ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 січня 2017 р. Справа № 902/23/17

Суддя господарського суду Банасько О.О., розглянувши матеріали

за позовом: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Вінниця

до: Приватного підприємства "Ладпроект", м. Ладижин, Вінницька область

про стягнення 43 477,85 грн

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного підприємства "Ладпроект" про стягнення 43 477,85 грн, з яких 35 929,26 грн боргу, 2 433,35 грн 24 % річних, 2 191,69 грн інфляційних втрат, 2 923,55 грн пені у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань відповідачем за договором № 9453 від 01.09.2015 р.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що остання підлягає поверненню виходячи з наступного.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст. ст. 54, 56, 57 ГПК України.

Приписами ч.1 ст.56 ГПК України встановлено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

До позовної заяви повинні долучатися, крім іншого, документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів (п.2 ч.1 ст.57 ГПК України).

Невиконання вказаних приписів тягне в якості негативного наслідку повернення позовної заяви без розгляду.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.42, 43 ГПК кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Позивачем в якості доказу надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів долучено до позовної заяви опису вкладення від 30.12.2016 р., однак останній не може вважатися належним доказом відправлення копії позовної заяви та доданих до позовної заяви документів останнім із врахуванням діючої редакції ч.1 ст.56 ГПК України, оскільки в ньому не вказано всіх документів які додані до позовної заяви в якості додатків.

Так, до позовної заяви додано документ (оригінал квитанції про сплату судового збору) тоді як опис вкладення не містить квитанції про сплату судового збору (квитанція датована 10.01.2017 р., опис вкладення 30.12.2016 р., а позовна заява 27.12.2016 р.), що порушує вимоги ст.57 ГПК України, якою передбачено надавати докази, що підтверджують відправлення відповідачам та третім особам як копії позовної заяви, так і всіх доданих до неї документів.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Позивачем в порушення наведених вище законодавчих приписів не надано належних доказів надіслання відповідачу всіх доданих до позовної заяви документів.

Таким чином, за наявності вказаних вище недоліків у суду відсутні підстави вважати описи вкладення від 30.12.2016 р. в якості належного доказу на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначена обставина є суттєвою, оскільки нормами ст.59 ГПК України передбачено право відповідачів та третьої особи після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку вказані особи позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За наведених обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню на підставі п.6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому слід зауважити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення процесуальних недоліків, що зумовили її повернення (відсутність належних доказів надіслання відповідачу доданих до позовної заяви усіх документів).

При прийнятті даної ухвали судом враховано положення норм чинного законодавства щодо повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі повернення заяви або скарги сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, для повернення сплаченого судового збору позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання.

Принагідно суд зауважує, що при повторному поданні позовної заяви не забороняється використання раніше поданого платіжного документа.

Керуючись п.6 ч.1 ст.63, ст.ст.86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву № 4881 від 27.12.2016 р. (вх. канц. № 24/17 від 11.01.2017 р.) разом з доданими матеріалами повернути позивачу.

2. Копію позовної заяви № 4881 від 27.12.2016 р. (вх. канц. № 24/17 від 11.01.2017 р.), копію опису вкладення від 30.12.2016 р. та платіжного доручення № 98 від 10.01.2017 р. долучити до примірника ухвали, яка залишається в справі.

3. Копію ухвали надіслати сторонам у справі рекомендованим листом.

Суддя Банасько О.О.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_1

3 - Приватному підприємству "Ладпроект", вул. Базарна, буд. 21, м. Ладижин, Вінницька область, 24321.