номер провадження справи 5/102/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2017 Справа № 908/2845/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Мультівак Україна (07354, Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, пров. 1-го Травня, 30)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖИ ЕФ СІ (69076, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 9)

про стягнення 440 134,91 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 03.03.2016

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 356 від 18.10.2016

СУТНІСТЬ СПОРУ:

26.10.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Мультівак Україна до Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖИ ЕФ СІ про стягнення 759 472,90 грн.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області від 08.11.2016 № 05-08/2312-7672, судовий збір у розмірі 11392,10 грн., сплачений згідно із платіжним дорученням від 21.10.2016 № 2285, зараховано до державного бюджету (а.с. 99).

Ухвалою суду від 26.10.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/2845/16, справі присвоєно номер провадження 5/102/16, розгляд якої призначено на 30.11.2016. Ухвалою суду від 24.11.2016 у звязку із виробничою необхідністю перенесено розгляд справи на 15.12.2016. Ухвалою суду від 15.12.2016 № 908/2845/16 продовжено строк розгляду справи строком на 15 днів до 10.01.2017, судове засідання відкладено на 10.01.2017. У судовому засіданні 10.01.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За клопотанням представників сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

10.01.2017 до господарського суду Запорізької області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 08-06/373 від 10.01.2017), відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 490 134,91 грн., з яких: 427 572,91 грн. сума основного боргу, 53 847,82 грн. сума пені, 8 714, 49 грн. сума 5 % річних.

У судовому засіданні 10.01.2017 позивачем було подано другу заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 08-06/371 від 10.01.2017), відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 377 572,60 грн., пеню у розмірі 53 847,82 грн., 5 % річних у розмірі 8 714,49 грн., всього: 440 134,91 грн. На розгляді заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10.01.2017 (вх. № 08-06/373 від 10.01.2017) позивач не наполягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з п. 3.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 №18, ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

З урахуванням викладеного, вказану заяву позивача від 10.01.2017 (вх. № 08-06/371 від 10.01.2017) відповідно до ст. 22 ГПК України прийнято судом як зменшення заявлених позовних вимог.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 18.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мультівак Україна» та Приватним підприємством «ДЖИ ЕФ СІ» було укладено договір поставки № 17/2015. Позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором та поставив відповідачу товар, який відповідач, в свою чергу, оплатив частково, у звязку з чим утворилась заборгованість. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 377 572,60 грн., пеню у розмірі 53 847,82 грн., 5 % річних у розмірі 8 714,49 грн., всього: 440 134,91 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Однак, письмовий відзив на позовну заяву відповідачем не надано. Також, відповідачем не надано суду контррозрахунку сум пені та 5 % річних. Арифметичні зауваження до розрахунків пені та 5 % річних у відповідача відсутні.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Надання відзиву та документів, що підтверджують заперечення проти позову, є не обовязком, а правом відповідача, в чому вбачається прояв принципу диспозитивності.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мультівак Україна» (далі - постачальник) та Приватним підприємством «ДЖИ ЕФ СІ» (далі - покупець) було укладено договір поставки № 17/2015 (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобовязується поставити і передати в узгоджені сторонами строки у власність покупця пакувальні матеріали: плівки полімерні багатошарові (далі - товар), зазначений у видаткових накладних, які вважаються невідємною частиною даного договору, а покупець зобовязується прийняти товар, здійснити оплату за нього на умовах даного договору.

Пунктами 2.1., 2.2. договору передбачено, що товар за договором поставляється партіями згідно із замовленнями покупця. Кількість та асортимент товару, що підлягають поставці в рамках окремої партії, зазначаються в замовленнях покупця та у видаткових накладних, які мають бути підписані уповноваженими на це представниками сторін та є невідємною частиною даного договору.

Відповідно до п.п. 3.1. 3.3. договору ціна товару є вільною, договірною. Ціна товару може змінюватися та узгоджується сторонами в день отримання постачальником від покупця замовлення. Ціна товару зазначається в видаткових накладних та рахунках на оплату.

Датою поставки вважається дата, зазначена у видатковій накладній (п. 4.15. договору).

