ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

13 січня 2017 року Справа № 5013/1516/12

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Правова група "Побережнюк і партнери" від 21.11.16 (вх. № 4378/16 від 24.11.16) про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 5013/1516/12

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані"

до відповідача: Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 104 893,37 грн,

Представники сторін:

від заявника - ОСОБА_1 , довіреність № б/н від 05.12.16 в режимі відеоконференції;

від стягувача (позивача) - участі не брали;

від боржника (відповідача) - ОСОБА_2, довіреність № 163 від 12.02.16 ;

від ДВС - участі не брали.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Правова група "Побережнюк і партнери" (далі - ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери", заявник) звернулось до господарського суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просить замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані" (далі - ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані") у виконавчому провадженні № 37678347 (зведене виконавче провадження № 27768899 у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області) на правонаступника - ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери".

Обґрунтовуючи подану заяву ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" повідомив про перехід до нього на підставі договору № 31/10-04 від 31.10.2016 права вимоги виконання Дочірнім підприємством "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДК "Автомобільні дороги України") грошових зобов'язань, в тому числі за договором поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010.

Ухвалою господарського суду від 02.12.2016 справу № 5013/1516/12 прийнято до провадження суддею Тимошевською В.В. та подану ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні призначено до розгляду в судовому засіданні, від учасників судового процесу та інших осіб витребувано докази для розгляду заяви.

ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" надано письмові пояснення, згідно яких підтримано заяву ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" (а.с. 173-179).

ДП "Кіровоградський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - ДП "Кіровоградський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України") згідно наданих до справи письмових заперечень заперечило у задоволенні поданої заяви з наступних підстав: за умовами договору поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010 передбачено, що жодна із сторін не має права передавати права та обов'язки за цим договором третій особі без отримання письмової згоди іншої сторони, тоді як договір про відступлення права вимоги здійснено без отримання згоди ДП "Кіровоградський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; без початкової заміни у виконавчому провадженні кредитора на ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" наступна заміна на ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" неможлива; за правовою природою укладені договори про відступлення права вимоги є договорами факторингу, однак суб'єктний склад таких договорів не відповідає вимогам ст. 1079 Цивільного кодексу України; незаконність заміни кредитора у зобов'язанні не створює достатніх підстав для процесуального правонаступництва на підставі такої заміни та для задоволення заяви (а.с. 203-206). У своїх запереченнях відповідач послався на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі № 3-4гс16, від 19.08.2014, від 13.04.2016 у справі № 3-226гс16.

Іншими особами, від яких господарський суд витребував письмові пояснення та докази, а саме Відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та ТОВ "Юбіпартнер Факторинг", жодних документів не подано.

В судовому засіданні 05.01.2017 представником ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери", який приймав участь в режимі відеоконференції, подану заяву підтримано повністю та заявлено усне клопотання про відкладення судового засідання з метою подання додаткових доказів. Інші учасники в судове засідання 05.01.2017 не з'явились, натомість від ДП "Кіровоградський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви на іншу дату у зв'язку з неможливістю явки представника (а.с. 201).

З огляду на клопотання заявника та відповідача, господарський суд ухвалою від 05.01.2017 відклав розгляд заяви в судовому засіданні на 13.01.2017.

В судовому засіданні 13.01.2017 представник заявника подану заяву підтримав та надав суду додаткові пояснення, які письмово долучено до справи (а.с.215-218).

Присутній в судовому засіданні 13.01.2017 представник ДП "Кіровоградський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" заперечив проти задоволення поданої заяви на підставах, викладених в письмових запереченнях.

Представник позивача та органу ДВС в судове засідання не з'явились.

Господарський суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання сторін та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

При розгляді заяви ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" від 21.11.2016 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 5013/1516/12, господарський суд враховує зміну найменування відповідача ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на ДП "Кіровоградський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

При розгляді заяви господарський суд встановив наступне.

ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" згідно позовної заяви у даній справі просило стягнути з ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" 84 999,90 грн боргу за товар, поставлений за договором поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010, 6 605,54 грн неустойки, 5 637,94 грн 3% річних та 7 649,99 грн інфляційного збільшення, з покладенням на відповідача судового збору в розмірі 2 097,87 грн.

