ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р.Справа № 922/3740/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Харківської місцевої прокуратури № 6, м.Харків в інтересах держави в особі Харківської районної державної адміністрації, м. Харків треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1) Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, смт. Високий, Харківський р.-н, Харківська обл.; 2) Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків; 3) Харківська ОДПІ ГУ ДФС в Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Т", смт. Буди, Харківська обл.
про та за зустрічним позовом до про стягнення 4586,90 грн. та розірвання договору оренди землі Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Т", смт. Буди, Харківська обл. Харківської районної державної адміністрації, м. Харків припинення договору оренди землі
за участю представників сторін та прокуратури:

прокуратури - ОСОБА_1 (службове посвідчення № 036152 від 29.10.2016 р.);

позивача - не з'явився;

відповідача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 18.11.2016 р.);

третьої особи - 1 - не з'явився;

третьої особи- 2 - Бабанських - ОСОБА_3 (довіреність № 32-20-14-75/0/19-17 від 03.01.2017 р.);

третьої особи - 3 - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Харківська місцева прокуратура № 6, м. Харків (далі за текстом - прокурор) в інтересах держави в особі Харківської районної державної адміністрації, м. Харків (далі за текстом - позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Т", смт. Буди, Харківська область (далі за текстом - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень просить суд:

- стягнути з відповідача на користь держави заборгованість з орендної плати у розмірі 6185,69 грн., з яких: 5536,20 грн. - сума основного боргу, 443,25 грн. - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, 3% річних у сумі 39 грн., інфляційні нарахування у сумі 167,24 грн., а також перерахувати їх на рахунок Височанської селищної ради № 0437, відкритий в УДКСУ у Харківському районі (МФО: 851011, код: 37999633, призначення платежу: 13050200);

- припинити дію договору оренди землі від 17.12.2007, укладеного Харківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс-Т" щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:011:0172, який зареєстровано Харківським районним відділом ХРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" у Державному реєстрі земель за № 01 від 15.04.2008, шляхом його розірвання.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що відповідач порушив умови вищезазначеного договору щодо своєчасної та повної оплати заборгованості з орендної плати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.11.2016 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 22.11.2016 р.; залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Височанську селищну раду Харківського району Харківської області, смт. Високий, Харківський район, Харківська область (третя особа - 1), 2) Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, м.Харків (третя особа - 2), 3) Харківську ОДПІ ГУ ДФСУ в Харківській області, м. Харків (третя особа - 3).

Ухвалами господарського суду Харківської області від 22.11.2016 р. та від 06.12.2016 р. розгляд справи відкладався.

В процесі розгляду справи, відповідач звернувся до господарського суду з зустрічною позовною заявою до Харківської місцевої прокуратури № 6, м. Харків та до Харківської районної державної адміністрації, м. Харків в якій просить суд припинити дію припинити дію договору оренди землі від 17.12.2007 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс-Т", смт. Буди, Харківська обл. та Харківською районною державною адміністрацією, за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради, за кадастровим номером 010110172 з 01 січня 2016 р.

Зустрічний позов обґрунтовано відповідачем з посиланням на те, що власники земельних часток (паїв), що є предметом оренди за укладеним між сторонами договором оренди від 17.12.2007 р., отримали державні акти на право власності на земельні ділянки та зареєстрували це право, внаслідок чого дія вищезазначеного договору оренди припинилася на підставі п. 34 цього договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.12.2016 р. прийнято до провадження зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Т" до Харківської районної державної адміністрації (вх. № 41699 від 06.12.2016 р.), в решті позову відмовлено в прийнятті, та продовжено розгляд справи спільно з первісним позовом.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 20.12.2016 р. від 27.12.2016 р., від 10.01.2017 р. розгляд справи відкладався.

В процесі розгляду справи позивач звернувся до господарського суду з письмовими поясненнями (вх. № 2276 від 17.11.2016 р.) в яких підтримав первісний позов, та просить його задовольнити.

