ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р.Справа № 922/3017/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Термолайф"
до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" в особі відділення "Харківське відділення №5 "АТ "Сбербанк Росії" 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод"; 2. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд"
про визнання недійсним договору в частині
за участю представників сторін:

представник позивача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 26.08.2016 р.;

представник позивача - ОСОБА_3, довіреність б/н від 05.04.2016 р.;

представник відповідача - ОСОБА_4, довіреність б/н від 27.04.2016 р.;

представники третіх осіб - не з'явились.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: КП Діловодство спеціалізованого суду

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Термолайф", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" в особі відділення "Харківське відділення №5 "АТ "Сбербанк Росії" про визнання недійсним договору застави №2 від 12 вересня 2012 року в частині.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що вищезазначеним договором застави було забезпечено недійсні зобов'язання, а саме: договір про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, договір про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, договір про відкриття кредитної лінії №28-В/12/16/ЮО віл 04 вересня 2012 року, що, на думку позивача, з урахуванням вимог статей 203, 215 Цивільного кодексу України свідчить про недійсність зазначеного договору застави в частині.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09 вересня 2016 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/3017/16, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03 жовтня 2016 року провадження у справі 922/3017/16 зупинено до розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом апеляційної скарги по справі №904/43/16.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04 січня 2017 року провадження у справі № 922/3017/16 поновлено та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 17 січня 2017 року.

16 січня 2016 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від представника Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" надійшли додаткові пояснення (вх. №1042), в яких зазначив, що станом на дату судового засідання відсутні рішення судів, які набрали законної сили стосовно недійсності договорів про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, №26-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, №28-В/12/16/ЮО віл 04 вересня 2012 року.

До початку судового засідання 17 січня 2017 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від представника Приватного акціонерного товариства "Термолайф" надійшло клопотання про долучення додаткових письмових доказів (вх. №1360). Надані документи судом досліджені та долучені до матеріалів справи.

До початку судового засідання 17 січня 2017 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від представника Приватного акціонерного товариства "Термолайф" надійшло клопотання (вх. №1477), в якому просить суд долучити до матеріалів справи копію довіреності 11 липня 2013 року від ПАТ "Сбербанк" на ОСОБА_5, яка була і є керівником Харківського відділення №5 "АТ "Сбербанк Росії". Надані документи судом долучені до матеріалів справи.

До початку судового засідання 17 січня 2017 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від представника Приватного акціонерного товариства "Термолайф" на виконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 09 вересня 2016 року надійшли додаткові документи (вх. №1475), які долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17 січня 2017 року судом було оголошено перерву до 17 січня 2017 року до 14:30 год.

Присутні в судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях по справі.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, письмових пояснень не надали.

В судовому засіданні 17 січня 2017 року представники позивача та відповідача не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень.

За висновками суду, в матеріалах справи № 922/3017/16 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення, а неявка в судове засідання третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 Сбербанку Росії", нове найменування - Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" (ОСОБА_6) та Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" (Позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66ЮО від 04 вересня 2012 року (надалі - Кредитний договір №1), відповідно до предмету якого ОСОБА_6 відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті (доларах США, Кредитна лінія), надає Позичальнику кредитні кошти (Кредит) за рахунок Кредитної лінії на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується використовувати Кредит на цілі, зазначені в пункті 1.5. цього Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, а також повернути наданий йому Кредит у розмірах та у терміни, зазначені в ст. 8 цього Договору, і виконувати інші умови цього Договору.

У відповідності до пункту 1.5. Кредитного договору №1, Кредит надається на рефінансування заборгованості за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/17-7671/05, укладений між Позичальником та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 20 вересня 2005 року. Позичальник зобов'язаний використовувати кредит лише за цільовим призначенням, зазначеним в цьому пункті договору, а також в будь-якому випадку не може використовувати надані йому за цим договором кошти на цілі, що прямо або опосередковано заборонені законодавством України або його установчими документами.

Крім того, між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 Сбербанку Росії", нове найменування - Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" (ОСОБА_6) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" (Позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року (надалі - Кредитний договір №2), відповідно до предмету якого ОСОБА_6 відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті (доларах США, Кредитна лінія), надає Позичальнику кредитні кошти (Кредит) за рахунок Кредитної лінії на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується використовувати Кредит на цілі, зазначені в пункті 1.5. цього Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, а також повернути наданий йому Кредит у розмірах та у терміни, зазначені в ст. 8 цього Договору, і виконувати інші умови цього Договору.

