ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" січня 2017 р.Справа № 924/1179/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Підприємство Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітерціарної служби України у Хмельницькій області (№98)" с. Кліментовичі Шепетівський район Хмельницька область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Славута Хмельницька область

про стягнення 33700,29 грн., у т.ч. 16999,80грн. основного боргу, 15303,25грн. інфляційних, 1397,24грн. три відсотки річних

Представники сторін:

Від позивача - не приймав участі,

Від відповідача - не приймав участі

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача заборгованість за усним договором купівлі-продажу від 04.03.14 у розмірі 16999,80грн., а також пеню, 3% річних та інфляційні на загальну суму 33971,48грн. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що сторонами в усній формі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору купілі-продажу, на виконання якого позивачем передано відповідачу товар за видатковою накладною №235 від 04.03.14 на суму 16999,80грн. Оплата за одержаний товар повинна була бути здійснена відповідачем після поставки товару на відповідний безготівковий рахунок. У зв'язку з відсутністю оплати позивачем надіслано претензію від 04.04.16 з вимогою сплатити борг. Позивач зазначає, що на підставі ст. 530 ЦК України боржник повинен був виконати свій обов'язок по оплаті товару у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. Оскільки відповідачем у визначений законом термін обов'язок не виконаний, позивачем нараховано інфляційні у розмірі 15303,22грн., 3% річних у розмірі 1397,24грн. та пеню у розмірі 17270,99грн.

Представником позивача у судовому засіданні 12.12.16 подано заяву про уточнення предмету спору, в якій просить стягнути з відповідача 50 971,28 грн., у тому числі 16999,80грн. основного боргу, 15303,25грн. інфляційних, 1397,24грн. три відсотки річних, 17270,99грн. пені. Зазначене згідно з ст. 22 ГПК України прийнято судом.

Представником позивача у судовому засіданні 20.12.16 подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 16999,80грн. основного боргу, 15303,25грн. інфляційних, 1397,24грн. три відсотки річних. Відповідно всього- 33700,29 грн. Зазначене згідно з ст. 22 ГПК України прийнято судом.

Відповідач представника для участі у судовому засіданні не направив, відзив на позов не надав. При цьому ухвали суду, надіслані на його адресу , зазначену в ЄДР , поштою повернена у зв'язку з тим, що за зазначеною адресою не проживає. Відповідно неявка належним чином повідомленого відповідача не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи згідно ч.1 ст.77 ГПК України. Така ж правова позиція викладена у п.п.3.9.3, п.п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11. Відповідно спір вирішується на підставі наявних доказів.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

04.03.14 між позивачем та відповідачем укладено правочин купівлі-продажу, що підтверджується видатковою накладною позивача №253 від 04.03.14 на суму 16999,80грн. та довіреністю відповідача № 11 від 4.03.14.

Відповідач не здійснив розрахунку за поставлений йому товар згідно видаткової накладної №253 від 04.03.14.

На суму заборгованості позивачем нараховано 5303,22грн. інфляційних за період з квітня 2014р. по жовтень 2016р., 1397,24грн. 3% річних за період з 04.03.14 по 28.11.16 та 17270,99грн. пені за період з 04.03.14 по 28.11.16.

У зв'язку з непогашенням заборгованості позивачем подано позов до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги таке.

1. Згідно з ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків .

Пунктом 1 ст. 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, між стронами укладено правочин купівлі-продажу, що підтверджується виданою позивачем видатковою накладною від 04.03.14 №253, згідно якої позивач передав, а відповідач одержав товар на суму 16999,80грн. Наявна також довіреність №11 від 04.03.14 на отримання товарно-матеріальних цінностей, яка видана ОСОБА_1

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносинам, що виникли між сторонами притамані ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, оскільки позивач передав відповідачу товар за видатковою накладною №253 від 04.03.14, а останній прийняв його та зобов'язався сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому не прймаються до уваги посилання позивача на ст.530 ЦК України щодо визначення строку виконання зобов'язання, оскільки дана стаття є загальною статтею для усіх видів зобов'язань, тоді як відносини щодо купівлі-продажу в частині оплати товару регулюються спеціальною правовою нормою ст. 692 ЦК україни.

Пунктом 1 ст.692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п.3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару.

Відповідачем всупереч ст.33 ГПК України не надані докази сплати боргу у розмірі 16999,80грн., а також не спростовано факту отримання товару.

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 16999,80 грн. визнаються обґрунтованим та підлягають задоволенню.

2. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 115303,22грн. інфляційних за період з квітня 2014р. по жовтень 2016р., 1397,24грн. 3% річних за період з 04.03.14 по 28.11.16.

Згідно проведенного судом перерахунку встановлено, що інфляційнв нараховано в межах максимально можливого розміру, тому позовні вимоги про стягнення суми інфляційних визнаються правомірними та підлягають задоволенню.

Щодо 3% річних, то судом враховується, що позивачем нараховано 3% річних за 1000 днів прострочення, при цьому невірно визначено період прострочення та не враховано кількість днів у 2016р. -366 днів.. Тому згідно проведенного судом перерахунку 3% річних з 05.03.14 по 28.11.16 (1000 днів) правомірно нарахованими визнаються 3% у розмірі 1395,97грн. відповідно, позовні вимоги в цій частині річних визнаються правомірними та підлягають задоволенню, в решті - відмові.

3. У зв'язку із частковим задоволенням позову відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства "Підприємство Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітерціарної служби України у Хмельницькій області (№98)" с.Кліментовичі Шепетівський район Хмельницька область до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Славута Хмельницька область про стягнення 33700,29 грн., у т.ч. 16999,80грн. основного боргу, 15303,25грн. інфляційних, 1397,24грн. три відсотки річних задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 іпн НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Підприємство Шепетівської виправної колонії управління Державної пенітерціарної служби України у Хмельницькій області (№98)" с. Кліментовичі Шепетівський район Хмельницька область 16999,80грн. (шістнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять гривень 80 коп.) основного боргу, 15303,22грн. (п'ятнадцять тисяч триста три гривні 22 коп.) інфляційних, 1395,97грн. (одна тисяча триста дев'яносто п'ять гривень 97 коп.) 3% річних, 1377,95грн. (одна тисяча триста сімдесят сім гривень 95 коп. ) відшкодування сплаченого судового збору). Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Суддя Ю.П. Олійник

Віддрук. 4 прим. :1 - до справи,2- позивачу ( Хмельницька обл., Шепетівський район, с.Климентовичі) пр.,3-4- відповідачу ( АДРЕСА_2