Третя особа 1 надіслала на адресу суду лист (вх. № 39586 від 21.11.2016 р.) в якому зазначає, що вона не заперечує проти заявлених прокурором позовних вимог, та просить суд розглядати справу за відсутності її представника.

Третя особа -3 надала суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що відповідач не подавав за 2016 рік податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки, в звязку з чим, у третьої особи з відсутня інформація про наявність у відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди від 17.12.2007 р.

Прокурор надав суду відзив на зустрічну позовну заяву (вх. № 43187 від 16.12.2016 р.) в якому просить суд відмовити відповідачу в задоволенні зустрічного позову, та задовольнити первісний позов в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає про безпідставність доводів відповідача стосовно припинення договору оренди від 17.12.2007 р. в звязку з тим, що власники земельних часток (паїв), що є предметом оренди за укладеним між сторонами договором оренди від 17.12.2007 р., отримали державні акти на право власності на земельні ділянки та зареєстрували це право. Прокурор зазначає, що зазначені обставини відповідачем жодним чином не доведені, а тому, на його думку, не можуть бути підставами для задоволення зустрічного позову.

Третя особа 1 надіслала на адресу суду лист (вх. № 43522 від 20.12.2016 р.) в якому зазначає, що вона не має відомостей щодо видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, які знаходяться в межах земельної ділянки, переданої відповідачу в оренду за договором оренди від 17.12.2007 р. При цьому, третя особа 1 надала суду інформацію щодо розміру заборгованості відповідача з орендної плати.

Третя особа 3 надала суду додаткові письмові пояснення (вх. № 43622 від 20.12.2016 р.) в яких зазначає, що вона не має інформації про розмір заборгованості відповідача з орендної плати за договором оренди від 17.12.2007 р., оскільки останній за 2016 рік не надавав податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності.

Третя особа 2 надала суду письмові пояснення (вх. № 44525 від 27.12.2016 р.) в яких зазначає, що вона не є стороною за договором оренди від 17.12.2007 р., а тому не приймало ніякої участі у розпорядженні земельною ділянкою що є предметом оренди за цим договором.

Відповідач надав суду додаткові пояснення до зустрічного позову (вх. № 178 від 05.01.2017 р.) в яких уточнює власну правову позицію у спорі по даній справі, та зазначає, що відповідно до інформаційної довідки з Державног реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 77688843 від 04.01.2017 р., земельна ділянка за кадастровим номером :01:011:0172, що є предметом оренди за договором оренди від 17.12.2007 р., відсутня у державному реєстрі, що свідчить про її відсутність у власності орендодавця позивача у даній справі. Зазначені обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що зазначена земельна ділянка є розпайованою, та, як наслідок, є підставою для задоволення зустрічного позову.

Третя особа 2 на виконання надала суду супровідним листом (вх. № 1439 від 17.01.2017 р.) надала лист Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області від 11.01.2017 р. № 22-20.06-0.5-185/2-17.

На судове засідання 17.01.2017 р. прибули представники прокуратури, відповідача та третьої особи - 2.

Представник прокуратури підтримує позицію, викладену в первісній позовній заяві, просить суд її задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити.

Представник третьої особи 2 у вирішення питання про розгляд первісного та зустрічного позовів покладається на розсуд суду.

Позивач, третя особа 1 та третя особа 3 на судове засідання своїх представників не направили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причин неприбуття представників не повідомили.

Враховуючи викладене, а також те, що неявка на судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами, як це передбачено ст. 75 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, прокурор при зверненні до суду з позовом по даній справі обґрунтовує необхідність такого звернення в інтересах держави наступним:

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках визначених законом. Відповідно до статті 123 Конституції України організацію і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Статтею 1 Закону України Про прокуратуру прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно ч. З ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі №1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор зазначає, що порушення інтересів держави в даному випадку полягають в тому, що несплата ТОВ «Альянс-Т» орендної плати свідчить про невиконання умов договору та вимог чинного законодавства, що спричиняє ненадходження до бюджету коштів, а також завдає шкоди соціально-економічному розвитку держави.

