ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Справа № 915/1328/16

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов. № 001 від 12.01.2017

за участю представника відповідача ОСОБА_2 дов. № 1 від 05.01.2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Приватного підприємства Укрінтеркомпані, 14000, м. Чернігів, вул. Г.Полуботка, 6А, оф. 4

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю С-РОСТОК, 57140, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Іванівка, вул. 8 Березня, 18

про: стягнення 124 312,90 грн.

встановив:

Приватне підприємство Укрінтеркомпані звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю С-РОСТОК заборгованості в розмірі 124 312,90 грн. з якої: 100 000,00 грн. основна заборгованість, 17 453,55 грн. пеня, 6 859,35 грн. додаткові витрати. Згідно заяви позивача про зміну позовних вимог від 16.01.2017, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю С-РОСТОК 19 960,58 грн. пені, 6 859,35 грн. додаткових витрат, від стягнення суми боргу в розмірі 100 000,00 грн. відмовляється, у звязку зі сплатою.

13.01.2017 відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що станом на 13.01.2017 відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача суму боргу в розмірі 100 000,00 грн. в підтвердження чого надав платіжне доручення № 801 від 09.12.2016, платіжне доручення № 10 від 11.01.2017. Також, просить суд у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та додаткових витрат відмовити, оскільки на момент приймання передачі товару та повернення товару від покупця до постачальника жодного акту відповідно до п. 3.2 Договору складено не було, що позбавляє позивача права вимагати сплати будь яких збитків чи штрафних санкцій по Договору, враховуючи п. 3.3 Договору. Крім того, розділ 6 Договору (відповідальність сторін) не містить жодного пункту щодо штрафних санкцій за повернення чи не повернення попередньої оплати за товар.

17.01.2017 позивач надав до суду заяву про зміну позовних вимог в якій на підставі ст. 22 ГПК України та п. 4. ч. 1 ст. 80 ГПК України відмовляється від стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю С-РОСТОК суми боргу в розмірі 100 000,00 грн., оскільки відповідачем 09.12.2016 та 11.01.2017 було перераховано позивачу 100 000,00 грн.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

20 липня 2015 року між Приватним підприємством Укрінтеркомпані (далі покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю С-РОСТОК (далі постачальник) було укладено договір поставки № 37-2015 (далі-Договір) згідно умов якого постачальник зобовязується передати окремими партіями продукти харчування у власність покупця, а покупець зобовязується приймати та оплачувати даний товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору).

У відповідності до п. 1.2 Договору, найменування (асортимент), кількість, ціна та вартість окремих партій товару визначаються за згодою сторін та вказуються у видаткових накладних, що є невідємними складовими частинами цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що поставка товару може здійснюватися, за домовленістю сторін:

- на умовах DDP, у відповідності до правил Інкотермс 2010 зі складу

постачальника на склад покупця, адреса якого вказується у замовленнях та підтвердженнях замовлень, попередньо узгоджених з покупцем, транспортом та за рахунок постачальника;

- на умовах EXW, у відповідності до правил Інкотермс 2010, покупець

самостійно, власним транспортом і за свій рахунок вивозить товар зі складу постачальника.

Згідно п. 2.3 Договору, строк поставки товару протягом двох робочих днів від дати отримання постачальником заявки покупця.

Відповідно до п. 3.1 Договору, приймання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем відповідно до Інструкції Держарбітражу при раді Міністрів СРСР № П-6 від 15.06.1965р. та Інструкції Держарбітражу при раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.1966. Прийом передача товару по кількості здійснюється відповідно до видаткових накладних, на підставі врахованої кількості товарних місць та у відповідності з їх ваговим маркуванням ваги нетто по трафарету. У випадку виявлення під час приймання товару його невідповідності по кількості чи якості умовам цього Договору, покупець зобовязаний припинити подальше приймання такого товару та викликати протягом 24 годин з моменту такого виявлення представника постачальника для участі в подальшому прийманні такого товару і складання двостороннього акту (якщо постачання відбувається на умовах EXW у відповідності до правил Інкотермс -2010) (п. 3.2 Договору).

Згідно п. 3.3 Договору, у випадку недодержання покупцем будь-яких з умов, вказаних у пунктах 3.1 та 3.2 цього Договору, вимоги покупця відносно невідповідності кількості чи якості товару умовам Договору задоволенню не підлягають, і покупець втрачає право на відшкодування будь-яких збитків, що виникли внаслідок такої невідповідності.

