ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" січня 2017 р. Справа №925/1979/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Гури І.І., при секретарі судового засідання Євтушенко Б.В., за участі ОСОБА_1 (від стягувача), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Міністерства оборони України на рішення та дії державного виконавця у справі за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до приватного підприємства «Будівельна компанія «Епсілон» про стягнення 24555,56 грн.,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2016 від квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Міністерства оборони України надійшла скарга на рішення та дії державного виконавця, в якій просить суд:

- визнати дії державного виконавця по винесенню повідомлення від 08.11.2016 ВП№52875125 Черкаського районного відділу ДВС неправомірними;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.11.2016 ВП№52875125 Черкаського районного відділу ДВС;

- зобов'язати Черкаський районний відділ ДВС відкрити виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Черкаської області по справі № 925/1979/14 від 23.12.2014 про стягнення 24555,56 грн. і 1827,00 грн. судового збору та вчинити відповідні виконавчі дії з метою його належного виконання.

Скарга мотивована наступним: повідомленням від 08.11.2016 ВП№52875125 Черкаського районного відділу ДВС повернутий виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання по причині порушення ст. 4 та 26 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме, несплати авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, однак, відповідно до ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" КЕВ м. Біла Церква як державна установа звільнений від сплати авансового внеску, про що повідомив в заяві про примусове виконання рішення та надав копію Положення про КЕВ м. Біла Церква, отже, повідомлення від 08.11.2016 ВП№52875125 Черкаського районного відділу ДВС є незаконним та підлягає скасуванню.

Скарга призначена до розгляду в судове засідання.

Боржник та Черкаський районний відділу ДВС участі своїх представників в судове засідання двічі не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про місце та час судових засідань, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У судовому засіданні представник стягувача вимоги скарги підтримав повністю.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Отже, суд вважає за можливе розглянути скаргу на дії органу ДВС без участі представників боржника та органу ДВС.

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі №925/1979/14 стягнуто з приватного підприємства "Будівельна компанія "Епсілон", Черкаська обл., с. Яснозір'я , вул. Леніна, 84, ідентифікаційний код 35529001 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, Київська область, м. біла Церква, вул. Ярмаркова, буд. 1, ідентифікаційний код 08167863 - 24555,56 грн. боргу та 1827,00 грн. судового збору.

23.12.2014 видано судовий наказ на примусове виконання цього рішення.

22.06.2016 у ВП№50355531 старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (наказ про стягнення боргу в сумі 24555,56 грн., судового збору 1827,00 грн.), оскільки у результаті вжитих державним виконавцем заходів майна, належному боржнику на праві власності, не виявлено.

08.11.2016 у ВП№52875125 старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (наказ про стягнення боргу в сумі 1827,00 грн.) , оскільки порушено вимоги ст. 4 та 26 ЗУ "Про виконавче провадження": до заяви про примусове виконання рішення стягувачем не додано квитанцію про сплату авансового внеску або підтверджуючих документів про звільнення стягувача від авансового внеску.

Статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Посадові особи органів державної влади мають діяти лише у спосіб, визначений законом, про що вказано в ст. 19 Конституції України.

Рішення суду, ухвалене іменем держави, є обовязковим до виконання на всій території держави відповідно до вимог Конституції України, ст. 115 ГПК України.

Згідно з п. 1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

У відповідності до ч.1 п.1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9.13 своєї постанови від 17.10.2012 №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України розяснив, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби. приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Згідно з ст. 26 Закону України Про виконавче провадження від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Згідно з ст. 167 Цивільного кодексу України Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 3 Цього Закону встановлено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 №406/2011, Міністерство оборони України (Міноборони України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міноборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, а також у формуванні державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, гідрометеорологічної діяльності.

Міноборони України є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України (далі - Збройні Сили).

Згідно з Положенням про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква, затвердженого начальником Київського квартирно експлуатаційного управління наказом від 31.08.2015 №110, квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква є державною установою, яка створена Міністерством оборони України з метою здійснення квартирно експлуатаційного забезпечення військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, що дислокуються в межах її відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква являється державною установою і відповідно до ст. 26 Закону України Про виконавче провадження звільнене від сплати авансового внеску при подачі заяви про примусове виконання рішення.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (повідомлення від 08.11.2016 ВП №52875125) було встановлення органом ДВС, що стягувачем до заяви про примусове виконання рішення не додано квитанції про сплату авансового внеску, або підтверджуючих документів про звільнення стягувача від сплати авансового внеску.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, враховуючи подані документи та доводи стягувача, суд вважає за необхідне визнати дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа неправомірними, скасувати повідомлення від 08.11.2016 ВП №52875125.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Законом України Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення та дії державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області задовольнити.

Визнати дії державного виконавця щодо винесення повідомлення від 08.11.2016 ВП№52875125 Черкаського районного відділу ДВС неправомірними.

Скасувати повідомлення від 08.11.2016 ВП№52875125 Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про повернення виконавчого документа стягувачу.

- зобов'язати Черкаський районний відділ ДВС відкрити виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Черкаської області по справі № 925/1979/14 від 23.12.2014 про стягнення 24555,56 грн. і 1827,00 грн. судового збору та вчинити відповідні виконавчі дії з метою його належного виконання.

Ухвалу може бути до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Суддя І.І. Гура