Пунктом 1.5. Кредитного договору №2 сторони погодили, що Кредит надається на рефінансування заборгованості за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-3305/07, укладений між Позичальником та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 10 серпня 2007 року. Позичальник зобов'язаний використовувати кредит лише за цільовим призначенням, зазначеним в цьому пункті договору, а також в будь-якому випадку не може використовувати надані йому за цим договором кошти на цілі, що прямо або опосередковано заборонені законодавством України або його установчими документами.

Також, між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 Сбербанку Росії", нове найменування - Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" (ОСОБА_6) та Приватним акціонерним товариством "Термолайф" (Позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року (надалі - Кредитний договір №3), у відповідності до предмету якого ОСОБА_6 відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті (доларах США, Кредитна лінія), надає Позичальнику кредитні кошти (Кредит) за рахунок Кредитної лінії на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується використовувати Кредит на цілі, зазначені в пункті 1.5. цього Договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, а також повернути наданий йому Кредит у розмірах та у терміни, зазначені в ст. 8 цього Договору, і виконувати інші умови цього Договору.

Згідно з пунктом 1.5. Кредитного договору №3, Кредит надається на рефінансування заборгованості за Кредитним договором №15-93/19-2560/07 від 25 червня 2006 року, Кредитним договором №15-93/19-24/11 від 04 березня 2011 року, Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-3/11 від 02 лютого 2011 року, Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15-93/19-2562/07 від 25 червня 2007 року, укладеними між Позичальником та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". Позичальник зобов'язаний використовувати кредит лише за цільовим призначенням, зазначеним в цьому пункті договору, а також в будь-якому випадку не може використовувати надані йому за цим договором кошти на цілі, що прямо або опосередковано заборонені законодавством України або його установчими документами.

З метою забезпечення виконання зобов'язань, зокрема, за Кредитними договорами №№1, 2, 3 між Приватним акціонерним товариством "Термолайф" (Заставодавець), що є майновим поручителем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" (Боржник 1), Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (Боржник 2), та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 Сбербанку Росії", нове найменування - Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" (Заставодержатель) було укладено Договір застави №2 від 12 вересня 2012 року (надалі - Договір застави).

Предметом застави за цим договором є - основні засоби, а саме споруди з передавальними пристроями, в кількості 17 одиниць, які належать Заставодавцю на праві власності, що підтверджується балансовою довідкою №371 від 12 вересня 2012 року. Предмет застави, що передається в момент підписання цього договору в заставу Застоводержателю, перелічений в Додатку 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього Договору (пункт 3.1. Договору застави).

Згідно з вимогами пунктів 6.1., 6.2. Договору застави, за рахунок предмета застави Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги, що забезпечені заставою згідно зі ст. 2 цього договору, у повному обсязі, що визначається на момент фактичного відшкодування. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет Застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання Заставодавцем та/або Боржником/ами будь-якого із зобовязань, зазначених в ст. 2 цього договору, воно/и не буде/уть виконане/і або буде/уть виконане/і неналежним чином.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" та Приватного акціонерного товариства "Термолайф", у якій заявив вимоги про визнання договорів про відкриття кредитних ліній та поруки недійсними.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01 березня 2016 року по справі №904/43/16 зазначений позов задоволено та визнано, зокрема, недійсними Договір про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладений між Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії" (нове найменування Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" та Договір про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладений між Приватним акціонерним товариством "Термолайф" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії" (нове найменування Публічне акціонерне товариство "Сбербанк").

Також, Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" звернулося до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_6 Сбербанку Росії" в особі відділення "Харківське відділення № 3 "АТ "Сбербанк Росії" про визнання недійсним Договір про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/Юо від 04.09.2012 в р. частині надання кредиту в сумі 7 150 000,00 доларів США, а також про визнання припиненими зобов'язань з повернення кредиту в розмірі 15 384,22 доларів США та відсотків за користування ними.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25 квітня 2016 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21 червня 2016 року по справі №922/6554/15 вказаний позов задоволено, визнано недійсним в частині договір про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012, укладений Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії" (нове найменування ПАТ "Сбербанк") щодо надання кредиту в сумі 7 150 000,00 доларів США, а також визнано припиненими зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" перед Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії" з повернення кредиту 15 384,22 доларів США та відсотків за користування ним за договором про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012.

Крім цього, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання договору про відкриття кредитної лінії недійсним в частині надання кредиту в розмірі 4 444 181, 15 доларів США та визнання припиненими зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" перед Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 банк Сбербанк Росії" з повернення суми кредиту та відсотків за користування ним за Договором про відкриття кредитної лінії № 28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р. в сумі 1 363, 52 доларів США.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 серпня 2016 року по справі №904/11194/15 позов задоволено частково, а саме Договір про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., укладений між ТОВ "Коксотрейд" та ПАТ "ОСОБА_6 Сбербанку Росії", визнано недійсним в частині надання кредиту в розмірі 4444181,15 доларів США.

