ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 рокуСправа № 912/4548/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Наливайко Є.М. розглянув справу № 912/4548/16

за позовом Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області

до Петрівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№49)

про стягнення 169 550,61 грн

за участю представників:

від позивача - завідувача юридичним сектором ОСОБА_1, довіреність від 23.08.2016 №04-4/1329;

від відповідача - не був присутнім.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини прийнятого рішення.

Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області звернулась до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Петрівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№49) про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання підземних вод в період з 13.07.2014 по 22.12.2015 в розмірі 169 550,61 грн

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вимог природоохоронного законодавства в галузі атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами шляхом використання без дозволу на спеціальне водокористування в період з 13.07.2014 по 22.12.2015 на господарські потреби засуджених води у кількості 40645 м3, що є порушенням вимог статті 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, пункту 9 статті 44 та статей 48, 49 Водного кодексу України. Внаслідок дій відповідача державі завдано збитків на суму 169550,61грн, розрахунок яких проведено згідно пункту 9.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 із змінами згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 13.10.2015 №367 (надалі - Методика).

Ухвалою господарського суду від 08.12.2016 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10 год. 30хв. 11.01.2017, сторін зобов'язано надати необхідні для вирішення спору докази.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що позивач не з'ясувавши цільове використання відповідачем води у кількості 40645 м3 за період 13.07.2014 по 22.12.2015, не врахував, що таке використання відповідач здійснює для власних господарсько-побутових потреб, і відповідно до приписів статті 23 Кодексу України про надра дозвіл на таке використання не потрібен. Також відповідач зазначає, що позивач здійснює розрахунок завданих державі збитків за весь період 13.07.2014 - 22.12.2015 на основі Методики від 20.07.2009 №389 на підставі внесених змін від 13.10.2015, які набрали чинності лише 27.11.2015. Проте, на думку відповідача, таке нарахування можливе лише з моменту набрання чинності таких змін, тобто з 28.11.2015 по 22.12.2015 (а.с.47-50).

На виконання ухвали від 08.12.2016 до Господарського суду Кіровоградської області 11.01.2017 від позивача надійшли письмові пояснення по справі та заперечення проти доводів відповідача щодо відсутності необхідності отримання ним дозволу на спеціальне водокористування, оскільки відповідач використовує воду лише для власних господарсько-побутових потреб.

На електронну адресу Господарського суду Кіровоградської області 10.01.2017 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з негодою та обмеженням руху пасажирського транспорту на автомобільних дорогах загального користування, що не містить електронного цифрового підпису. Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення такого клопотання.

Зважаючи на відсутність електронного цифрового підпису, невизнання господарським судом явки представника відповідача у судове засідання обов'язковою, надання останнім відзиву на позовну заяву, господарський суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи у зв'язку з чим клопотання відповідача відхилено.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані сторонами докази, господарський суд встановив таке.

Позивачем відповідно до Плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області на І квартал 2016 року, згідно наказу №112 від 28.03.2016 та направлення № 138/16 від 28.03.2016 було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем, про що складено відповідний акт № 12 (а.с. 12-18), який підписано представниками позивача та відповідача.

За результатами вказаної перевірки виявлено порушення відповідачем вимог чинного природоохоронного законодавства, яке полягало у здійсненні останнім забору підземних вод в період з 13.07.2014 по 22.12.2015 без дозволу на спеціальне водокористування на господарські потреби засуджених води у кількості 40645 м3, чим державі завдано збитків на суму 169 550,61 грн ( згідно розрахунку а.с.22).

Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 внесено припис від 31.03.2016 №12, яким зобов'язано відповідача усунути порушення природоохоронного законодавства, виявлені під час перевірки, проведеної з 29.03.2016 по 31.03.2016, у строки, визначені в приписі. Вказаний припис прийнятий до виконання представником відповідача у день його оформлення 31.03.2016, що засвідчено підписом такої особи на приписі (а.с. 19).

В зв'язку з цим, відповідачу була направлена претензія вих. № 07-8/1675 від 03.08.2016, до якої додано розрахунок розміру відшкодування збитків на суму 169550,61 грн (а.с. 21). На вказану претензію відповідач надав відповідь, у якій зазначає про відсутність підстав для задоволення претензії та відшкодування шкоди у заявленому розмірі (а.с. 23-24).

Департаментом екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації видано Петрівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області дозвіл на спеціальне водокористування №10606 від 10.08.2009 з терміном дії 10.08.2009 по 13.07.2014 (а.с.25-26). По закінченні строку дії дозволу, відповідач продовжив спеціальне водокористування без дозволу, керуючись, на його думку, статтею 23 Кодексу України про надра до отримання 22.12.2015 дозволу на спеціальне водокористування за №574 зі строком дії до 22.06.2018 (а.с.29-31).

У зв'язку із несплатою відповідачем збитків у сумі 169 550,61грн позивач звернувся із даним позовом до господарського суду.

При розгляді даного спору господарським судом враховуються такі положення чинного законодавства.

Відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави.

Згідно статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до статті 20-2 цього Закону до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону атмосферного повітря.

Відповідно до частини 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/211, Державна екологічна інспекція України (надалі - Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пункти 12 та 18 частини 6 зазначеного Положення передбачають, що Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Частина 7 Положення передбачає, що Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області, що затверджено Наказом Державної екологічної інспекції України № 136 від 12.12.2011 Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області є територіальним органом Держекоінспекція України і їй підпорядковується.

