Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

11.01.2017 р. Справа № 927/1083/16

Позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, пр. Миру, 43, м. Чернігів, 14000.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство «Спецбудпроект», вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Українське державне підприємство поштового звязку Укрпошта в особі Чернігівської дирекції, пр. Миру, 28, м. Чернігів, 14000.

про розірвання договору, зобовязання повернення майна та стягнення заборгованості в розмірі 4593,18 грн.;

про стягнення 6109,97 грн.

Суддя Федоренко Ю.В.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_1, довіреності №7 від 05.01.2017 р.

від відповідача: не зявився.

від третьої особи: не зявився.

С У Т Ь С П О Р У:

Позивачем подано позов про розірвання договору оренди №69-14 від 08.09.2014року індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності: нежитлове приміщення будівлі відділення поштового звязку площею 8,9 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Чернігівської обл., зобов'язання звільнити та повернути його балансоутримувачу - Чернігівській дирекції Українського Державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" та стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в сумі 3366,57 грн., пені 553,30 грн., штраф 673,31 грн. та судовий збір в сумі 4134 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані укладеним між сторонами договором оренди №69-14 від 08.09.2014року істотні умови якого порушуються відповідачем за яким обліковується заборгованість з орендної плати за період з листопада 2015 р. по жовтень 2016 р. у сумі 3366,57 грн. Відповідачем також порушено умови п.5.8 договору оренди щодо страхування орендованого майна. В зв'язку з ухиленням відповідача від виконання зобов'язань позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору.

Суд ухвалою від 15.12.2016року допустив до участі у справі №927/1083/16 третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Українське державне підприємство поштового звязку Укрпошта в особі Чернігівської дирекції і прийняв її позовну заяву № 01/1-07-07 від 14.12.2016 року до спільного розгляду із первісним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство "Спецбудпроект" на користь Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Чернігівської дирекції 3660,27 грн. заборгованості по сплаті орендної плати, 1410,18 грн. пені, 732,05 грн. штрафу, 307,92 грн. заборгованості з утримання орендованого майна за договором оренди № 69-14 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 08.09.2014 року та стягнення з відповідача 1378 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник посилається на те, що Українське державне підприємство поштового звязку Укрпошта в особі Чернігівської дирекції є балансоутримувачем орендованого приміщення за договором оренди № 69-14 від 08.09.2014 року і за умовами п. 3.6 договору відповідач повинен перераховувати 30% орендної плати балансоутримувачу. Також з відповідачем укладено договір на утримання орендованого майна за яким відповідач зобовязався компенсувати понесені витрати на утримання орендованого майна балансоутримувачу. ТОВ Спеціалізоване підприємство „Спецбудпроект неодноразово порушував умови договорів, вносив плату несвоєчасно та не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості.

26.12.2016року через канцелярію суду від третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просить суд збільшити позовні вимоги на 149,48 грн. у відповідності до розрахунку пені(додається), що ґрунтується на п. 3.2 договору № 21-524 від 01.09.2014 року про відшкодування витрат на комунальні послуги.

Заяву подано у відповідності до ст.22 ГПК України, нею не порушуються права та охоронювані законом інтереси сторін, а тому вона прийнята судом до розгляду. Спір вирішується з урахуванням вказаної заяви.

Відповідач відзив на позов не наддав, повноважного представника до суду не направив. Про час та місце розгляду справи у суді повідомлений належним чином шляхом направлення ухвал про порушення провадження у справі та про її відкладення за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві, яка відповідає зареєстрованому місцезнаходженню відповідача згідно з даними з Єдиного державного реєстру (а.с.33-35).

Ухвали суду не були вручені відповідачу та повернуті з довідками листоноші «за закінченням терміну зберігання», «за даною адресою не орендує».

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як роз'яснено у п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи господарського суду Чернігівської області були направлені відповідачу по справі за вказаною в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі адресою, суд приходить висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Відсутність представника відповідача, явка якого судом обов'язковою не визнавалась, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача суд встановив таке.

08.09.2014 р. між сторонами було укладено договір оренди №69-14 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі за текстом Договір оренди) за умовами якого Орендодавець (позивач у справі) передає, а Орендар (відповідач) приймає у строкове платне користування без права передачі в суборенду та приватизації державне окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно нежитлове приміщення будівлі відділення поштового звязку (далі Майно) площею 8,9 кв.м., розміщене за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 49, що перебуває на балансі Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (далі Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31.05.2014 р. і становить за незалежною оцінкою 15891,84 грн.