З посиланням на обставини, зазначені у вищевказаних рішеннях та на вимоги ст. ст. 1, 3, 19 Закону України "Про заставу" позивач в межах даної справи просить суд визнати Договір застави №2 від 12 вересня 2012 року недійсним.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях посилається на те, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28 листопада 2016 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року у справі № 904/43/16 скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Також, Постановою Вищого господарського суду України від 19 жовтня 2016 року Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21 червня 2016 року та рішення Господарського суду Харківської області від 25 квітня 2016 року у справі № 922/6554/15 скасовано, справу №922/6554/15 направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області. Станом на день розгляду справи №922/3017/16 рішення по справі №922/6554/15 не прийнято.

Таким чином, Договір про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року та Договір про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/Ю від 04 вересня 2012 року є дійсними та такими, що підлягають виконанню.

Стосовно Договору про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року зазначив, що Постановою Вищого господарського суду України від 07 листопада 2016 року Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 серпня 2016 року у справі №904/11194/15 скасовано, а справу скеровано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року по справі №922/11194/15, позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" задоволено частково, визнано недійсним Договір про відкриття кредитної лінії № 28-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 банк Сбербанку Росії".

Проте, Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" було подано апеляційну скаргу на вказане рішення, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 30 грудня 2016 року.

Таким чином, на думку відповідача, станом на дату судового засідання відсутні рішення судів, які набрали законної сили стосовно недійсності договорів про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, №26-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, №28-В/12/16/ЮО віл 04 вересня 2012 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно приписів статей 6, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Статтею 1 Закону України "Про заставу" визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 3 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Отже, чинним законодавством встановлено, що заставою забезпечуються виключно реально існуючі зобов'язання та вимоги, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договорів, чинних на момент укладення договору застави.

Згідно з приписами статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В пункті 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" встановлено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

В пункті п. 2.5. вищевказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", зокрема зазначено, що правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог статей 32, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вже було зазначено вище, підставою для визнання укладеного між Приватним акціонерним товариством "Термолайф" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 Сбербанку Росії" Договору застави №2 від 12 вересня 2012 року недійсним, позивач вважає недійсність основного зобов'язання, зокрема, договору про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, договору про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, договору про відкриття кредитної лінії №28-В/12/16/ЮО віл 04 вересня 2012 року, що встановлено відповідними рішенням господарських судів.

Проте, суд зазначає, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28 листопада 2016 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року у справі № 904/43/16 скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Також, постановою Вищого господарського суду України від 19 жовтня 2016 року Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21 червня 2016 року та рішення Господарського суду Харківської області від 25 квітня 2016 року у справі № 922/6554/15 скасовано, справу №922/6554/15 направлено а новий розгляд до господарського суду Харківської області. Станом на день розгляду справи №922/3017/16 рішення по справі №922/6554/15 не прийнято.

Таким чином, Договір про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року та Договір про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/Ю від 04 вересня 2012 року є дійсними та такими, що підлягають виконанню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність доводів позивача про недійсність основного зобов'язання, а саме, Договору про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року та Договору про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/Ю від 04 вересня 2012 року, на виконання яких між сторонами було укладено Договір застави №2 від 12 вересня 2012 року.

Стосовно недійсності Договору про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, то рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року по справі №922/11194/15 вказаний Договір визнано недійсним.

Доказів прийняття апеляційної скарги на вищезазначене рішення до провадження Дніпропетровським апеляційним господарським судом відповідачем станом на 17 січня 2017 року не подано.

Разом з цим частиною 1 ст. 236 Цивільного кодексу України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що Договір про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року визнано недійсним, суд вважає за необхідне частково відмовити в позові Приватного акціонерного товариства "Термолайф" та визнати недійсним Договір застави №2 від 12 вересня 2012 року, укладений між сторонами, в частині забезпечення виконання недійсного зобов'язання за Договором про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 Сбербанку Росії" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд".

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, України, покладаючи судові витрати в даній справі на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Термолайф" до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" в особі відділення "Харківське відділення №5 "АТ "Сбербанк Росії" про визнання недійсним договору в частині - задовольнити частково.

Визнати недійсним Договір застави №2 від 12 вересня 2012 року, укладений між Приватним акціонерним товариством "Термолайф" () та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 Сбербанку Росії" (, нове найменування - Публічне акціонерне товариство "Сбербанк") в частині забезпечення виконання недійсного зобов'язання за Договором про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_6 Сбербанку Росії" (, нове найменування - Публічне акціонерне товариство "Сбербанк") та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" ().

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (61071, м. Харків, Шосе Карачівське, буд. 44, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 459 (чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 33 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_7

справа №922/3017/16