Ухвалою господарського суду від 20.12.2012 у даній справі затверджено мирову угоду, укладену між ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" і ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та припинено провадження у справі на підставі п. 7 частини першої ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

За умовами затвердженої мирової угоди, відповідач зобов'язався сплатити на користь позивача суму основного боргу у розмірі 84 999,90 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача, вказаний нижче у мировій угоді, за наступним графіком погашення:

- до 30 січня 2013 року відповідач погасить 16999 грн. 98 коп.;

- до 28 лютого 2013 року відповідач погасить 16999 грн. 98 коп.;

- до 30 березня 2013 року відповідач погасить 16999 грн. 98 коп..;

- до 30 квітня 2013 року відповідач погасить 16999 грн. 98 коп.;

- до 30 травня 2013 року відповідач погасить 16999 грн. 98 коп.

Згідно мирової угоди позивач відмовився від позовних вимог щодо стягнення грошових сум з відповідача, сплата яких не передбачена мировою угодою, в тому числі неустойки, суми інфляційного збільшення заборгованості та трьох процентів річних.

В мировій угоді сторони передбачили, що у разі порушення відповідачем графіку погашення суми основного боргу, вся сума, належна до сплати за цією мировою угодою, підлягає негайній сплаті відповідачем позивачеві.

В силу положень Закону України "Про виконавче провадження" ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2013 ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" подав до органів державної виконавчої служби заяву про примусове виконання ухвали господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2012 у справі № 5013/1516/12 про затвердження мирової угоди (а.с. 59-60).

Постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 30.05.2013 відкрито виконавче провадження № 37678347 з виконання ухвали господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2012 у справі № 5013/1516/12 (а.с. 61).

Згідно постанов виконавчої служби від 11.06.2013 та від 13.06.2013 матеріали виконавчого провадження № 37678347 передано від зазначеного вище відділу ДВС до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області та прийнято останнім до виконання (а.с. 62, 63).

Постановою від 13.06.2013 виконавче провадження № 37678347 приєднано до виконавчого провадження № 27768899, яке веде відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області відносно боржника - ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (а.с. 64).

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Частина 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Положеннями ст. 25 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно зі ст. 121-4 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З аналізу наведених норм вбачається, що процесуальне правонаступництво, як перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи, відбувається у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення, тому для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

У заяві від 21.11.2016 ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" просить замінити ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" як стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання ухвали господарського суду від 20.12.2012 на його правонаступника - ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери".

Як на підставу такої заміни заявник вказав про те, що 31.10.2016 між ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" та ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" укладено договір б/н відступлення права вимоги за договорами поставки, в тому числі за договором поставки № 19/0710/04 від 16.07.2010, відповідно до якого до ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" перейшло замість ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" право вимоги виконання ДП "Кіровоградський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" своїх грошових зобов'язань. В той же день, 31.10.2016 між ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" та ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" укладено договір № 31/10-04 відступлення права вимоги, відповідно до якого до ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" перейшло право вимоги виконання ДП "Кіровоградський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" грошових зобов'язань, в тому числі за договором поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010.

В додаткових поясненнях від 10.01.2017 заявник зазначив, зокрема про те, що договір б/н відступлення права вимоги від 31.10.2016, який укладено між ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" та ТОВ "Юбіпартнер Факторинг", є договором факторингу (а.с. 215-218).

Господарський суд враховує, що згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 20.11.2013 у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно частини 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Модифікованим варіантом відступлення права грошової вимог є договір факторингу.

Згідно частини 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З наданих до заяви договорів відступлення права вимоги слідує, що за умовами договору відступлення права вимоги від 31.10.2016, укладеного між ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" (Первісний кредитор) та ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" (Новий кредитор), Первісний кредитор відступає Новому кредитору належне Первісному кредитору право грошової вимоги за договорами, укладеними між ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" та ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (Боржник), (Договори поставки), у тому числі за договором поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010, укладеним із Філією "Компаніївський РАД" ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", у сумі 84 999,90 грн (далі - Договір).

За змістом вказаного Договору, сторони при його укладенні керувались ст. ст. 1077-1086 Цивільного кодексу України, якими регламентовано правовідносини факторингу.

