ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.01.2017 Справа № 904/11745/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН", 49127, м.Дніпро, вул. А. Барто, 13/1

до Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради, 49000, м.Дніпро, ОСОБА_1, буд. 75, кім. 7

про визнання додаткової угоди до договору укладеною

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 191318 від 15.12.2016 року.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН" звернулося до Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради, за участю Третьої особи Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради, в якому просить господарський суд визнати укладеною додаткову угоду до договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від №1675 від 01.10.2011 року.

В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що він не погоджується із редакцією додаткової угоди наданої відповідачем у звязку із розбіжностями щодо дати внесення змін до договору. Зокрема, відповідач пропонує внести зміни датою 01.06.2016 року, що не влаштовує позивача, оскільки сплачена ним сума за договором у червні 2016 року на користь ставала спірною.

Представник Відповідача 10.01.2017р. подав відзив на позовну заяву (а.с. 50), в якому вказує про те, що всі вимоги Позивача є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню, оскільки угода №1 від 20.09.2016 року за договором №1675 від 01.10.2011 є укладеною між сторонами.

Позивач в судове засідання 11.01.2017 року не зявився.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 16.01.2017 року юридичне місцезнаходження позивача:49127, м.Дніпро, вул. А. Барто, 13/1 куди судом і надсилались ухвали суду.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2011 року між Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради (далі-Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН" (далі-Розповсюджувач зовнішньої реклами) укладено договір №1675 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів (далі договір №1675 від 01.10.2011 року) умов якого підприємство на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих Розповсюджувачу зовнішньої реклами рішеннями виконкому міської ради, надає Розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, а Розповсюджувач зовнішньої реклами розташовує рекламні засоби у відповідності з виданими дозволами на розміщення зовнішньої реклами та здійснює оплату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів (п. 1.1 Договору №1675 від 01.10.2011р.).

Додатками до договору № 1675 від 01.10.2011 сторонами договору було узгоджено наявність 129 місць розташування рекламних засобів Позивача, відносно яких Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради видав Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЕСАН» дозволи на розміщення зовнішньої реклами, які на даний час є діючими.

Ціною Договору №1675 від 01.10.2011 є розмір плати за тимчасове користування. Розмір плати обчислюється відповідно до Положення про порядок оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у місті Дніпропетровську, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 18.02.04 №29/15 зі змінами (рішення Дніпропетровської міської ради від 14.09.11 № 37/15). У разі внесення міською радою змін та доповнень до цього Положення, що стосуються визначення розміру плати, Підприємство в односторонньому порядку здійснює перерахунок з моменту внесення таких змін та доповнень (якщо іншу дату не зазначено у рішенні міської ради) та самостійно корегує розмір плати (п. 4.1 Договору №1675 від 01.10.2011).

Протягом травня - липня 2016 року Дніпропетровською міською радою та виконавчим комітетом ДМР прийнято ряд рішень.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 18.05.2016 №26/8 затверджено нову редакцію Статуту Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради, відповідно до якого Комунальне підприємство «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 29.10.2014 № 43/56 на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська, перейменоване у зв'язку з реорганізацією шляхом приєднання Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради.

У звязку з реорганізацією Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» та необхідністю упорядкування договірних правовідносин ТОВ «Алесан» відповідачем направлено для підписання додаткову угоду №1 до договору № 1675 від 01.10.2016 р. про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, але підписані документи до Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщенні зовнішньої реклами» Інінропетровської міської ради позивачем повернуто не було.

Листом КП «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради від 29.06.2016 р. № 1.4.446 ТОВ «АЛЕСАН» повідомлено про необхідність з'явитись до КП «Управлінняз організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради для підписання додаткової угоди до договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.

Листами Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету міської ради від 07.09.2016 р. № 12/15-892, від 26.09.2015 р. № 12/15-917, від 28.09.2016 р. № 12 15-924 ТОВ «АЛЕСАН» повідомлялось про необхідність підписання додаткової угоди до договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 1675 від 01.10.2011 року.

Додаткову угоду № 1 до Договору № 1675 від 01.10.2011 про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, неодноразово направлялось ТОВ «АЛЕСАН» поштою, але вказані документи позивачем не підписувались, та не повертались до Комунального підприємства «Управління з організації контролю в сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради.

У вересні 2016 року ТОВ «АЛЕСАН» надало до Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщенні зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради підписані з боку ТОВ «АЛЕСАН» два примірники Додаткової угоди № 1 до Договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 1675 від 01.10.2011 р.

Отримані відповідачем від позивача обидва примірники Додаткової угоди № 1 до Договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 1657 від 01.10.2011 р. підписано з боку Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщенні зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначений оригінал документу направлено ТОВ «АЛЕСАН» засобом поштового звязку із листом Комунального підприємства «Управління з організації контролю в сфері благоустрою га розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради від 05.12.2016 № 1.9.1238. Вищезазначений примірник додаткової угоди №1 отримано позивачем 27.12.2016 року, що підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень (а.с. 65).

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями (ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини другої статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 1 статті 640 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (ч. 2 ст. 181 ГК України).

У судовому засіданні 11.01.2017 року відповідачем надано суду для огляду оригінал додаткової угоди №1 від 20.09.2016 року до договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів №1675 від 01.10.2011 року, яка підписана позивачем та скріплена печатками підприємств, і направлена позивачу 12.12.2016 року про що свідчить поштовий опис (а.с.64).

Пунктом 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 23.12.2011 року передбачено, що припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З огляду на викладене, вимоги позивача про визнання додаткової угоди до договору укладеною задоволенню не підлягають, оскільки вона є укладеною між сторонами.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.01.2017 року.

Суддя ОСОБА_3