У відповідності до п. 3.6 Договору, перевірка додержання постачальником умов Договору щодо кількості, асортименту та якості товару здійснюється покупцем в момент передачі йому товару, а щодо недоліків, які неможливо виявити під час отримання товару (скриті недоліки), на протязі двох днів з моменту отримання товару покупцем. У разі виявлення покупцем недоліків, які неможливо було виявити при одержані товару, покупець зобовязується письмово повідомити про це постачальника на протязі однієї доби з моменту виявлення скритих недоліків, за умови, що такі недоліки не є результатом дифростації, неправильного зберігання товару покупцем. Недодержання покупцем умов та строків, зазначених у цьому пункті Договору, позбавляє покупця права предявляти претензії щодо якості товару в подальшому, товар вважається переданим в належному стані.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що сума Договору визначається сумарною вартістю товару, поставленого за даним Договором згідно видаткових накладних.

Згідно п. 4.4 Договору, оплата за товар здійснюється на умовах 14 днів відстрочки платежу в готівковій або безготівковій формі.

Відповідно до п. 7.4 Договору, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2015 року. Дія Договору автоматично продовжується на наступний, аналогічний попередньому терміну, на умовах вказаних в цьому Договорі, якщо жодна із сторін не попередить письмово іншу сторону про припинення дії Договору за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору.

Фактично при виконанні умов договору, поставка товару за домовленістю сторін здійснювалась на умовах EXW, у відповідності до правил Інкотермс 2010, що підтверджено представниками сторін в судовому засіданні.

Так, згідно видаткової накладної № 494 від 05.05.2016 відповідач передав, а позивач прийняв товар - цибулю ріпчасту на загальну суму 100 000,00 грн. (а.с.17).

Вказаний товар був отриманий позивачем без зауважень, що підтверджується підписом уповноваженої особи на видатковій накладній та скріплено печаткою підприємства.

Позивачем 13.05.2016 було повернуто відповідачу товар цибулю ріпчасту на підставі зворотної накладної № 4 від 13.05.2016, яка підписана сторонами без зауважень та містить печатки підприємств (а.с. 18).

За вимогами ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Позивач листом № 023 від 13.05.2016 просив відповідача повернути грошові кошти в сумі 100 000,00 грн., які були сплачені за товар, у звязку з його поверненням через неналежну якість (а.с. 20).

Відповідач вказані грошові кошти позивачу не повернув, що зумовило звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

В процесі розгляду справи, позивач надав до суду заяву про зміну позовних вимог в якій на підставі ст. 22 ГПК України та п. 4. ч. 1 ст. 80 ГПК України відмовився від стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю С-РОСТОК суми боргу в розмірі 100 000,00 грн., оскільки відповідачем 09.12.2016 та 11.01.2017 було перераховано позивачу 100 000,00 грн.

Частиною 4 статті 78 ГПК України визначено, що про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Враховуючи, що відмова позивача від позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю С-РОСТОК суми боргу в розмірі 100 000,00 грн., не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб вона приймається судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За таких обставин провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю С-РОСТОК суми боргу в розмірі 100 000,00 грн. підлягає припиненню у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, згідно наданого до суду розрахунку, позивач на підставі пункту 6.5 Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 19 960,58 грн. за період з 14.05.2016 по 11.01.2017, вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач ставить вимоги саме щодо повернення грошових коштів, а не вимагає поставки сплаченого товару, то нарахування штрафних санкцій на підставі п. 6.5 Договору є безпідставні, оскільки у відповідача відсутній обовязок з поставки товару.

Крім того, позивач на підставі п. 6.6 Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати, понесені ТОВ Укрінтеркомпані в розмірі 6 859,35 грн., які складаються з подачі автомобіля за маршрутом м. Чернігів - с. Іванівка, Миколаївського р-ну, Миколаївської обл. на суму 5 000,00 грн. та відряджень представників позивача на прийом товару на суму 1859,35 грн.

Вказані вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не виконані умови договору саме п. 3.2, а вразі недодержання покупцем умов, вказаних у пункті 3.2 Договору, покупець згідно п. 3.3 Договору втрачає право на відшкодування будь-яких збитків, що виникли внаслідок такої невідповідності.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 78, п. 4 ч.1 ст. 80 , 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю С-РОСТОК заборгованості в розмірі 100 000,00 грн. - припинити.

2. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 19.01.2017 р.

Суддя Н.О. Семенчук