донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

11.01.2017р. справа №905/170/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_5 за довіреністю
від відповідача:ОСОБА_6 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної телекомпанії України м. Київ в особі філії НТКУ «Донецька регіональна дирекція» м. Краматорськ, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від31.03.2016р.
по справі№905/170/16 (суддя Гринько С.Ю.)
за позовом:Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення м.Київ в особі Донецької філії Концерну радіомовлення радіозвязку та телебачення м. Маріуполь, Донецька область
до відповідача:Національної телекомпанії України м. Київ в особі філії НТКУ «Донецька регіональна дирекція» м. Краматорськ, Донецька область
провизнання договору №117-15-15 на надання телекомунікаційних послуг в 2015 році укладеним та стягнення 696 983,55грн.

В С Т А Н О В И В:

Концерн радіомовлення, радіозвязку та телебачення м.Київ в особі Донецької філії Концерну радіомовлення радіозвязку та телебачення м. Маріуполь, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Донецької обласної державної телерадіокомпанії м. Краматорськ, Донецька область про визнання договору №117-15-15 на надання телекомунікаційних послуг в 2015 році укладеним та стягнення 696 983,55грн. боргу за надані послуги.

Рішенням господарського суду Донецької області від 31.03.2016р. у справі №905/170/16 позовні вимоги задоволені повністю. Визнано договір № 117-15-15 на закупівлю послуг за державні кошти від 27.02.2015року укладеним між Донецькою обласною державною телерадіокомпанією м. Краматорськ і Концерном радіомовлення, радіозвязку та телебаченням м Київ в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення м. Маріуполь.

Стягнуто з Донецької обласної державної телерадіокомпанії, на користь Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебаченням м Київ в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення заборгованість в сумі 696983,55грн., 10454,74грн. судових витрат.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.08.2016р. у справі №905/170/16 заяву Концерна радіомовлення, радіозвязку та телебачення в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення м. Маріуполь про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено. Замінено боржника за наказом господарського суду №905/170/16 від 11.04.2016 року - Донецьку обласну державну телерадіокомпанію м.Краматорськ його правонаступником - Національну телекомпанію України в особі філії НТКУ «Донецька регіональна дирекція» м. Краматорськ, Донецька область.

Відповідач з прийнятим рішенням господарського суду Донецької області від 31.03.2016р. у справі №905/170/16 не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає невідповідність висновків викладених у рішенні господарського суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Скаржник зауважує, що звернення його до позивача з проханням забезпечити подачу телевізійних програм ніяк не можна кваліфікувати, як акцептування договору в установленому порядку, так як лист з пропозицією укласти договір не містив, а ні істотних умов договору на надання телекомунікаційних послуг, а ні проекту договору до розгляду, а тому, лист не породжував господарські зобовязання, до того ж зазначений договір повинно укладати за результатами проведення тендеру.

Апелянт також зазначає про те, що в порушення норм Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні не було оголошено, а ні судового рішення, а ні вступної та резолютивної частини.

Представники сторін у судове засідання зявилися, направили письмові пояснення, затребувані судом.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні повноважних представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання Договору № 117-15-15 на надання телекомунікаційних послуг в 2015р. укладеним та стягнення 696983,55 грн. заборгованості за надані послуги.

В обґрунтування зазначених позовних вимог, позивач посилається на ОСОБА_3 від 28.01.2015 р. № 7, яким Донецька обласна телерадіокомпанія просила позивача забезпечити подачу телевізійної програми у стандарті DVBS-2 до телевізійних передавачів 5-го мультиплексу, які розміщені у містах: Донецьк, Маріуполь, Краматорськ, Костянтинівка, Красноармійськ, Артемівськ, Шахтарськ; та фактично надані послуги.

Концерн РРТ (позивач), на виконання рішень Робочої групи при Міністерстві інформаційної політики України, у співпраці з Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення та телерадіокомпаніями, провів комплекс робіт по максимальному поширенню сигналу українських ТРК з підконтрольної державі території виконані наступні роботи:

- на РТПС Маріуполь змонтовано та запущено в роботу передавач 54 ТВК;

- на РТС Красноармійськ змонтовано та запущено в роботу передавач 27 ТВК;

- на РТС Волноваха змонтовано та запущено в роботу передавач 30 ТВК;

- на РТС Світлодарськ змонтовано обладнання для подачі на передавач 24 ТВК;

- на РТПС Краматорськ змонтовано та запущено в роботу передавач 61 ТВК;

- придбано та змонтовано обладнання для телевізійних ретрансляторів 31 ТВК у місті Курахові (вихідна потужність 20 Вт) та 45 ТВК у селищі Єлізаветівка.

Задовольняючи позов в частині визнання договору № 117-15-15 на надання телекомунікаційних послуг в 2015р. укладеним, господарський суд дійшов висновку, що запропонований до укладення договір містить всі істотні умови, які передбачені для цього виду договору. Крім того, господарський суд також виходив з того, що зверненням відповідача до позивача фактично акцептовано договір №117-15-15, а фактичне надання послуг стало підставою для проведення 18.12.2015р. тендеру на їх надання.

При цьому, господарський суд, з посиланням на приписи Закону України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб», визначив про існуюче право сторін на укладення договору на добровільній основі, що в сукупності з приписами ст.ст. 183, 178 Господарського кодексу України та ч. 4 ст. 633 Цивільного кодексу України надає право позивачу звертатися з відповідним позовом до суду.