Отже, право розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, вживати заходів досудового врегулювання спорів, подавати позови належить до повноважень Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області.

Як свідчать матеріали справи згідно з Актом № 12, складеним за результатами перевірки, проведеної з 29.03.2016 по 31.03.2016 Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області у Петрівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області, встановлено, що у вказаній установі водопостачання здійснюється з трьох артезіанських свердловин глибиною 41 м, продуктивністю 30 м куб./год.

Строк дії дозволу на спеціальне водокористування Укр № 10606А/Кір, виданого 10.08.2009, закінчився 13.07.2014.

Оскільки новий дозвіл відповідачем не отримано, а відповідно до довідки відповідача у період 13.07.2014 - 22.12.2015 відповідачем забрано без дозволу на спеціальне водокористування 40645 куб м води, позивач відповідно до пункту 9.1. Методики розрахував по формулі (23) завдані державні збитки.

Так відповідно до пункту 9.1. Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою (23): З сам = 5 х W х Тар (грн), де Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар'єрних та дренажних вод - грн/100 куб.м; W - об'єм води, що використана самовільно без дозволу на спеціальне водокористування або з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, куб м.

Отже З сам - 5 х 40645 х 0,8343 = 169550,61 грн.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено термін водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів).

Згідно з частиною 1 статті 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Відповідно до частини 1 статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Дозвіл на спеціальне водокористування видається: Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення; органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення (частина 2 статті 49 Водного кодексу України в редакції, чинній на момент спірних відносин).

За змістом статті 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у порушенні правил спеціального водокористування.

Пунктом 1.2 Методики (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що ця Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.

Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема внаслідок самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 03.09.2013 у справі № 13/333-38/463-2012).

Посилання відповідача на те, що отримання ним дозволу на спеціальне водокористування не є обов'язковим спростовується нормами чинного законодавства. Так, як досліджено вище Дозвіл на спеціальне водокористування надається в разі саме спеціального водокористування, яке, відповідно до частини 1 статті 48 Водного кодексу України, є забором води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Саме такий забір здійснюється відповідачем, відсутній зв'язок між тим на які потреби йде отримана вода і обов'язком спеціального водокористувача отримати дозвіл на спеціальне водокористування. Посилання відповідача на статтю 23 Кодексу України про надра є безпідставним враховуючи те, що у даному випадку мова йде про дозвіл на користування надрами, якого у відповідача не було і під час перевірки його і не зобов'язано було отримувати дозвіл на користування надрами. Так у статті 23 Кодексу України про надра у редакції, чинній на час проведення позивачем перевірки визначено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу та використовувати надра для господарських і побутових потреб. Дійсно водозабір підземних вод відповідачем не перевищував 300 кубічних метрів на добу і використовувалась вода для господарських і побутових потреб.

З огляду на викладене положення Кодексу України про надра звільняють відповідача від обов'язку отримувати дозвіл на користування надрами, а положення Водного кодексу України зобов'язують відповідача отримати дозвіл на спеціальне водокористування. Вказані дозволи є різними, перший, з яких відповідачу отримувати не потрібно було, а другий мав бути отриманий в обов'язковому порядку, оскільки водокористування, що здійснюється відповідачем є спеціальним у розумінні приписів Водного кодексу України і не ставиться у залежність для яких потреб використовується отримана вода.

Крім того відповідач вважає, що до Методики в частині обрахунку завданих збитків були внесені зміни, які набрали чинності з 27.11.2015, тому на підставі відповідної формули можливо було обчислити заподіяні збитки лише за період з 28.11.2015 по 22.12.2015. Проте господарський суд не погоджується із такою позицією відповідача, оскільки до внесення зазначених змін у пункті 9.1. Методики також була формула розрахунку збитків (З сам = 100 х W х Тар), в результаті розрахунку за якою збитки складали більшу суму. Водночас у пункті 9.1. Методики, що цитувався вище, чітко зазначено, що Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) здійснюється за формулою (23), де зокрема береться показник Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення. Ключовою фразою є - на дату виявлення порушення, тобто розрахунок здійснюється за Методикою у редакції, яка була чинна на момент виявлення порушення, що правомірно і зроблено позивачем при нарахуванні збитків.

Враховуючи викладене господарський суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 67, 82, 83, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Петрівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№49) (28310, Кіровоградська обл., Петрівський р-н, с.Новий Стародуб, вул. Польова, буд. 1, ідентифікаційний код 08563808) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, буд. 84/37, ідентифікаційний код 38037110) збитки, заподіяні державі внаслідок самовільного використання підземних вод в період з 13.07.2014 по 22.12.2015 у розмірі 169550,61грн, зарахувавши кошти до Спеціального фонду Державного бюджету України (30%), спеціальних фондів місцевих бюджетів Кіровоградської обласної ради (20%) та Новостародубської сільської ради Кіровоградської області (50%) на р/р 0387 УК у Петрівському районі (с. Новий Стародуб); банк одержувач - ГУДКСУ у Кіровоградській області, , МФО 823016, код бюджетної класифікації 24062100.

Стягнути з Петрівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№49) (28310, Кіровоградська обл., Петрівський р-н, с. Новий Стародуб, вул. Польова, буд. 1, ідентифікаційний код 08563808) на користь Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, буд. 84/37, ідентифікаційний код 38037110) 2543,25 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 16.01.2017.

Суддя Є. М. Наливайко