Прокурор зазначає, що до цього часу Харківською районною державною адміністрацією дієвих заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на стягнення даної заборгованості та вирішення питання щодо припинення дії договору, не вжито, що свідчить про бездіяльність з цього питання.

Як свідчать матеріали справи, про намір представництва інтересів держави органами прокуратури у суді в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Харківською місцевою прокуратурою № 6 направлено відповідні листи від 01.11.2016 до Харківської райдержадміністрації та Головного управління Держгеокадастру в області.

Розглянувши відповідні доводи прокурора, суд зазначає про те, що вони можуть бути підставами для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі Харківської районної державної адміністрації.

Як свідчать матеріали справи, 17.12.2007 р. між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди землі, який 15.04.2008 р. зареєстровано Харківським районним відділом ХРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" у Державному реєстрі земель за № 01.

Відповідно до п. п. 1, 2 зазначеного договору, позивачем передається земельна ділянка (за кадастровим номером :01:011:0172) загальною площею 8,0292 га, у т.ч. сільськогосподарських угідь 6,6037 га, багаторічних насаджень та несільськогосподарських угідь 1,4255 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області.

Пунктом 5 договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 295966,79 грн.

Пунктом 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Височанської селищної ради в розмірі 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік.

Згідно з п. 11 договору, орендна плата сплачується орендарем щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Пунктом 10 Договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженим Кабінетом Міністрів України, нормами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Згідно з інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433.

Відповідно до вимог ст. 289 Податкового кодексу України коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Таким чином, для визначення розміру орендної плати на 2016 рік за вказаним Договором мають враховуватись коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель, визначених упродовж 2007-2015 років, а також нормативна грошова оцінка земельної ділянки.

Арифметичний розрахунок розміру орендної плати, з урахуванням зазначених вище показників, свідчить про те, що розмір щомісячної орендної плати за умовами зазначеного Договору у 2016 році має складати 553,62 грн.

Пунктом 13 договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Крім того, п. 27 договору передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. 34 договору, його дія припиняється, зокрема, у разі отримання власником земельної частки (паю) державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Згідно з п. 35 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема, у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором.

Згідно з п. 36 договору, умовами розірвання договору в односторонньому порядку є несплата орендної плати у строки, встановлені цим договором та отримання власником земельної ділянки (паю) державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Відповідно до п. 8 договору, його сторонами укладено на 50 років.

Як зазначає прокурор, станом на 19.12.2016 р. відповідач має заборгованість з орендної плати за договором оренди від 17.12.2007 р. у сумі 5536,20 грн., яка виникла в результаті невиконання останнім своїх зобовязань зі сплати орендних платежів з 01.01.2016 р.

На підтвердження зазначених обставин, прокурор надав суду розрахунок заборгованості з орендної плати за договором та пені, здійснені Височанською селищною радою (т. 1 а.с. 129-133).

Крім того, в звязку з простроченням своїх зобовязань за договором, прокурором на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства нараховано відповідачу 443,25 грн. пені, 39 грн. річних та 167,24 грн. інфляційних.

Обставини щодо стягнення заборгованості та зазначених нарахувань стали підставами для звернення прокурора до суду з первісним позовом по даній справі.

При цьому, в звязку з систематичним невиконанням відповідачем умов договору щодо сплати орендних платежів, прокурор в первісному позові також просить суд припинити дію договору оренди землі від 17.12.2007 р. шляхом його розірвання.