У п.3.1, 3.2, 3.6, 10.1 Договору оренди сторонами було узгоджено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2014 р. 251,01 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців з 08.09.2014 р. до 07.08.2017 р. включно.

Відповідно до п.5.3, 5.8, 5.9, 5.10, 5.11 Договору оренди Орендар зобовязався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу ( у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується призначення платежу за зразком, який надає Орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Протягом місяця після укладення цього договору застрахувати орендоване майно не менше, ніж на його вартість за висновком про вартість на користь Балансоутримувача, який несе ризик випадкової загибелі чи пошкодження обєкта оренди, у порядку, визначеному законодавством, і надати Орендодавцю та Балансоутримувачу копії страхового полісу і платіжного доручення. Постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застрахованим.

Щомісяця до 15 числа надавати Балансоутримувачу інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць ( копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до державного бюджету України).

У разі припинення або розірвання договору повернути Балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

Здійснювати витрати, повязані з утриманням орендованого майна. Потягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з Балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна, надання комунальних послуг Орендарю та компенсування Балансоутримувачу витрат зі сплати податку на землю.

Згідно з п.8.4 Договору оренди Орендодавець має право (у т.ч. за ініціативою Балансоутримувача) вимагати розірвання договору, якщо: Орендар не сплачує або несвоєчасно сплачує орендну плату; Орендар не застрахував майно відповідно до умов цього договору.

Договір оренди підписано представниками сторін та Балансоутримувача (третя особа у справі).

08.09.2014 р. сторонами підписано акт приймання передачі орендованого майна відповідачу.

В порушення своїх зобовязань відповідач не сплатив позивачу орендну плату за вищевказаним договором за листопад-грудень 2015 року та січень-жовтень 2016 року в сумі 3366,57 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с.14-15 т.1). Доказів про оплату боргу відповідач не надав.

18.03.2016 р. позивачем була направлена відповідачу претензія про сплату боргу за листопад грудень 2015 р. та січень-квітень 2016 р. у сумі 1682,31 грн. У претензії позивач попередив відповідача, що у разі невиконання викладених вимог Регіональне відділення ініціюватиме розірвання договору та стягнення боргу у судовому порядку. Вказану претензію відповідач отримав 24.06.2016 р., що підтверджується завіреною копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №03.

Відповідач відповіді на претензію не надав, борг не сплатив.

Відповідно до ч.1 ст.759, ч.1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 р. №106 на Фонд державного майна України та його регіональні відділення покладено функції здійснення контролю за справляння надходжень до державного бюджету коштів від орендної плати.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача 3366,57 грн. заборгованості з орендної плати є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У пункті 3.7 Договору оренди сторони узгодили, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивач просить стягнути з відповідача 553,30 грн. пені за період прострочення відповідачем зобовязання по сплаті орендної плати з 13.10.2014 року по 15.11.2016 року.

Перевіривши наведений у додатку до позовної заяви розрахунок пені (т.1 а.с.15) судом встановлено, що нарахування пені за прострочення оплати орендної плати позивачем проведено з порушенням вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, тобто пеню нараховано на період, що перевищує шестимісячний строк від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок пені з урахуванням вимог законодавства суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути 435,64 грн. пені. В решті позову про стягнення 117,66 грн. пені судом відмовлено за необґрунтованістю.

У пункті 3.8 Договору оренди сторонами узгоджено, що у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Позивачем вірно розраховано розмір штрафу у сумі 673,31 грн.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 673,31 грн. штрафу підлягають задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільний кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Крім підстав для дострокового розірвання договору найму на вимогу наймодавця, які визначені статтею 783 Цивільного кодексу України, договір найму може бути достроково розірвано за рішенням суду за наявності загальних підстав, передбачених частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України, а саме, в разі істотного порушення договору наймачем та в інших випадках, установлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 188 Господарського кодексу України, якою визначено порядок зміни та розірвання господарських договорів, передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Рішенням Конституційного Суду України N 15-рп/2002 від 09.07.2002 р. визначено, що положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Верховним Судом України з посиланням на зазначене рішення Конституційного Суду України також зазначалося, що недотримання позивачем вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом вчинення прямого позову до відповідача про розірвання договору (постанова Верховного Суду України від 17.06.2008 N 8/32пд).

