ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.01.2017 Справа № 907/773/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", м. Київ, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ "Фідобанк" Коваленка Олександра Володимировича, м. Київ

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, м. Ужгород

про стягнення суми 22 905, 96 грн.

Суддя господарського суду В.П. Кривка

представники:

Позивача - ОСОБА_4, довіреність №62 від 11.08.2016 року;

Відповідача - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством «Фідобанк», м. Київ заявлено позов до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, м Ужгород про стягнення суми 22 905,96 грн. за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.01.2014 року між позивачем та відповідачем Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір про надання овердрафту, за яким останній надано овердрафт із визначеним строком повернення кредитних коштів. Позивач стверджує, що взяті на себе зобов'язання із повернення кредиту та сплати відсотків, інших обов'язкових платежів, відповідач не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, що й зумовило звернення до суду із позовом про стягнення 22 905, 96 грн., в т.ч. 9 998,4 грн. заборгованості по кредиту; 3 971,18 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 8 936,38 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків.

У ході судового розгляду уповноважений представник позивача подав письмове клопотання в порядку ст. 22 ГПК України про зменшення позовних вимог в частині проведеного нарахування штрафних санкцій - пені і просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 8 886,38 грн. за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків (заявлених період нарахувань 14.01.15 по 09.09.16). Решту заявлених вимог просить задовольнити в повному обсязі. При цьому, покликається на викладені в позові обставини та обґрунтованість заявлених вимог наявними у справі матеріалами з урахуванням долучених додаткових доказів та підтверджуючих документів. З огляду на повторну неявку у судові засідання представника відповідача - наполягає на вирішення спору по суті. За таких обставин суд розглядає по суті зменшені позовні вимоги.

Відповідач, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи на адресу вказану позивачем, підтверджену реєстраційними документами (ухвали суду від 30.11.2016 року, 13.12.2016 року та 22.12.2016 року надіслані відповідачу рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повідомлення органу зв'язку - в матеріалах справи, п.п. 3.1., 3.9.1, Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"), однак, відповідач своїми процесуальними правами не скористався: у судові засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, письмових пояснень по суті спору та заявленим вимогам не подав, в т.ч. контррозрахунку заявленої до стягнення суми, причин неявки та невиконання вимог ухвали не повідомив. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті. Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на це, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами (п. 2.3 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року №18).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

14.01.2014 між публічним акціонерним товариством "Фідобанк" (позивач по справі) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (позичальник, відповідач по справі) було укладено договір про надання овердрафту №1288Ю, відповідно до умов якого ліміт овердрафту за цим договором встановлюється в розмірі 10 000,00 грн; максимальний строк безперервного користування овердрафтом протягом якого на поточному рахунку позичальника дозволена наявність дебетового сальдо на кінець операційного дня, яке не може перевищувати встановленого ліміту овердрафту, становить 30 календарних днів; термін погашення овердрафту до 13 січня 2015 включно, якщо інша дата (день) не випливатиме з умов цього договору; проценти за користування овердрафтом в розмірі 3% річних.

Відповідно до п. 2.1. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 року, банк зобов'язується надати позичальнику за поточним рахунком останнього (НОМЕР_2, відкритий в ПУАТ "Фідобанк", код банку 300175) овердрафт в межах ліміту овердрафту на умовах цього договору, а позичальник зобов'язується сплачувати банку заборгованість за овердрафтом, з врахуванням визначеного цим договором строку безперервного користування овердрафтом та терміну погашення овердрафту, сплачувати проценти за користування овердрафтом, комісії та інші платежі в розмірі та на умовах, обмовлених цим договором.

Цільове призначення овердрафту для ведення операційної діяльності позичальника, поповнення обігових коштів. В будь-якому випадку позичальник не може користуватися овердрафтом на цілі, що прямо або опосередковано заборонені законодавством України (п. 2.3. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 року).