Відповідач факт несплати орендних платежів за договором оренди з 01.01.2016 р. не заперечує, проте зазначає, що така несплата мала місце в звязку з припиненням дії договору на підставі п. 34 цього договору, а саме, через отримання власником земельної частки (паю) державного акту на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Відповідач зазначає, що на початку 2016 року йому стало достовірно відомо про надання фізичним особам у власність земельних ділянок (паїв), які були надані йому в оренду згідно з умовами договору оренди від 17.12.2007 р., в звязку з чим, він вважав, що в нього наявні всі підстави для визнання зазначеного договору оренди припиненим починаючи з 01.01.2016 р.

В обґрунтування своїх доводів відповідач зазначає, що з метою отримання документального підтвердження надання власникам земельних часток (паїв) державних актів на право власності на земельну ділянку та їх державної реєстрації він з початку 2016 р. неодноразово звертався компетентних органів, а саме:

- 18.12.2015 р. до Харківської районної державної адміністрації Харківської області направлено лист за № 7 щодо надання інформації;

- 15.01.2016 р. до Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області направлено лист за № 1 щодо надання інформації;

- 19.02.2016 р. до Харківської районної державної адміністрації Харківської області направлено лист за № 5 щодо надання інформації та припинення дії договору оренди землі від 17.12.2007 р.;

Відповідач зазначає, що незважаючи на вищевказані звернення, доказів на підтвердження отримання власниками земельних часток (паїв) державних актів на право власності на земельні ділянки та їх державної реєстрації, компетентними органами надано не було, а посилання останніх в листах-відповідях на те, що у 2011-2012 роках фірмою-розробником ПП НВФ «ОСОБА_1 технології - ГІС» були виготовлені проекти земельних часток (паїв) кормових угідь та багаторічних насаджень, які виділені в натурі (на місцевості) та передані у власність громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель реформованих КСП, зокрема, СВК «Харківська овочева фабрика», є тільки офіційним твердженням державних органів, не підтвердженим документально фактом.

Відповідач з посиланням на зазначені обставини зазначає, що у нього оскільки у нього були відсутні докази отримання громадянами відповідних державних актів, він фактично був позбавлений можливості ще на початку 2016 року подати до суду позовну заяву про припинення дії договору оренди землі від 17.12.2007 р.

Таким чином, на думку відповідача, компетентні органи ухиляються від надання повної інформації щодо фактичного виділення в натурі землі, переданої відповідачу за договором оренди.

Проте, на підтвердження виділення земельних ділянок в натурі, відповідач надав суду копію одного Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ № 360576.

Крім того, відповідач зазначає, що при перевірці стану земельної ділянки через Публічну кадастрову карту України в мережі інтернет, який є офіційним державним сервісом, ним зясовано, що кадастровий номер вказаний в Договорі на даний момент у реєстрі відсутній. Натомість в межах земельної ділянки визначеної в Договорі містяться зареєстровані земельні ділянки з новими земельними кадастровими номерами.

Таким чином, на думку відповідача, землі що передані йому в оренду за договором оренди від 17.12.2007 р. на даний час виділенні на місцевості та належать на праві власності фізичним особам.

З посиланням на зазначені обставини, відповідач при поданні зустрічного позову просить суд припинити з 01 січня 2016 р. дію припинити дію договору оренди землі від 17.12.2007 р.

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В пункті 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», зокрема, зазначено, що уудь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Щодо зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, відповідач в обґрунтування зустрічних позовних вимог, зокрема, посилається на те, що на початку 2016 року йому стало достовірно відомо про надання фізичним особам у власність земельних ділянок (паїв), які були надані йому в оренду згідно з умовами договору оренди від 17.12.2007 р., в звязку з чим, він вважав, що в нього наявні всі підстави для визнання зазначеного договору оренди припиненим починаючи з 01.01.2016 р.

На підтвердження існування зазначених обставин, відповідач надав суду копію одного Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ № 360576 на прізвище ОСОБА_4, який, як зазначає відповідач, підтверджує той факт, що власники земельних часток (паїв), які передані відповідачу в оренду за спірним договором оренди від 17.12.2007 р. отримали відповідні державні акти на право власності на земельну ділянку та зареєстрували це право.