Частиною третьою статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який регулює майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває у державній власності, встановлено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

При цьому, вказаною нормою, на відміну від ст. 783 Цивільного кодексу України, не визначено вичерпний перелік договірних зобов'язань, порушення та невиконання яких тягне за собою розірвання договору оренди комунального майна на вимогу орендодавця.

Таким чином, істотне порушення орендарем умови договору оренди державного майна, як систематичне, несвоєчасне та не в повному обсязі внесення орендної плати, наявність шкоди, завданої цим порушенням яка виражена у вигляді реально неотриманої орендної плати за період з грудня 2015 р. по жовтень 2016 р. у розмірі 3366,57 грн., який не дозволяє позивачу отримати очікуване при укладенні договору, а також невиконання умов Договору оренди щодо страхування орендованого майна, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку.

В п. 9.1, 9.3, 10.6,10.9, 10.10 Договору оренди сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Спори, які виникають за цим договором або в зв'язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Чинність цього договору припиняється достроково за рішенням суду.

У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання акта приймання-передавання. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання при поверненні майна покладається на Орендаря.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

На підставві викладеного суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про розірвання Договору оренди та зобов'язання відповідача звільнити орендоване майно та повернути його балансоутримувачу на підставі акта приймання-передачі є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Як розяснено у п.9.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. №6 Про судове рішення у рішенні про вчинення певних дій воно викладається в імперативній формі.

Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору просить стягнути з відповідача, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 3660,27 грн. боргу по орендній платі, 1559,66 грн. пені, 732,05 грн. штрафу та 307,92 грн. боргу у утримання орендованого майна.

Як зазначалось вище, у п. 3.6 Договору оренди сторони узгодили, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу (третій особі) у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Третьою особою на адресу відповідача направлялись рахунки по орендній платі, що підтверджується їх копіями, реєстрами поштових відправлень та списками згрупованих поштових відправлень (т.2 а.с.19-72, 87-89, 91-99).

Згідно з наданого третьою особою розрахунку (т.1 а.с.60-61) сума боргу по орендній платі складає 3660,27 грн. за період з вересня 2014 р. по жовтень 2016 р. Вказаний розрахунок відповідач не оспорив, доказів оплати орендної плати не надав.

Враховуючи положення п. 3.6 Договору оренди, вимоги ст.ст. 193 Господарського кодексу України, 525, 526 Цивільного кодексу України позовні вимоги третьої особи у частині стягнення 3660,27 грн. орендної плати слід задовольнити.

Відповідно до п.3.7, 3.8 Договору оренди орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Третя особа просить стягнути з відповідача 1410,18 грн. пені за період прострочення відповідачем зобовязання по сплаті орендної плати з 12.10.2014 року по 31.10.2016 року.

Перевіривши наведений у додатку до позовної заяви розрахунок пені (т.1 а.с.62-72) судом встановлено, що нарахування пені за прострочення оплати орендної плати третьою особою проведено з порушенням вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, тобто пеню нараховано на період, що перевищує шестимісячний строк від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок пені з урахуванням вимог законодавства суд приходить до висновку, що на користь третьої особи необхідно стягнути 673,13 грн. пені. В решті позову про стягнення 737,05 грн. пені судом відмовлено за необґрунтованістю.

Розмір штрафу у сумі 732,05 грн. третьою особою розраховано вірно, а тому позов у цій частині судом задовольняється.

На виконання п.5.11 Договору оренди, 01.09.2015 р. між Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта» (Балансоутримувач) та відповідачем (Орендар) укладено договір №21-524 про компенсацію витрат Балансоутримувача на комунальні послуги за договором оренди №69-14/21-523 від 08.09.2015 р. (далі Договір про відшкодування) за умовами якого відповідач зобовязався компенсувати Балансоутримувачу його витрати на утримання приміщення і оплату комунальних послуг постачальникам в звязку з орендою нежитлового приміщення за Договором оренди.

Відповідно до п.2.1.4, 4.1 Договору про відшкодування відповідач зобовязався здійснювати перерахування компенсації витрат на поточний рахунок Балансоутримувача щомісяця до 25 числа місяця наступного за звітним. Цей договір вступає в силу з 08.09.2015 р. і діє до 07.08.2017 р. закінчення строку дії Договору оренди, але не раніше ніж до фактичного звільнення приміщення.