Як зазначено вище, у нормі ст. 1077 Цивільного кодексу України договір факторингу визначено як фінансування під відступлення права грошової вимоги. Згідно позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 06.07.2015 у справі № 6-301цс15, договір факторингу має на меті фінансування однією стороною іншої сторони шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Згідно Договору про відступлення права вимоги від 31.10.2016, укладеного між ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" та ТОВ "Юбіпартнер Факторинг", передбачено відшкодування за відступлення права вимоги за Договорами поставки у сумі 1000,00 грн (підпункт 2.1.1. пункту 2.1. Договору). Тобто названий Договір є оплатним та передача права грошової вимоги за Договорами поставки здійснюється за плату.

Згідно з частиною 1 ст. 1084 Цивільного кодексу України здійснення фінансування клієнта можливо шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги.

ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" згідно свідоцтва від 14.04.2011 зареєстрований як фінансова установа та має право здійснювати факторингові операції (а.с. 219-221).

Згідно з пунктом 1.1. Договору предметом вказаного Договору є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав. Зазначення в пункті 1.4. Договору про те, що до Нового кредитора переходять всі без винятку права та обов'язки Первісного кредитора, не змінюють характеру вимоги, що передається, а саме - право грошової вимоги, оскільки на момент укладення Договору за договором поставки №19/07-10/04 від 16.07.2010 існувала лише грошова вимога до Боржника - ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України". В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування інших прав Кредитора та наявність обов'язків у Кредитора за Договорами поставки.

З підстав викладеного, враховуючи платність Договору, відповідність сторін та предмету Договору вимогам, які пред'являються до договорів факторингу, а також посилання в Договорі при його укладенні на положення ст. ст. 1077-1086 Цивільного кодексу України, господарський суд погоджується з доводами заявника, що вказаний Договір за своєю правовою природою є договором факторингу.

Вказаний висновок також відповідає практиці Верховного Суду України (зокрема постанови від 13.04.2016 у справах № №3-291гс16, 3-238гс16, від 25.05.2016 у справі № 3-254гс16) та практиці Вищого господарського суду України (зокрема у справах № 910/6686/16 постанова від 23.11.2016, № 910/8670/15-г постанова від 13.12.2016).

Як вже зазначено вище, відповідно до підпункту 2.1.1. пункту 2.1. Договору Новий кредитор зобов'язаний перерахувати Первісному кредитору на зазначений в Договорі рахунок відшкодування за відступлення права вимоги за Договорами поставки в сумі 1000,00 грн.

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. Договору, з моменту зарахування у повному обсязі суми відшкодування за відступлення права вимоги за Договорами поставки, відповідно до умов п. 2.1.1. цього Договору, до Нового кредитора переходять всі права кредитора у відношенні до Боржника, що належали до цього Первісному кредитору по Договорам поставки. Передбачене цим Договором право вимоги по зобов'язаннях, що випливають з Договорів поставки, переходить до Нового кредитора виключно після виконання ним в повному обсязі зобов'язань перед Первісним кредитором, визначених в п. 2.1. Договору.

За пунктом 2.3. Договору з моменту переходу до Нового кредитора всі прав кредитора у відношенні до Боржника, новий кредитор має право розпоряджатись цими правами на власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги за Договорами поставки без будь-яких обмежень.

Отже, за умовами Договору перехід права грошової вимоги до Нового кредитора ставиться в залежність від факту зарахування суми відшкодування. Вказане також відповідає суті договору факторингу, згідно з яким відступлення права вимоги є наслідком здійсненого фінансування.

Як встановлено наведеними вище умовами Договору, моментом переходу прав кредитора ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" за Договорами поставки до ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" є момент зарахування у повному обсязі суми відшкодування на рахунок ТОВ "Юбіпартнер Факторинг". Саме із вказаного моменту ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" отримує право грошової вимоги до ДП "Кіровоградський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" за договором поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010 та може розпорядитися таким правом, в тому числі відступити його іншій особі.

На підтвердження обставин виконання підпункту 2.1.1. пункту 2.1. Договору, укладеного між ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" та ТОВ "Юбіпартнер Факторинг", заявником надано виписку по рахунку ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" за 31.10.2016, з якої вбачається здійснення 31.10.2016 операції з перерахування грошових коштів згідно договору відступлення права вимоги б/н від 31.10.2016 на рахунок отримувача - ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" (а.с. 222).

ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" згідно письмової інформації від 13.12.2016 підтвердив здійснення розрахунків за договором відступлення права вимоги б/н від 31.10.2016 (а.с. 175).