Пунктом 12.2. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 року передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін. Цей договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Таким чином, між сторонами у справі склались спірні правовідносини з приводу виконання укладеного між ними договору, умовами якого передбачено надання банком позичальнику кредиту (овердрафту) понад залишок на поточному рахунку для оплати розрахункових документів позичальника, шляхом дебетування поточного рахунка позичальника.

По своїй правовій природі, підписаний між позивачем і відповідачем договір є кредитним договором на умовах овердрафту.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити проценти за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання взятих на себе зобов'язань по договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 року, банком здійснено кредитування відповідача в межах встановленого ліміту в розмірі 10 000 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника (НОМЕР_2, відкритий в ПУАТ "Фідобанк", код банку 300175), що підтверджується випискою з рахунку відповідача НОМЕР_2 за період з 14.01.2014 по 09.11.2016 (а.с.31- 37), копія якої додана до матеріалів справи.

Згідно з п. 8.2. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 року позичальник зобов'язаний виконувати свої зобов'язання за договором, в тому числі погашати заборгованість за овердрафтом, сплачувати проценти за користування овердрафтом, комісії, здійснювати будь-які інші платежі, обумовлені договором.

Пунктом 4.1.1. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 року передбачено, що позичальник зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості за овердрафтом не пізніше останнього дня строку безперервного користування овердрафтом, але в будь-якому випадку не пізніше терміну погашення овердрафту. Якщо заборгованість позичальника за овердрафтом обліковується на поточному рахунку, то поверненням овердрафту вважається відсутність дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника на кінець операційного дня.

Відповідно до п. 4.8.3. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 року, якщо позичальник не здійснить погашення заборгованості перед банком за овердрафтом, процентами за користування овердрафтом та/або комісією 2 протягом вказаного в п. 4.8.2. договору п'ятнадцятиденного строку, останній день такого строку встановлюється сторонами як термін погашення овердрафту, та наступного банківського (операційного) дня, що слідує за днем, визначеним як термін погашення овердрафту за цим пунктом 4.8.3. банк переносить вищевказану заборгованість позичальника на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення п.4.1.,4.8. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 року взяті на себе зобов'язання не виконав і кредит, в установлений договором строк, який сплив 13.01.2015 - не повернув. Заборгованість по кредиту становить 9 998,4 грн.

Згідно з випискою по особовим рахункам з 14.01.2014 по 09.11.2016 (а.с. 31-37), копія якої додана до матеріалів справи, непогашена прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 9 998,4 грн. обліковується по рахунку №3422.

Відповідно до ч.1-4 ст. 10561 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно з п. 4.2.1. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 року, проценти за користування овердрафтом нараховуються в валюті овердрафту за процентною ставкою, обумовленою цим договором (згідно з розділом 1 договору 23% річних), щоденно на фактичну заборгованість позичальника за овердрафтом на кінець відповідного дня, виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у місяці та календарна кількість днів у році (або 360 днів у році якщо валютою овердрафту є долари США або Євро). Нарахування процентів за користування овердрафтом починається з першого дня утворення дебетового залишку на поточному рахунку позичальника і припиняється в день (включно), що передує дню фактичного погашення заборгованості за овердрафтом.

Пунктом 4.3.1. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 визначено, що проценти за користування овердрафтом мають сплачуватися позичальником в валюті овердрафту щоденно, наступного операційного дня після дня їх нарахування, в тому числі, за рахунок кредитних коштів в межах доступного залишку ліміту овердрафту.

