ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" січня 2017 р. Справа № 903/68/17

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю Айвер про забезпечення позову (вх.01-67/2/17 від 06.01.2017р.) у справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Айвер"

до відповідача: комунального підприємства "Луцьке"

про стягнення 282 623,88 грн.

Суддя Шум М.С.

Встановив: товариство з обмеженою відповідальністю «Айвер» звернулось до господарського суду Волинської області з позовом до відповідача - комунального підприємства "Луцьке" про стягнення 282 623,88 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовує тим, що 14.07.2015 р. між ТзОВ «Айвер» та комунальним підприємством «Луцьке» укладено договір № 1/07 на виконання робіт по капітальному ремонту покрівлі ЗОНІ 1-Ш ст. с. Боратин Луцького району, (корпус №1.2,3)

Відповідно до умов Договорів ТзОВ «Айвер» виконав роботи по ремонту покрівлі відповідно до наданої технічної документації.

На даний час сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 246 662.00 гривень (двісті сорок шість тисяч шістсот шістдесят дві гривні 00 копійок), оскільки КП «Луцьке» частково погасило борг.

Листом від 06.01.2017р. (вх.№вх.01-67/2/17 від 06.01.2017р.) представник позивача подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, в межах суми позову на розрахункові рахунки відповідача - комунальне підприємство "Луцьке" (, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 53) а саме, р/р 1974 ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 303440, та р/р 4078 в Ощадбанк, МФО 303398 .

Обґрунтовуючи подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач стверджує, що рішенням сесії Луцької ОСОБА_1 від 06.04 2016 №7/35. виділено кошти замовнику відділу освіти Луцькоі РДА та генпідряднику на капітальний ремонт даху ЗОШ 1-Ш ст. с.Боратин в сумі 274 050 грн.. Виділенні кошти за виконані роботи позивачу оплачені не були, причину непогашення оплати за виконані позивачем фактично роботи, згідно актів про виконання робіт, замовник не пояснив.

Оскільки, відповідач використовує зазначені вище кошти на власні потреби, за рахунок вільного доступу до коштів, що знаходяться на розрахункових рахунках КП "Луцьке" та продовжує використовувати наявні на рахунках кошти, не вжиття заходів забезпечення позову утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї власної ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011р. №16 судам розяснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Основоположні правові принципи регулювання відносин власності в Україні визначені статтями 13, 41 Конституції, і такими принципами є, зокрема, рівність перед законом усіх суб'єктів права власності, конституційна гарантія державного захисту прав усіх суб'єктів права власності, а також і такий важливий принцип, як обов'язкове додержання законності при набутті права власності.

Відповідно до ч.1 ст.20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Суд, дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, встановивши обставини справи та доводи, що являються підставами для подання даної заяви, погоджується з позицією позивача щодо пов'язаності заявлених до вжиття заходів забезпечення позову з предметом позовних вимог та наявності достатніх підстав вважати, що невжиття таких заходів, у разі задоволення позовних вимог, значно утруднить або зробить неможливим виконання такого рішення.

Крім того, застосування заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Такі заходи мають на меті, зокрема, запобігти невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, вибуття товару за межі території України, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, дотримання збалансованості інтересів сторін, встановивши наявність правового зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, врахувавши ймовірність утруднення виконання або взагалі невиконання рішення господарського суду(у разі задоволення позову), господарський суд вважає за доцільне заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

1. Заяву позивача про забезпечення позову (вх.01-67/2/17 від 06.01.2017р.) - задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, в межах суми позову на розрахункові рахунки відповідача - комунальне підприємство "Луцьке" (, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 53) а саме, р/р 1974 ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 303440, та р/р 4078 в Ощадбанк, МФО 303398 до прийняття рішення по справі.

3. Дана ухвала підлягає обов'язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення, а саме з 10.01.2017р.

Суддя М. С. Шум