Однак, зазначені відповідачем доводи суд вважає безпідставними, та такими, що не доводять факт отримання власниками земельних часток (паїв), які передані відповідачу в оренду за спірним договором оренди від 17.12.2007 р. відповідних державних акти на право власності на земельну ділянку та реєстрації цього права.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів того, що межі земельної ділянки ОСОБА_4 за державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ № 360576 перетинаються з земельною ділянкою яку орендує відповідач згідно з договором оренди від 17.12.2007 р., (в т.ч. не надано висновок спеціаліста у сфері землеустрою, який виготовлено з застосуванням спеціальних технічних засобів та з виходом на місцевість).

Суд також критично ставиться до посилань відповідача на наявність на публічній кадастровій карті відомостей щодо формування земельним ділянкам меж, присвоєння їм кадастрових номерів та зазначення про те, що такі перебувають в приватній власності, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства, до державної реєстрації речових прав на нерухоме майно при розробці землевпорядної документації (у даному випадку розробкою документації ПП НВФ «ОСОБА_1 технології-ГІС») на земельні ділянки здійснюється їх геодезична зйомка з виходом на місцевість, після чого земельним ділянкам присвоюються кадастрові номери, про що вносяться відповідні відомості (перебування земельної ділянки у приватній власності з цільовим призначенням та площею) до Національної кадастрової системи. У подальшому зазначені відомості відображаються на публічній кадастровій карті України. Матеріали справи свідчать про те, що у 2012 ПП НВФ «ОСОБА_1 технології-ГІС» здійснювалась розробка землевпорядної документації у тому числі й щодо орендованих відповідачем земель. Водночас її розробка є лише передумовою, етапом для реєстрації права власності на неї.

Таким чином твердження відповідача про те, що земельна ділянка, яка перебуває у відповідача в оренді, вже передана у приватну власність із посиланням на відомості, що містяться на публічній кадастровій карті, ґрунтуються на припущеннях.

Крім того, згідно з інформацією управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області, викладеною в листі від 02.12.2016 за № 10-20.06-0.5-4642/2-16 державна реєстрація Договору оренди землі від 17.12.2007 р. не скасована.

Дана інформація також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 14.12.2016 за № 75843000 щодо земельної ділянки, яка є обєктом оренди, відповідно до якої відомості щодо припинення дій договору оренди землі в зазначених реєстрах не обліковуються.

Крім того, з метою зясування зазначених обставин, суд в процесі розгляду даної справи неодноразово зобовязував Височанську селищну раду Харківського району Харківської області та Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати інформацію (довідку) щодо того, чи отримувалися власниками державні акти на право власності на земельні ділянки, які утворились внаслідок виділення в натурі (на місцевості) та передані у власність громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель реформованого СВК "Харківська овочева фабрика", які знаходяться за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, загальною площею 8,0292 га, колишній кадастровий номер 010110172, та чи зареєстровано за чи зареєстровано цими особами право власності на земельні ділянки, а також надати суду поземельні книги на такі земельні ділянки.

На виконання вимог суду Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надало лист від 11.01.2017 р. № 22-20.06-0.5-185/2-17 в якому повідомляє, що в 2012 році ПП НВФ «ОСОБА_1 технології-ГІС» розроблено «Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого СВК «Харківська овочева фабрика» на території в т.ч. Височанської селищної ради. Всі земельні ділянки закріплені за власниками сертифікатів, в т.ч. 202 ділянки на території Височанської селищної ради. За матеріалами вищезазначеного проекту розробником було складено «Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (державних актів на право власності на земельні ділянки) із реформованого СВК «Харківська овочева фабрика». На всі вищезазначені землі розпайованого СВК «Харківська овочева фабрика» було зареєстровано 1111 державних актів на право власності на земельну ділянку та відкрито поземельні книги на цю кількість земельних ділянок. Всі земельні ділянки, на які видано вищезазначені державні акти розташовані на території Покотилівської селищної ради. На земельні ділянки (паї) розташовані на території Височанської селищної ради державні акти не виготовлялися та не реєструвалися.

