РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2017Справа №910/20422/16

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кодега»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 4034,63 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2 (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися;

від третьої особи - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, з урахуванням прийнятої судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяви про зменшення розрішу позовних вимог та наданих представником Позивача у судовому засіданні пояснень, про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач (його працівник) всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив Позивача про скоєння ДТП у встановлений строк.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, третя особа письмових пояснень по суті спору не подала, у засідання вони представників не направив (у тому числі щодо третьої особи - не з'явився особисто), хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача та Третьої особи про призначення справи до розгляду - ухвали надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР та на адресу третьої особи згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи, тому будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників у судове засідання покладаються на Відповідача та Третю особу відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

04.06.2015 по вул. Мельникова, в м. Києві, була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_1, залишив автомобіль «Івеко», д.р.н. НОМЕР_1, не вжив всіх заходів, допустив його самовільний рух, що призвело до зіткнення з автомобілем «Хюндай», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням, чим порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються постановою суду про притягнення винного до адміністративної відповідальності, копія якої міститься у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_1, автомобіля «Івеко», д.р.н. НОМЕР_1, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до справи постановою суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, як особи, яка експлуатує автомобіль «Івеко», д.р.н. НОМЕР_1, на законних підставах, була застрахована Позивачем на підставі договору (полісу) № АЕ/3027087 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між Позивачем та Відповідачем (як страхувальником). Полісом передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000 грн. та франшизу - 0.

Отже, Позивач є особою, на яку полісом № АЕ/3027087 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля «Івеко», д.р.н. НОМЕР_1, на час спірної ДТП.

На підставі вищевказаного, за заявою потерпілої особи, враховуючи Звіти №12406 від 28.06.2015 та № 12993 від 30.06.2015 про розмір матеріального збитку, Позивачем було складено страхові акти від 08.10.2015 та від 09.10.2015, та через агента було виплачено 4034,63 грн. страхового відшкодування на користь потерпілої особи ОСОБА_3, що підтверджується платіжними дорученнями №15445 від 09.10.2015 та № 2085 від 08.10.2015.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і надалі - Закон, в редакції чинній на момент скоєння ДТП), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Матеріали справи не містять доказів того, що Відповідач або його водій ОСОБА_1 протягом вказаного строку повідомляли страховика - Позивача про факт настання вищеописаної в рішенні ДТП.

У матеріалах справи також відсутні докази того, що Відповідач з якихось поважних причин не мав змоги повідомити Позивача про настання ДТП у встановлений законом строк.

Підпунктом ґ підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (з урахуванням допущеного у Законі здвигу пунктів при внесенні змін мається на увазі п. 33.1.4).

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, які покладено в обґрунтування своїх позовних вимог, та не спростовано його обов'язку відшкодувати Позивачу в порядку регресу 4034,63 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Вимогу Позивача № 03/1025 від 31.03.2016 про сплату 4034,63 грн. Відповідачем було залишено без задоволення. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

З огляду на наведене, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кодега» (м. Київ, вул. Кіквідзе, 26, к. 53; ідентифікаційний код 37635794) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26; ідентифікаційний код 32382598) 4034 (чотири тисячі тридцять чотири) грн. 63 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.01.2017

Суддя Сташків Р.Б.