На виконання п.2.2 Договору про відшкодування третьою особою направлялись рахунки відповідачу на компенсацію витрат, що підтверджується їх завіреними копіями та копіями реєстрів поштових відправлень та списками згрупованих поштових відправлень на а.с.18-67, 73-86, 90, 100-102.

Відповідачем свої зобовязання виконано частково, а саме: 27.07.2015 р. сплачено 150 грн. компенсації комунальних послуг за утримання приміщення за 2015 р., що підтверджується копіями платіжного доручення №511360, банківської виписки (т.2 а.с. 2-3), розрахунком третьої особи (т.1 а.с.58-59).

За наданим третьою особою розрахунком боргу за утримання орендованого майна сума боргу складає 307,92 грн. Суму боргу відповідач не оспорив, доказів про оплату не надав.

Враховуючи, що відповідачем порушено умови Договору про відшкодування щодо строку здійснення платежів, вимоги ст.ст. 193 Господарського кодексу України, 525, 526 Цивільного кодексу України, позов в цій частині судом задовольняється.

Відповідно до п.3.2 Договору про відшкодування у разі несвоєчасного або не в повному обсязі перерахування комунальних платежів, Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ розрахованої за кожен день прострочення платежу.

Пеню третьою особою за період прострочення по сплаті платежів за Договором про відшкодування розраховано з 25.12.2014 р. по31.10.2016 р. у сумі 149,48 грн. (т.1 а.с.116-125).

Перевіривши наведений у додатку до позовної заяви розрахунок пені (т.1 а.с.116-125) судом встановлено, що нарахування пені за прострочення відшкодування витрат на комунальні послуги третьою особою проведено з порушенням вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, пеню нараховано на період, що перевищує шестимісячний строк від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок пені з урахуванням вимог законодавства суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути 81,09 грн. пені. В решті позову про стягнення 68,39 грн. пені судом відмовлено за необґрунтованістю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги третьої особи підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення 3968,19 грн. боргу ( 3660.27 грн. орендної плати та 307.92 грн. з утримання орендованого майна), 754,22 грн. пені (673,13 грн. нарахованої на орендну плату та 81,09 грн. на компенсацію витрат з утримання майна) та 732,05 грн. штрафу.

Судові витрати у справі покладаються на відповідача згідно з ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, задовольнити частково.

Розірвати договір оренди №69-14 від 08.09.2014 р. індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності: нежитлове приміщення будівлі відділення поштового звязку площею 8.9кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Чернігівської обл. та обліковується на балансі Чернігівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство «Спецбудпроект».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство «Спецбудпроект», вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400, , (р/р 3001 в ПАТ АБ «Надра»), на користь Регіонального відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області, пр. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, , з подальшим перерахуванням до Державного бюджету України (отримувач УК у Бобр. р-ні/Бобровицьк.Р-Н/22080300, номер рахунку 0031, , МФО 853592), 3 366,57 грн. заборгованості з орендної плати, 435,64 грн. пені, 673,31 грн. штрафу. Видати наказ.

У позові про стягнення 117,66 грн. пені відмовити.

Товариству з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство «Спецбудпроект», вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400, , звільнити державне майно нежитлове приміщення будівлі відділення поштового звязку площею 8,9 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Чернігівської обл. та повернути його балансоутримувачу - Українському державному підприємству поштового звязку Укрпошта в особі Чернігівської дирекції, пр. Миру, 28, м. Чернігів, , на підставі акту приймання-передачі. Видати наказ.

Стягнути з з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство «Спецбудпроект», вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400, , (р/р 3001 в ПАТ АБ «Надра»), на користь Регіонального відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області, пр. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, , (р/р 3304 банк ДКС у м. Києві, МФО820172), 4 134 грн. судового збору. Видати наказ.

Позов Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Чернігівської дирекції задовольнити частково.

Стягнути з з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство «Спецбудпроект», вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400, , (р/р 3001 в ПАТ АБ «Надра»), на користь Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в особі Чернігівської дирекції, пр-кт Миру, 28, м. Чернігів, 14000, , (р/р 40 в ЧОУ АТ «Ощажбанк»), 3 968,19 грн. боргу, 754,22 грн. пені, 732,05 грн. штрафу, 1 378 грн. судового збору. Видати наказ.

У позові про стягнення 805.44 грн. пені відмовити.

Повне рішення складено 11.01.2017 р.

Суддя Ю.В. Федоренко