Пунктами 5.2. 5.3. договору передбачено, що оплата за товар здійснюється покупцем в розмірі 100 % вартості поставленого товару не пізніше 30 календарних днів з дати поставки товару. Оплата здійснюється на підставі цього договору згідно рахунка на оплату, виставленого постачальником для сплати. В межах строку, зазначеного у п. 5.2. договору, покупець має право здійснювати оплату частинами. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно із п.п. 7.3., 7.5. договору у випадку порушення строків оплати, встановлених п. 5.2. даного договору, на вимогу постачальника покупець сплачує йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, а також пеню, що нараховується на суму заборгованості за кожен день прострочення платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла на момент прострочення грошових зобовязань та 5 % річних за користування грошовими коштами. Сплата неустойки та пені не звільняє сторони від виконання своїх зобовязань щодо умов даного договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань, що виникли з цього договору.

Позивач поставив відповідачу, а відповідач отримав товар на суму 882 080,92 грн., що підтверджується видатковими накладними та довіреностями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 20 - 31). Відповідач здійснив часткову оплату товару, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 32 49, 87 96, 125 - 130).

11.10.2016 на адресу відповідача позивачем було направлено претензію № 116 від 11.10.2016 на загальну суму 766 415,24 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 11.10.2016 та фіскальним чеком № 9329 (а.с. 60 - 66). Відповіді на вказану претензію позивач не отримав.

В матеріалах справи міститься Акт звірки розрахунків за період 01.01.2016 10.01.2017 на суму 377 572,60 грн., підписаний обома сторонами (а.с. 86).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На день розгляду справи, заборгованість відповідача за поставлений товар складає 377572,60 грн., яка підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем та підлягає стягненню у повному обсязі.

Згідно із п. 7.3. договору у випадку порушення строків оплати, встановлених п. 5.2. даного договору, на вимогу постачальника покупець сплачує йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, а також пеню, що нараховується на суму заборгованості за кожен день прострочення платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла на момент прострочення грошових зобовязань та 5 % річних за користування грошовими коштами.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Факт порушення відповідачем строку поставки продукції підтверджується матеріалами справи (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 5 % річних у розмірі 8 714,49 грн. за період з 17.06.2016 по 20.10.2016 та пеню у розмірі 53 847,82 грн. за період з 17.06.2016 по 20.10.2016. Розрахунки позивача перевірені судом за допомогою КП «Законодавство» є вірними, відповідають вимогам чинного законодавства, пеня у розмірі 53 847,82 грн. та 5 % річних у розмірі 8 714,49 грн. підлягають стягненню у повному обсязі.

Відповідач контррозрахунку сум пені та 5 % річних суду не надав. Арифметичні зауваження до розрахунків пені та 5 % річних у відповідача відсутні.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати відносяться на відповідача.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Під час подання позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 11392,10 грн. згідно із платіжним дорученням № 2285 від 21.10.2016.

У звязку зі зменшенням позивачем розміру позовних вимог до суми 440134,91 грн., судовий збір у розмірі 4 790,08 грн. підлягає поверненню з державного бюджету.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДЖИ ЕФ СІ (69076, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 9, п/р 4000 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мультівак Україна (07354, Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, пров. 1-го Травня, 30, п/р 2730 в АТ «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805, ) суму основного боргу у розмірі 377 572 (триста сімдесят сім тисяч пятсот сімдесят дві) грн. 60 коп., 5 % річних у розмірі 8 714 (вісім тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 49 коп., пеню у розмірі 53 847 (пятдесят три тисячі вісімсот сорок сім) грн. 82 коп., судовий збір у розмірі 6 602 (шість тисяч шістсот дві) грн. 02 коп. Видати наказ.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Мультівак Україна (07354, Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, пров. 1-го Травня, 30, п/р 2730 в АТ «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805, ) з державного бюджету судовий збір у розмірі 4 790 (чотири тисячі сімсот девяносто) грн. 08 коп.

Оригінал платіжного доручення № 2285 від 21.10.2016 знаходиться у матеріалах справи.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 16.01.2017.