Як вже було зазначено вище, предметом договору оренди землі від 17.12.2007 р. є земельна ділянка (за кадастровим номером :01:011:0172) загальною площею 8,0292 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області.

З урахуванням вимог ст. 17 Земельного кодексу України, розпорядником земель, які є обєктом оренди, є Харківська райдержадміністрація.

Оскільки на земельні ділянки (паї) розташовані на території Височанської селищної ради державні акти не виготовлялися та не реєструвалися, доводи відповідача про припинення дії договору на підставі п. 34 є безпідставними, а зустрічний позов про припинення дії договору з 01.01.2016 р. з зазначених підстав не підлягає задоволенню.

Зазначене також свідчить про те, що договір оренди від 17.12.2007 р. станом на момент винесення даного рішення є дійсним, та таким, що підлягає виконанню сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі», ст. 93 Земельного кодексу України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», умова щодо визначення орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, та не заперечується її сторонами, відповідач з 01.01.2016 р. не сплачує орендної плати за користування землею за договором оренди від 17.12.2007 р., внаслідок чого, станом на 19.12.2016 р. має заборгованість у сумі 5536,20 грн.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів правомірності несплати орендних платежів, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову в частині стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь держави на зазначений прокурором рахунок Височанської селищної ради, передбачений для сплати орендних платежів за договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Факт прострочення відповідачем виконання зобовязань зі сплати орендної плати підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується.

За таких обставин, суд також приходить до висновку про задоволення первісного позову в частині стягнення з відповідача на користь держави на зазначений прокурором рахунок Височанської селищної ради 39 грн. річних та 167,24 грн. інфляційних.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи те, що умовами укладеного між сторонами договору (п. 13) передбачено відповідальність відповідача за прострочення своїх зобовязань з оплати орендної плати у вигляді сплати пені у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, заявлені прокурором позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь держави на зазначений прокурором рахунок Височанської селищної ради пені в сумі 443,25 грн. є також законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, статтею 96 Земельного кодексу України закріплено обовязки землекористувачів, до яких належить обовязок щодо своєчасної сплати земельного податку або орендної плати.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону (в т.ч. у випадку несвоєчасного внесення орендної плати) та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно зі ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з п. 36 договору, умовами розірвання договору в односторонньому порядку є несплата орендної плати у строки, встановлені цим договором.

Оскільки відповідач допустив порушення умов договору шляхом систематичної та тривалої несплати орендних платежів, заявлений прокурором позов щодо припинення дії договору оренди шляхом його розірвання є також законним та обґрунтованим, а тому також підлягає задоволенню.

З урахуванням вимог ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача на користь прокурора також підлягають стягненню судовий збір в сумі 2756 грн.

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 4-5, 22, 44, 49, 75, 84, 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Т» (адреса: 62456, Харківська область, Харківський район, смт. Буди, вул. Залізнична, 1; ) на користь держави (на рахунок Височанської селищної ради № 0437, відкритий в УДКСУ у Харківському районі; МФО: 851011, код: 37999633, призначення платежу: 13050200) 5536,20 грн. основного боргу, 443,25 грн. пені, 39 грн. річних., 167,24 грн. інфляційні нарахувань.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Т» (адреса: 62456, Харківська область, Харківський район, смт. Буди, вул. Залізнична, 1; ) на користь Прокуратури Харківської області (отримувач: Прокуратура Харківської області, код 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 2756 грн. судового збору.

Припинити дію договору оренди землі від 17.12.2007 р., укладеного Харківською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс-Т" щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:011:0172, який 15.04.2008 р. зареєстровано Харківським районним відділом ХРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" у Державному реєстрі земель за № 01 шляхом його розірвання.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя ОСОБА_5