Відповідно до п. 4.6., 4.7. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 оплата процентів за користування овердрафтом та/або комісії 2 за відсутності власних коштів позичальника на його поточних рахунках, відкритих в банку, сплачується позичальником за рахунок овердрафту в межах невикористаного ліміту овердрафту. При цьому, якщо на момент оплати за рахунок невикористаного ліміту овердрафту процентів за користування овердрафтом та/або комісії 2 відсутня заборгованість позичальника за овердрафтом, то починається відлік нового строку безперервного користування овердрафтом. Платежі, передбачені цим договором вважаються здійсненими позичальником у належний строк, якщо сума відповідних платежів в повному розмірі надійшла на відповідні рахунки банку протягом банківського (операційного) дня в строки, визначені цим договором. Якщо останній день строку відповідного платежу не є банківським (операційним) днем, то сторони встановили, що відповідний платіж повинен бути здійснений позичальником не пізніше наступного за ним банківського (операційного) дня. При цьому, якщо у позичальника наявна заборгованість за цим договором по сплаті, зокрема, процентів за користування овердрафтом, але не скінчився строк безперервного користування овердрафтом, така заборгованість не переноситься на рахунки простроченої заборгованості та позичальник має право погасити її до закінчення строку безперервного користування овердрафтом.

Якщо по закінченню строку безперервного користування овердрафтом позичальник здійснив погашення фактичної заборгованості перед банком за овердрафтом, процентами за користування овердрафтом, то: з наступного календарного дня, що слідує за днем закінчення строку безперервного користування овердрафту, позичальник втрачає право на оплату своїх розрахункових документів за рахунок ліміту овердрафту (п. 4.8.1. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014 року).

За даними позивача, за період користування кредитом з 14.01.2014 по 09.09.2016 позичальник зобов'язаний був сплатити проценти в сумі 3 971,18 грн., які не сплатив, що відповідачем в установленому порядку не спростовано та не заперечено.

Станом на 09.09.2016 прострочена заборгованість по овердрафту становить 9 998,40 грн., по процентам - 3 971,18 грн.

Доказів погашення кредиту та процентів на час розгляду справи відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по пені за кредитом та процентами, позивач просить суд стягнути з відповідача 8 886,38 грн. пені за прострочку повернення кредиту та за прострочку сплати процентів (заявлений період нарахування 14.01.2015 по 09.09.2016, розгорнутий розрахунок в матеріалах справи).

В силу ст.546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

У відповідності до ч. 6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розділом 1 договору про надання овердрафту № 1288Ю від 14.01.2014 сторонами визначено, що пеня встановлюється в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на дату прострочення відповідного платежу.

Пунктом 9.4. договору про надання овердрафту № 1288Ю від 14.01.2014 передбачено, що при невиконанні позичальником будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню. Сплата позичальником пені не звільняє позичальника від виконання ним вищевказаних зобов'язань.

Відповідно до п. 4.5.1. договору про надання овердрафту №1288Ю від 14.01.2014, пеня розраховується щоденно, за кожний день прострочення сплати відповідного платежу (включаючи день виникнення простроченої заборгованості та день фактичного погашення простроченої заборгованості), в національній валюті України (по курсу НБУ на день фактичного розрахунку, якщо валютою заборгованості є іноземна валюта) та має бути сплачена позичальником на відповідний рахунок банку. Пеня розраховується, виходячи з умови тривалості року, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році, а також виходячи з фактичної кількості днів у місяці).

Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем (позичальником) взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту (овердрафту) та несвоєчасну сплату процентів, а тому суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 8 886,38 грн. пені за прострочку повернення кредиту та за прострочку сплати процентів в період з 14.01.2015 по 09.09.2016 є правомірними.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов'язання не виконав, кредит в установлений строк в повній сумі не повернув, проценти за його користування, пеню за несвоєчасне повернення кредиту і пеню за несвоєчасну сплату процентів не сплатив, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення 22 855, 96 грн., в т.ч. 9 998,4 грн. заборгованості по кредиту; 3 971,18 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 8 886,38 грн. грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник у зв'язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1 378 грн.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" (01601, м. Київ, вул. В.Васильківська, 10, код 14351016) суму 22 855 (Двадцять дві тисячі вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 96 коп., в т.ч. 9 998,4 грн. заборгованості по кредиту; 3 971,18 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 8 886,38 грн. грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, а також суму 1 378 (Одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.01.2017 року.

Суддя В.Кривка