ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.01.2017 справа № 908/3593/16

Суддя Корсун В.Л., розглянувши матеріали

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю «КП ЛІФТ», 69114, АДРЕСА_1

представник позивача ОСОБА_1,

69000, АДРЕСА_2

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРТИЦЯ ЛІФТ», 69124, АДРЕСА_3

про стягнення заборгованості в розмірі 118 515, 63 грн.

СУТЬ СПОРУ:

30.12.16 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «КП ЛІФТ» без номеру від 29.12.16 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРТИЦЯ ЛІФТ» 118 515,63 грн. заборгованості (суми основного боргу з урахуванням штрафних санкцій та пені) за:

- договором від 29.02.12 № 130/12 (про надання послуг на виконання робіт ліфтової аварійної служби з технічного обслуговування ліфтів) та

- договором від 27.01.15 № 130/15 про надання послуг на виконання робіт ліфтової аварійної служби з технічного обслуговування ліфтів.

03.01.17 протоколом автоматичного розподілу справи між суддями справу № 908/3593/16 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Розглянувши вказану позовну заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України виходячи з наступного.

Статтею 28 ГПК України закріплено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника (ч.1). Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. (ч.2). Представниками юридичних осіб можуть бути також ін. особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або ін. уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності) (ч. 3).

Статтею 33 ГПКУ України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України унормовано, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами частини 1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

У відповідності із ст. 244 Цивільного кодексу України (ЦК України), представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Статтями 245, 246 ЦК України визначено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. (ч. 1 ст. 245). Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (ст. 246).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно із п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (в редакції станом на час винесення цієї ухвали суду), недодержання вимог ст.ст. 54, 56 та пунктів 2 і 3 ч. 1 ст. 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК України. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

Як свідчить зміст наведеної вище позовної заяви від 29.12.16 та додані до неї документи, вказана позовна заява взагалі не підписана представником ТОВ «КП ЛІФТ».

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що:

- наведенні норми чинного законодавства, у т.ч. розділи IV, VIII, IX ГПК України та всі без виключення вказані в них вимоги до позовної заяви є обовязковими, оскільки їх обовязковість встановлена законодавцем у процесуальному законі і не може залежати від бажання особи, що звертається із позовом до суду,

- положення вказаних норм ГПК України не передбачають обовязку суду порушити провадження у справі на підставі не підписаної позовної заяви, а потім витребувати докази підписання уповноваженим представником позивача цієї позовної заяви,

суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення без розгляду наданої у такому вигляді суду позовної заяви ТОВ «КП ЛІФТ» б/н від 29.12.16 про стягнення з ТОВ «ХОРТИЦЯ ЛІФТ» 118 515,63 грн. заборгованості (суми основного боргу з урахуванням штрафних санкцій та пені) за договором від 29.02.12 № 130/12 (про надання послуг на виконання робіт ліфтової аварійної служби з технічного обслуговування ліфтів) та за договором від 27.01.15 № 130/15 про надання послуг на виконання робіт ліфтової аварійної служби з технічного обслуговування ліфтів.

Судом розяснюється, що згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, таке повернення не підписаної позивачем позовної заяви жодним чином не порушує право сторін на справедливий суд в розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.97).

Судом також звертається увага позивача на ту обставину, що позовні вимоги, заявлені позивачем до відповідача в даній позовній заяві, витікають з різних підстав (договорів, що укладені в різні періоди, мають різний предмет, умови, строки настання виконання зобовязань), не звязані доказами, оскільки за кожним договором окремо підписувались індивідуальна калькуляція, дислокація, Акти виконаних робіт, відомість погодженої щомісячної суми послуг звільнення пасажирів … тощо.

А обєднання позивачем таких вимог за двома договорами та їх сумісний розгляд суттєво утруднить вирішення спору з метою прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі по суті спору.

Керуючись ст. ст. 21, 45, 22, 28, 33, 34, 54, 57, п. 1 ч. 1 ст. 63, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з додатками повернути товариству з обмеженою відповідальністю «КП ЛІФТ» без розгляду.

Додаток: позовна заява від 29.12.16 № б/н з доданими до неї документами на 55 аркушах ( у т.ч. оригінал квитанції від 29.12.16 № 0..1 на суму 1777,74 грн.

Суддя В.Л. Корсун