донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

10.01.2017 справа №905/2308/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, довіреність №4 від 01.12.2016р. не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Будівельно монтажна фірма «Азовстальбуд», м.Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від27.09.2016р.
у справі№905/2308/16 (суддя Матюхін В.І.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Степ», м.Маріуполь Донецької області
доПублічного акціонерного товариства «Будівельно монтажна фірма «Азовстальбуд», м.Маріуполь Донецької області
простягнення 894024,48грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Степ», м.Маріуполь Донецької області, позивач звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Будівельно монтажна фірма «Азовстальбуд», м.Маріуполь Донецької області про стягнення 894024,48грн., у тому числі 702118,00грн. заборгованості по договору субпідряду, 153774,51грн. пені, 15664,19грн. 3% річних та 22467,78грн. інфляційних.

Під час розгляду справи позивачем була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути 885362,93грн., які складаються з 702118,00грн. заборгованості по договору субпідряду, 153746,35грн. пені, 73080,80грн. 3% річних та 22467,78грн. інфляційних. Відповідно до другої заяви, яка надійшла до суду 27.09.2016р., позивач з урахуванням проведеного взаємозаліку зустрічних вимог між сторонами зменшив розмір позовних вимог щодо заборгованості по договору субпідряду, а також відмовився від позову в частині стягнення пені у розмірі 153746,35грн. Остаточно визначені позовні вимоги становлять 403872,04грн., у тому числі 374373,46грн. заборгованості по договору субпідряду, 7030,80грн. 3% річних та 22467,78грн. інфляційних.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.09.2016р. у справі №905/2308/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Степ задоволені частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Будівельно монтажна фірма Азовстальбуд 374373,46грн. заборгованості, 3% річних у розмірі 7030,80грн., 22467,78грн. інфляційних, в частині стягнення пені в розмірі 153746,35грн. провадження по справі припинено.

Рішення суду мотивоване порушенням відповідачем умов договору субпідряду №4-2015 від 10.06.2015р. в частині здійснення своєчасних та повних розрахунків за виконані роботи.

Публічне акціонерне товариство Будівельно монтажна фірма Азовстальбуд не погодилося з прийнятим рішенням та звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду змінити в частині стягнення 7030,80грн. 3% річних та 22467,78грн. інфляційних.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи. Зокрема, скаржник зазначає, що посилання в тексті рішення на визнання відповідачем позовних вимог у зменшеній частині з урахуванням часткової відмови від позову та відсутність зауважень щодо здійснених позивачем нарахувань, є помилковим з огляду на наявність відзиву на позовну заяву (від 02.09.2016р.).

За твердженнями апелянта, суд першої інстанції помилково здійснив нарахування 3% річних та інфляційних на суму первинних позовних вимог без урахування заяви про відмову від частини позовних вимог.

Крім того, відповідач наголошує, що судом не досліджено та не відображено у рішенні, що протокол розбіжностей за договором субпідряду №4-2015 від 10.06.2015р. не додано до матеріалів справи.

Разом з іншим, скаржник, як на підставу для зміни рішення, посилається на те, що в оскаржуваному рішенні не визначено процесуальний наслідок розгляду судом клопотання відповідача про відстрочення стягнення суми основного боргу по справі на шість місяців.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.11.2016р. у справі №905/2308/16 (головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Татенко В.М.) було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 13.12.2016р.

На поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Степ надійшов відзив на апеляційну скаргу, аналогічний за змістом відзиву, що раніше надійшов на електронну адресу суду апеляційної інстанції.

Представник позивача в судове засідання 13.12.2016р. не зявився. На електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Степ надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на 10.01.2017р.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Татенко В.М., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Марченко О.А.

Представник позивача в судовому засіданні 10.01.2017р. проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення господарського суду залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з участю представника в іншому судовому засіданні.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. У матеріалах справи відсутні докази неможливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника відповідача, а також неможливості розгляду справи без його участі. Крім того, явка в судове засідання представників сторін є правом, а не обов'язком. Справа може бути розглянута без їх участі, якщо нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

З огляду на те, що позиція відповідача викладена безпосередньо в апеляційній скарзі та була висловлена в попередньому судовому засіданні (13.12.2016р.), судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представника Публічного акціонерного товариства «Будівельно монтажна фірма «Азовстальбуд» за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

10.06.2015р. між Публічним акціонерним товариством Будівельно-монтажна фірма Азовстальбуд (далі - генпідрядник), згідно договорів підряду №9б, 10б, 11б, 12б від 06.05.2015р., укладених підприємством з Донецькою обласною державною адміністрацією (далі - замовник), та Товариством з обмеженою відповідальністю Степ (далі - субпідрядник) був укладений договір субпідряду №4-2015 (далі договір).

До договору сторонами підписано протокол розбіжностей, який скріплений печатками підприємств.