Господарський суд враховує, що відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків (ст. 7). Згідно зі ст. 30 названого Закону переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Разом з цим, матеріалами справи не підтвержено зарахування суми переказу згідно здійсненої ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" 31.10.2016 оплати.

Договір відступлення права вимоги № 31/10-04, за умовами якого ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" передавало право грошової вимоги, у тому числі за договором поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010, до наступного кредитора - ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" також укладено 31.10.2016, тобто того ж дня, коли відбулося укладення договору між ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" та ТОВ "Юбіпартнер Факторинг". Однак, докази на підтвердження того, що на момент укладення 31.10.2016 договору № 31/10-04 грошові кошти вже були зараховані на рахунок ТОВ "Кліносол Трейдінг Комані" в матеріалах справи відсутні. Момент зарахування суми переказу матеріалами справи не підтверджується.

З підстав викладеного господарський суд дійшов висновку, що ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" не доведено належними доказами виникнення в нього права кредитора за договором поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010, оскільки не підтверджено перехід такого права до ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" на момент укладення з останнім договору відступлення права вимоги № 31/10-04 від 31.10.2016.

При цьому, положення пункту 5.3. Договору, які передбачають, що після підписання цього Договору Новий кредитор набуває всіх процесуальних прав як процесуального правонаступника ТОВ "Кліносол Трейдінг Комані", не змінюють визначений пунктами 4.2., 4.3. момент переходу прав кредитора за Договорами поставки, оскільки набуття процесуальних прав правонаступником можливо лише після заміни сторони правонаступником судом.

Частиною 2 ст. 1083 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.

Отже, за наведеною нормою, якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, то воно має бути здійснене у формі договору факторингу.

Пунктом 2.3. Договору передбачено право ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" відступити право грошової вимоги за Договорами поставки без будь-яких обмежень.

Разом з цим, договір відступлення права вимоги № 31/10-04, за умовами якого ТОВ "Юбіпартнер Факториг" передавало право грошової вимоги, у тому числі за договором поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010, до ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери", не відповідає нормам ч. 3 ст. 1079 Цивільного кодексу України щодо вимог до субєктного складу сторін, а саме - вимогам до фактора. При цьому, умови вказаного договору є аналогічними умовам Договору між ТОВ "Кліносол Трейдінг Комані" і ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" та передбачають відшкодування ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" за відступлення права вимоги грошових коштів у сумі 1200,00 грн. Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери" має право здійснювати факторингові операції. Не повідомляє про вказане і заявник у своїй заяві.

Одночасно в додаткових поясненнях від 10.01.2017 заявник повідомляє суд, що договір відступлення права вимоги № 31/10-04 від 31.10.2016 за своєю правовою природою не є договором факторингу.

Однак, виходячи з приписів ч. 2 ст. 1083 Цивільного кодексу України наступне відступлення права грошової вимоги за договором факторингу є можливим лише шляхом укладення договору факторингу, а отже відступлення права вимоги шляхом заміни кредитора у зобов'язанні в даному випадку не допускається.

Підсумовуючи наведене вище, господарський суд дійшов висновку про не підтвердження належними доказами правомірності передачі права грошової вимоги за договором поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010 до заявника - ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери", у зв'язку з чим господарський суд не встановив підстав для заміни сторони виконавчого провадження ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" на ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери". З підстав викладеного господарський суд відмовляє у задоволенні поданої заяви.

Одночасно, господарський суд відхиляє доводи відповідача щодо порушення ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України та пункту 10.4 договору поставки № 19/07-10/04 від 16.07.2010 (відсутність згоди Боржника на передачу прав), оскільки згідно з частиною 1 ст. 1080 Цивільного кодексу України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до ч. 2 ст. 1085 Цивільного кодексу України боржник не може пред'явити факторові вимоги до клієнта у зв'язку з порушенням ним умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Керуючись ст.ст. 25, 86, 121-4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Правова група "Побережнюк і партнери" від 21.11.16 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 5013/1516/12 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити ТОВ "Кліносол Трейдінг Компані" за адресою: АДРЕСА_1; ТОВ "Правова група "Побережнюк і партнери": 04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 7-А; ТОВ "Юбіпартнер Факторинг" за адресою: 01135, м. Київ, вул. Золотоусівська, 3 оф. 704 та Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 6/7.

Суддя В.В.Тимошевська