувати відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу і властивостей викидів стаціонарних та пересувних джерел забруднення атмосферного повітря, ґрунтів, вод (лляльних, баластних, зворотних, поверхневих), вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об'єктах, що обстежуються, та вимірювання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб'єктами господарювання.

- розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії.

- вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, з 25.10.2013 р. по 13.11. 2013 року ОСОБА_2 екологічною інспекцією у Львівській області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства КПЖКГ м. Белз.

В ході перевірки (Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 2192/03/1905 від 13.10.2013 року) встановлено, що КПЖКГ м. Белз здійснювало самовільний забір підземних прісних вод із двох артсвердловин, що знаходяться в м. Белз в Сокальському району Львівської області, без дозволу на спецводокористування. Згідно наданого дозволу № УКР-1353-10 від 07.06.2010 р., дія якого закінчилась 07.06.2013 р., з 08.06.2013 року відбір води здійснювався без дозволу на спец. водокористування, за період з 08.06.2013 р. по 03.11.2013 року самовільно забрано (18500 куб.м.) води, що є порушенням чинного законодавства, а саме: вимог ст.ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України, в результаті чого державі заподіяно збитки на суму 264346,00 грн.

На адресу відповідача ОСОБА_2 екологічною інспекцією в Львівській області скеровувалась претензія про добровільне відшкодування завданих державі збитків (№ 09-133 від 15.01.2014 року) на суму 264346,00 грн., яка була розглянута і відповідь на претензію була скерована Держекоінспеції.

У відповідності до п. 35 ст. 4 та п. 1 ст. 20 Закону України "Про ОСОБА_2 бюджет України на 2011 рік", грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються до державного та місцевого бюджету. В зв'язку з тим, що шкода заподіяна на території м. Белз у Сокальському районі Львівської області, відповідач зобов'язаний відшкодувати її на спеціальний рахунок місцевого бюджету м. Белз.

Спеціальним є використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів); спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Згідно з пунктом 9 статті 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (ст. 49 Водного Кодексу України). Дозвіл на спеціальне водокористування видається:

- державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення;

- Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими Радами за погодженням з державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за клопотанням водокористувача з обгрунтуванням потреби у воді, погодженим з державними органами водного господарства, - в разі використання поверхневих вод, державними органами геології - в разі використання підземних вод та державними органами охорони здоров'я - в разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних.

Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом Міністрів України.

За статтею 50 Водного кодексу України, строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування. Спеціальне водокористування може бути короткостроковим (до трьох років) або довгостроковим (від трьох до двадцяти п'яти років). У разі необхідності, строк спеціального водокористування може бути продовжено на період, що не перевищує відповідно короткострокового або довгострокового водокористування. Продовження строків спеціального водокористування за клопотанням заінтересованих водокористувачів здійснюється державними органами, що видали дозвіл на спеціальне водокористування.

Статтею 2 Водного Кодексу України чітко визначено, що завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обгрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об'єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Розрахунок проведено за Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Міністерством охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України № 767/16783 від 14.06.2009 р. і становить 264346,00 грн.

Відповідно до Розділу IX в редакції Наказу Міністерства екології та природних ресурсів N 220 ( 70881-11 ) від 30.06.2011 р., Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), здійснюється за формулою:

З = 100 х W х Тар,

де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), куб.м;

Тар - розмір, грн/100 куб.м, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України ( 2755-17 ) на дату виявлення порушення (для морської води - розмір, грн/100 куб.м, аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

Згідно ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Комунального підприємства ЖКГ м. Белз (Львівська область, Сокальський район, м.Белз пр.України 2, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Львівській області збитки в розмірі 264 346, 00 грн. на спеціальний рахунок м. Белз Сокальського району Львівської області (р/р 0542, банк - УДК у Сокальському районі, , МФО 825014, код платежу 24062100), в рахунок відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушень вимог природоохоронного законодавства.

Крім того, позивачем до позовної заяви додано заяву про поновлення пропущеного строку подання позовної заяви, оскільки такий був пропущений у звязку із поверненням позовної заяви для усунення допущених порушень. Так, ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.10.2016 року по справі № 914/2609/16 позовну заяву Державної екологічної інспекції в Львівській області до Комунального підприємства житлово-комунального господарства м. Белз про відшкодування збитків завданих державі, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в розмірі 264346,00 грн. повернуто без розгляду.

Згідно п. 4.4.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» (надалі Постанова), за змістом частини другої статті 264 ЦК України переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону, зокрема, статей 54, 56, 57 ГПК. Тому якщо господарським судом у прийнятті позовної заяви відмовлено (стаття 62 ГПК) або її повернуто (стаття 63 названого Кодексу), то перебіг позовної давності не переривається. Так само не перериває цього перебігу подання позову з порушенням правил підвідомчості справ.

З урахуванням положення частини четвертої статті 51 ГПК України, днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду). Якщо позовну заяву було повернуто, перебіг позовної давності переривається з того дня, коли заяву подано до суду з додержанням установленого порядку.

Однак, згідно п. 2.1. Постанови, частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Однак, в ході розгляду справи заяви про сааме застосування строку позовної давності від сторін позову не надходило.

Суддя не повинен з власної ініціативи зазначати про сплив позовної давності.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних доказів наявності передбачених законом підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу в повному обсязі, позовні вимоги не спростував, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не заперечив та не спростував, суд прийшов до висновку, що позов Державної екологічної інспекції у Львівській області до Комунального підприємства житлово-комунального господарства м. Белз про відшкодування збитків, завданих державі, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в розмірі 264346,00 грн. є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 283 від 09.08.2016 року на суму 3965,20 грн. про сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Комунального підприємства ЖКГ м. Белз (Львівська область, Сокальський район, м. Белз, пр. України, 2, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Львівській області збитки в розмірі 264346 (двісті шістдесят чотири тисячі тридцять сорок шість) грн. 00 коп. на спеціальний рахунок м. Белз Сокальського району Львівської області (р/р 0542, банк - УДК у Сокальському районі, , МФО 825014, код платежу 24062100) в рахунок відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушень вимог природоохоронного законодавства.

3. Стягнути з Комунального підприємства ЖКГ м. Белз (Львівська область, Сокальський район, м. Белз, пр. України, 2, ) на користь Державної екологічної інспекції в Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 98, ) 3965 (три тисячі девятсот шістдесят пять) грн. 20 коп. судового збору.

4. Накази видати, в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06.01.2016 року