Відповідно до п.1.1 договору в порядку та на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього, генпідрядник доручає, а субпідрядник зобовязується на свій ризик, власними і залученими силами і засобами виконати роботи з будівництва інженерних споруд з метою зміцнення обороноздатності держави (двох взводних опорних пунктів Приазовське-2 (№3/11), Першотравневий 97 (3/12), а генпідрядник зобовязується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Згідно з п.4.1, генпідрядник здійснює попередню оплату в розмірі 30% від ціни договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що генпідрядник здійснює платежі за виконані роботи на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3).

За умовами п.4.4 оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 календарних днів після підписання сторонами відповідного акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) і надходження відповідних коштів від замовника.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015р. (п.14.7).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору субпідрядником були виконані роботи з будівництва інженерних споруд на загальну суму 2935616,40грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи акти приймання виконаних будівельних робіт за липень 2015р. жовтень 2015р., а саме: №1 за липень 2015р. на суму 91208,40грн.; №2 за липень 2015р. на суму 717033,60грн.; №3 за липень 2015р. на суму 210428,40грн.; №4 за липень 2015р. на суму 45512,40грн.; №5 за липень 2015р. на суму 71454,00грн.; №6 за липень 2015р. на суму 657594,00грн.; №7 за липень 2015р. на суму 206870,40грн.; №8 за липень 2015р. на суму 45548,40грн.; №9 за липень 2015р. на суму 37813,20грн.; №10 за липень 2015р. на суму 61460,40грн.; №11 за липень 2015р. на суму 98575,20грн.; №14 за серпень 2015р. на суму 114823,20грн.; №15 за серпень 2015р. на суму 122016,00грн.; №16 за вересень 2015р. на суму 162115,20грн.; №17 за вересень 2015р. на суму 157862,40грн.; №18 за вересень 2015р. на суму 40825,20грн.; №19 за вересень 2015р. на суму 40854,00грн.; №1 за жовтень 2015р. на суму 53622,00грн.

Крім того, між сторонами по справі були підписані довідки про вартість виконаних робіт за період липень 2015р. жовтень 2015р., зокрема: на суму 1018670,40грн. за липень 2015р. (акти №1, 2, 3) 16.07.2015р.; на суму 935918,40грн. за липень 2015р. (акти №5, 6, 7) 20.07.2015р.; на суму 288909,60грн. за липень 2015р. (акти №4, 8, 9, 10, 11) 31.07.2015р.; на суму 236839,20грн. за серпень 2015р. (акти №14, 15) 31.08.2015р.; на суму 401656,80грн. за вересень 2015р. (акти №16, 17, 18, 19) 30.09.2015р.; на суму 53622,00грн. за жовтень 2015р. (акт №1) 26.10.2015р.

Позивачем для оплати виконаних робіт були виставлені відповідні рахунки: №248 від 16.07.2015р. на суму 1018670,40грн.; №254 від 20.07.2015р. на суму 935918,40грн.; №293 від 31.07.2015р. на суму 288909,60грн.; №318 від 31.08.2015р. на суму 236839,20грн.; №364 від 30.09.2015р. на суму 401656,80грн.; №378 від 26.10.2015р. на суму 53622,00грн.

Разом з тим, як свідчать банківські виписки за період липень 2015р. вересень 2015р., відповідач лише частково оплатив виконані роботи у розмірі 2233498,40грн.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №73 від 26.04.2016р. з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 702118,00грн., яка разом з актом звіряння за період з 01.01.2015р. по 26.04.2016р. була отримана представником відповідача 29.04.2016р., про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні. Зазначена претензія залишена Публічним акціонерним товариством «Будівельно монтажна фірма «Азовстальбуд» без задоволення.

Неналежне виконання Публічним акціонерним товариством «Будівельно монтажна фірма «Азовстальбуд» своїх зобовязань за договором, а саме неналежне здійснення оплати робіт, виконаних позивачем, стало підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Степ» з позовом до суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Згідно ст.837 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На виконання умов договору позивачем в період липень 2015р. жовтень 2015р. були виконані роботи на загальну суму 2935616,40грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних робіт. Зазначені акти та довідки підписані представниками сторін без будь-яких зауважень.

Відповідачем здійснено оплат у розмірі 2233498,40грн., про що свідчать банківські виписки за період липень 2015р. вересень 2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції сторонами був проведений взаємозалік зустрічних вимог і на час проведення останнього судового засідання господарського суду Донецької області не погашеною залишилась по договору субпідряду сума 374373,46грн. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача основного боргу в зазначеному розмірі.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на приписи зазначеної статті, Товариство з обмеженою відповідальністю «Степ» просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельно монтажна фірма «Азовстальбуд» 3% річних в розмірі 7030,80грн. та інфляційні в розмірі 22467,78грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Враховуючи приписи п.4.4 договору, граничні строки оплати актів приймання виконаних будівельних робіт наступні: за актами №1, 2, 3 за липень 2015р. 21.07.2015р.; за актами №5, 6, 7 за липень 2015р. 25.07.2015р.; за актами №4, 8, 9, 10, 11 за липень 2015р. 05.08.2015р.; за актами №14, 15 за серпень 2015р. 05.09.2015р.; за актами №16, 17, 18, 19 за вересень 2015р. 05.10.2015р.; за актом №1 за жовтень 2015р. 31.10.2015р.

