РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2017Справа №910/20128/16

За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальнї власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Богданевич Ю.В.

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича", в якому просить суд виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" з нежилих приміщень загальною площею 44,60 кв.м. в будинку №29/1 літера "А" на вул.. Хрещатик; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" передати Комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація" нежилі приміщення загальною площею 44,60 кв.м. в будинку № 29/1 літера "А" на вул.. Хрещатик.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2016 р. порушено провадження у справі № 910/20128/16, залучено до участі у розгляду даної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та призначено дану страву до розгляду у судовому засіданні на 30.11.2016 р. за участю представників сторін та третьої особи, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2016р. продовжено строк розгляду спору у даній справі в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України та відкладено розгляд даної справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 09.01.2017р.

Згідно з частиною третьою статті 67 кодексу Законів про працю України, у випадку, коли святковий або неробочий день (ст. 73 кодексу Законів про працю України) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого. Тому за графіком п'ятиденного робочого тижня з вихідними днями у суботу та неділю у 2017 році вихідний день у суботу 7 січня має бути перенесений на понеділок 9 січня 2017 року.

За таких обставин, судом призначено дану справу до розгляду у судовому засіданні на 11.01.2017р.

Представник позивача у даному судовому засіданні подав додаткові документи та підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, вимог ухвали суду не виконали.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача та третьої особи не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

У судовому засіданні 11.01.2017 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2012 р. між Головним управлінням комунальної власності міста Києва (нині - Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариством з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» укладено договір № 838, за умовами якого відповідачу в оренду передані нерухоме майно (нежитлові приміщення) комунальної власності територіальної громади міста Києва по вул. Хрещатик, буд. 29/1 літ «А» для розміщення складу.

Згідно з п. 4.15. договору відповідач після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству.

Договір, відповідно до п. 9.1., діє з 15.11.2012 р. до 13.11.2015 р.

Факт виконання позивачем свого зобов'язання щодо передачі відповідачу приміщення підтверджується актом прийому-передачі нежитлового приміщення загальною площею 44,6, кв.м. від 15.11.2012 р., засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

При цьому, орендодавець, листом від 12.11.2015р. № 062/07/19-12566, повідомив орендаря, що договір продовжуватись не буде і відповідач має звільнити орендоване приміщення та передати його по акту приймання-передачі орендодавцеві.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не виконує зобов'язання щодо звільнення спірного приміщення та повернення його позивачеві, що суперечить як умовам укладеного договору, так і умовам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об'єктом оренди можуть бути, зокрема, окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 764 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У відповідності до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Положеннями вищенаведеного законодавства передбачено можливість автоматичної пролонгації договору найму в разі відсутності заперечень як зі сторони наймодавця, так зі сторони наймача. Отже, для здійснення автоматичної пролонгації дії договору необхідна згода обох сторін. Бажання наймача продовжувати відносини найму у даному випадку висловлюється шляхом продовження користування майном після закінчення строку договору найму. Щодо наймодавця, підставою для продовження відносин найму є його мовчазна згода, яка висловлюється відсутністю вимог до наймача повернути орендоване майно протягом одного місяця після закінчення строку договору найму.

При цьому, у разі наявності заперечень однієї зі сторін договору проти його продовження, договір вважається припиненим у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що вони не визначають обов'язку для орендодавця процедуру припинення договору оренди, а регулюють наслідки відсутності волевиявлення орендодавця протягом обумовленого терміну. При цьому відповідне волевиявлення орендодавця може бути висловлено ним як до закінчення терміну дії договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

За таких обставин, враховуючи, що листом від 12.11.2015р. № 062/07/19-12566 позивач повідомив відповідача про своє небажання продовжувати договір оренди від 15.11.2012 р. № 838, суд дійшов висновку, що термін дії вказаного договору закінчився 12.11.2015 р.

За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про виселення відповідача з приміщення загальною площею 44,6 кв.м в будинку № 29/1 літ. «А» по вул. Хрещатик у місті Києві підлягає задоволенню.

При цьому, оскільки за умовами договору оренди передбачено обов'язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" передати об'єкт оренди Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація», суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Витрати по сплаті судового бору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» задовольнити.

3. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 29, ) з нежилого приміщення загальною площею 44,6 кв.м в будинку № 29/1 літ. «А» по вул. Хрещатик.

4. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" ((01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 29, ) передати Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ) нежиле приміщення загальною площею 44,6 кв.м в будинку № 29/1 літ. «А» по вул. Хрещатик.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 29, ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ) 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень) - судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено: 16.01.2017 р.

Суддя Пригунова А.Б.