ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.01.2017 Справа № 904/120/17

Суддя господарського суду Крижний О.М. , розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "Ефес Україна", м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ЛТД", м. Дніпро

про відшкодування збитків у розмірі 728904,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Ефес Україна" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ЛТД", згідно якого просить стягнути з відповідача вартість втраченого вантажу у розмірі 728904,08 грн., що за офіційним курсом. встановленим НБУ станом на дату подання позову, є еквівалентом 26465,68 євро. Судовий збір просить стягнути з відповідача.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності з п. 3 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції,. що діяла на момент звернення з позовом до суду) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на момент звернення з позовом до суду) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1-го мінімального розміру заробітної плати.

Позивачем визначено ціну позову у гривнях у розмірі 728904,08 грн., при цьому вказано, що за офіційним курсом, встановленим НБУ станом на дату подання позову ціна позову, визначена у гривнях, є еквівалентом 26465,68 євро. Також, згідно прохальної частини позову, позивач просить стягнути збитки саме у гривні України.

У той же час, позивачем подано платіжне доручення №1218 від 29.12.2015 року про сплату судового збору у розмірі 10526,96 грн. Позивач вказує, що судовий збір визначений з урахуванням офіційного курсу гривні до євро, встановленого НБУ на дату оплати судового збору (29.12.2015 року).

Разом з цим, абзацом третім частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті: для нерезидентів (за їх бажанням) - в іноземній валюті, для інших платників - у гривнях. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац третій частини першої статті 6 Закону) - п.2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

З аналізу даного пункту слідує, що його слід застосовувати лише в тому випадку, коли ціна позову визначена в іноземній валюті.

Як зазначено вище, позивач просить стягнути з відповідача збитки, розмір яких визначено саме у національній валюті України (гривні), а отже і судовий збір має сплачуватися у відповідному розмірі передбаченому Законом України "Про судовий збір", виходячи із цини позову у національній валюті.

Стосовно зазначення еквіваленту ціни позову у євро чи в іншій валюті, то це є правом позивача. Однак зазначення такого еквіваленту не впливає на необхідність сплати судового збору виходячи саме з ціни позову, яка визначена позивачем у гривнях.

Відтак, судовий збір (1,5% ціни позову) складає 10933,56 грн. (728904,08 грн.*1,5%). Однак, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10526,96 грн., що є меншим на 406,60 грн., ніж підлягає до сплати.

За таких обставин, позивачем не додано доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

Суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, оцінка судом виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ст. 63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 81 арк., у тому числі оригінал платіжного доручення №1218 від 29.12.2015 року про сплату судового збору у розмірі 10526,96 грн.

Суддя ОСОБА_2