З огляду на факт часткового виконання відповідачем своїх зобовязань з оплати прийнятих робіт у встановлені договором строки, господарський суд Донецької області дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для нарахування 3% річних та інфляційних за прострочення виконання грошового зобовязання.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних, здійснений судом першої інстанції, судова колегія зазначає, що розрахунок є арифметично вірним. Враховуючи обмеженість суду розміром позовних вимог, стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 7030,80грн. за заявлений позивачем період 01.11.2015р. 01.03.2016р. та інфляційні в розмірі 22467,78грн. за період листопад 2015р. лютий 2016р.

За твердженнями апелянта, суд першої інстанції помилково здійснив нарахування 3% річних та інфляційних на суму первинних позовних вимог. Однак, зазначене твердження є хибним з огляду на те, що нарахування 3% річних та інфляційних здійснено за період 01.11.2015р. 01.03.2016р., а акт про залік зустрічних однорідних вимог підписаний сторонами 13.05.2016р.

У частині стягнення пені суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про необхідність припинення провадження у справі з огляду на відмову позивача від позову у цій частині та на прийняття судом зазначеної відмови

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що посилання в тексті рішення на визнання відповідачем позовних вимог у зменшеній частині з урахуванням часткової відмови від позову та відсутність зауважень щодо здійснених позивачем нарахувань, є помилковим з огляду на наявність відзиву на позовну заяву (від 02.09.2016р.). Зазначене твердження судовою колегією не приймається з огляду на те, що визнання чи невизнання відповідачем позовних вимог не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на сукупність належних та допустимих доказів, наявних в матеріалах справи.

Крім того, відповідач наголошує, що судом не досліджено та не відображено у рішенні те, що протокол розбіжностей за договором субпідряду №4-2015 від 10.06.2015р. не додано до матеріалів справи. Однак, в матеріалах справи наявний протокол розбіжностей до договору №4-2015 від 10.06.2015р. (т.1, а.с. 23-24), підписаний з обох сторін та скріплений печатками підприємств.

Разом з іншим, скаржник, як на підставу для зміни рішення, посилається на те, що в оскаржуваному рішенні не визначено процесуальний наслідок розгляду судом клопотання відповідача про відстрочення стягнення суми основного боргу по справі на шість місяців.

Виносячи оскаржуване рішення, господарський суд Донецької області в порушення норм процесуального права не розглянув клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення на шість місяців, яке було зазначене у відзиві на позовну заяву (том 1, а.с. 168).

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що підприємство здійснює свою діяльність в Донецькій області (м.Маріуполь), де проводиться антитерористична операція, внаслідок чого фінансове становище відповідача є вкрай тяжким, у підприємства є значна заборгованість із заробітної плати. Крім того зазначає, що у випадку відстрочення стягнення основної суми заборгованості на шість місяців, підприємство матиме реальну можливість виконати існуюче зобовязання належним чином та у повному обсязі, натомість негативне вирішення зазначеного питання неминуче призведе до значного погіршення фінансового стану підприємства та відповідно до зупинення підприємства. Разом з іншим відповідач наголошує, що частина потужностей та ресурсної бази Публічного акціонерного товариства «Будівельно монтажна фірма «Азовстальбуд» задіяна у процесі нормалізації та стабілізації мирного життя на прикордонній території. До клопотання відповідачем додані, зокрема, наступні документи: довідка №07/90 від 31.08.2016р. про заборгованість по заробітній платі; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за I півріччя 2016р.; довідка б/н від 20.07.2016р. про те, що територія відповідача є територією розміщення технічно-ресурсної бази спецпідрозділу особливого призначення «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області Міністерства внутрішніх справ України; довідка №282вих-16 від 20.05.2016р. та довідка №1819вих-16 від 16.08.2016р., які свідчать про надання підтримки у комплексному вирішенні питання по розміщенню службового складу Військової прокуратури Маріупольського гарнізону; постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2015р.

За змістом п.6 ст.83 ГПК України застосування відстрочення за будь-яких обставин є правом, а не обовязком суду. Проаналізувавши надані відповідачем документи, судова колегія не вбачає виключних обставин для застосування такого відстрочення та відповідно відхиляє зазначене клопотання. Крім того, Донецький апеляційний господарський суд зазначає, що відповідач не позбавлений можливості у подальшому звернутися до місцевого суду для надання відстрочки виконання рішення за наявністю відповідних підстав.

Оскільки зазначене порушення суду першої інстанції не призвело до прийняття неправильного рішення, судова колегія не вбачає підстав для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2016р. у справі №905/2308/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Будівельно монтажна фірма «Азовстальбуд», м.Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2016р. у справі №905/2308/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.09.2016р. у справі №905/2308/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 ГСДО;

1 до справи;

1 ДАГС.