УХВАЛА

10.01.2017№ 910/30304/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/30304/15

за позовом державного підприємства «Вугілля України», м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Центренерго», м. Київ,

про стягнення 282 511,80 грн.,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Савєльєва С.І. (довіреність від 06.12.2016 №403/22),

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Вугілля України» (далі - Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Центренерго» (далі - Товариство): 214 281,60 грн. компенсації витрат з оплати транспортування вугілля (залізничного тарифу); 4 332,60 грн. 3% річних та 63 897,60 грн. втрат від інфляції, а всього 282 511,80 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.01.2016 у справі №910/30304/15 (суддя Смирнова Ю.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 (колегія суддів у складі: суддя Баранець О.М. - головуючий, судді Ропій Л.М. і Пашкіна С.А.), у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.11.2016 (колегія суддів у складі: суддя Кравчук Г.А. - головуючий, судді Дроботова Т.Б. і Мачульський Г.М.) судові рішення попередніх судових інстанцій з даної справи скасовано; справу №910/30304/15 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

У постанові Вищого господарського суду України зазначено про те, що висновки судів про те, що між сторонами спору не виникло зобов'язальних правовідносин на підставі листа відповідача від 31.12.2014 №06-06/6233 та, як наслідок, у відповідача не виникло зобов'язання компенсувати позивачу вартість перевезення вказаного в даному листі вугілля, є передчасними; судами попередніх інстанцій не надана належна правова оцінка таким обставинам: Підприємством і Товариством укладено договір у спрощений спосіб шляхом обміну листами, в якому визначено предмет і строк дії договору, а ціна договору встановлена наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 №317; про укладення договору свідчить пропозиція Товариства - лист від 31.12.2014 №06-06/6233 (оферта) та прийняття пропозиції і її виконання Підприємством - списання державним підприємством «Український транспортно-логістичний центр» з позивача 214 281,60 грн. плати за перевезення вугілля.

За результатами повторного автоматичного розподілу справу №910/30304/15 передано судді Марченко О.В. для розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2016 суддею Марченко О.В. справу прийнято до провадження.

16.12.2016 Товариство подало суду письмові пояснення стосовно предмету позову з урахуванням висновків, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 16.11.2016 зі справи №910/30304/15, в яких зазначив таке: лист Товариства від 31.12.2014 № 06-06/6233 не є угодою, договором або правочином; відповідно до чинного законодавства України даний лист не є підставою виникнення господарських зобов'язань; додані Підприємством до позовної заяви докази (залізничні накладні, витяги державного підприємства «Український транспортно-логістичний центр» з переліку перевізних документів по перевезенням замовника Підприємства за договором від 04.09.2012 №1558/701-2012) не підтверджують вчинення позивачем дій на виконання пропозиції Товариства, визначеної у листі від 31.12.2014 № 06-06/6233; зважаючи на те, що позивач не надавав відповідачу відповіді на лист від 31.12.2014 № 06-06/6233 протягом встановленого законодавством України строку з підтвердженням прийняття до виконання пропозиції щодо оплати 100 000 тонн вугілля видобутку державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» та додані до позовної заяви докази, не підтверджують виконання Підприємством пропозиції відповідача, Товариство наполягає на тому, що правочин (угода, договір) між Підприємством та Товариством не вчинявся (не укладався) жодні зобов'язання у відповідача перед позивачем не виникли.

Підприємство 05.01.2017 подало суду письмові пояснення стосовно предмету позову з урахуванням висновків, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 16.11.2016 зі справи №910/30304/15, в яких зазначило про те, що: Товариство порушило взяте на себе зобов'язання відповідно до листа від 31.12.2014 № 06-06/6233 щодо компенсації витрат Підприємством з оплати перевезення вугілля від залізничної станції Пелагеєвська Донецької залізниці до залізничної станції Лиман Південної залізниці; отже, беручи до уваги доводи, викладені у постанові Вищого господарського суду України від 16.11.2016, Підприємство стверджує про наявність ознак правочину у правовідносинах між Позивачем та Відповідачем, а також виникнення зобов'язання Товариства перед Підприємством компенсувати витрати з перевезення вугілля.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.01.2016 наголосив на доводах письмових пояснень, долучених до матеріалів справи, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Разом з тим, представник Товариства подав суду клопотання про продовження строку розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини першої статті 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, проте частиною третьою вказаної статті передбачено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Згідно з частиною першою статті 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення у судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 69, 77, 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представника відповідача про продовження строку розгляду справи.

2. Продовжити строк розгляду спору.

3. Відкласти розгляд справи на 30.01.2017 об 11 год. 20 хв.; судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-б, зал судових засідань №12.

4. Зобов'язати сторони направити у судове засідання своїх повноважних представників, повноваження яких повинні бути оформлені відповідно до приписів статті 28 ГПК України; документи на підтвердження повноважень таких представників подати суду; визнати явку представників сторін в судове засідання обов'язковою.

5. Звернути увагу сторін, що відповідно до статті 80 ГПК України вони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії розгляду справи.

Суддя О. Марченко

1. Відкласти розгляд справи у судовому засіданні на 30.01.17 о 11:20 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-В, зал 12