Зазначені висновки господарського суду колегія апеляційної інстанції вважає передчасними та такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Відповідно до Статуту Національної телекомпанії України, остання є юридичною особою, яка заснована на державній власності та належить до сфери управління Державного комітету телебачення та радіомовлення України.

Згідно приписів п. 9 ст. 1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 10.04.2014 № 1197-VII, який діяв на момент виникнення спірних відносин, замовником пропозиції є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх обєднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є одержувачем бюджетних коштів та уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, в межах такого фінансування; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

При цьому, за визначенням, цей Закон встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» визначено, що цей Закон застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт і послуг, за умови, що вартість предмета закупівлі (без урахування податку на додану вартість), товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 100 тисяч гривень, а робіт - 1 мільйон гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, Національна телекомпанія України в особі філії НТКУ «Донецька регіональна дирекція» м. Краматорськ, Донецька область направила лист від 28.01.2015 р. № 7, яким просила позивача забезпечити подачу телевізійної програми у стандарті DVBS-2 до телевізійних передавачів 5-го мультиплексу, які розміщені у містах: Донецьк, Маріуполь, Краматорськ, Костянтинівка, Красноармійськ, Артемівськ, Шахтарськ; та забезпечити подачу телевізійних програм з 01.03.2015 р.

Позивач надав телекомунікаційні послуги з трансляції телесигналів в аналоговому форматі, цифровому стандарті та розповсюдження цифрового сигналу 5-го мультиплексу телерадіопрограм, які оформляв відповідними актами за період з лютого по грудень 2015р. на загальну суму 696 983,55грн.

Господарським судом залишено поза увагою, що діяльність сторін та порядок укладання договору регулюється Законом України «Про телекомунікації» від 18.11.2003р. №1280-IV та Основними вимогами до договору про надання телекомунікаційних послуг (далі Основних вимог…), які затверджені Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації від 29.11.2012р. № 624 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2012 р. за № 2150/22462, які є обов'язковими для застосування операторами, провайдерами телекомунікацій (далі - оператори, провайдери) і споживачами телекомунікаційних послуг при укладенні договорів про надання телекомунікаційних послуг (далі - послуги), внесенні змін та доповнень до них.

Згідно п. 2.1. Основних вимог… договір укладається відповідно до законодавства, в тому числі цих Вимог, та повинен містити істотні умови, визначені законодавством. Якщо окремі умови договору збігаються з вимогами Правил чи інших нормативно-правових актів, вони можуть викладатись у вигляді посилань на відповідні положення нормативно-правових актів, з якими оператор, провайдер на вимогу споживача зобов'язані його ознайомити. Окремі положення договору можуть викладатися чи деталізуватися у додатках, які підписуються сторонами договору та є його невід'ємною частиною.

Зміст договору та окремих вимог договору визначений Розділом ІІІ Основних вимог…, в тому числі, до вимог договору належить перелік, обсяги та кількість замовлених послуг, надання яких є предметом договору, та, на вимогу споживача, послуг, доступ до яких обмежується (п. 3.4.1. Основних вимог…).

Відповідно до вимог п. 5 ст. 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» забороняється укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом.

Пропозиція конкурсних торгів або цінова пропозиція, пропозиція за результатами застосування переговорної процедури вважається акцептованою, якщо замовником подано учаснику в установлений цим Законом строк письмове підтвердження про акцепт такої пропозиції.

Таким чином, за субєктним складом, суми наданих послуг, вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, лист від 28.01.2015 р. № 7 не може розглядатись як акцепт, за результатами якого може відбутись відповідний договір.

Водночас, предметом позову є визнання укладеним договору № 117-15-15 від 27.02.2015р. про закупівлю послуг за державні кошти.

Пунктом 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» визначено, що акцепт пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (пропозиції за результатами застосування переговорної процедури) - прийняття замовником пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції, яку визнано найбільш економічно вигідною за результатами оцінки (за результатами застосування переговорної процедури), та надання згоди на взяття зобовязань на оплату предмета закупівлі або його частини (лота).

На підставі здійснених розрахунків Донецькою обласною державною телерадіокомпанією був проведений тендер на телекомунікаційні послуги 18.12.2015р., що підтверджується оголошенням про переможця №254358, в якому визначено, що переможцем торгів визнано Донецьку філію Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення м. Маріуполь, Донецька область де предметом є Код 61.90.10-00.00 послуги телекомунікаційні, інші (трансляція телевізійного сигналу в аналоговому форматі, доставка телевізійного сигналу у цифровому стандарті) 7 349,82 години на суму послуг 698 992,20грн.

Після проведення тендеру сторонами повинен був укладатися договір на закупівлю послуг за державні кошти, визначені на торгах, тобто на суму 698 992,20грн.

Як передбачено ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

В свою чергу, ст. 39 Закону України «Про здійснення державних закупівель» передбачає право на укладення договору за результатами застосування переговорної процедури закупівлі у строк не раніше ніж через 5 днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про акцепт пропозиції.

Таким чином, проект договору мав бути направлений тільки після проведення тендеру, а надані раніше послуги не можуть бути підґрунтям для здійснення процедури закупівлі в майбутньому.

Крім того, є безпідставним висновок суду, що укладено саме Договір № 117-15-15 від 27.02.2015р., оскільки його текст не підписано навіть ініціюючою стороною, що взагалі не робить його проектом, в розумінні ст.ст. 179, 181 Господарського кодексу України, а виходячи з приписів Закону України «Про здійснення державних закупівель» факт надання послуг (виконання робіт) до проведення процедури закупівлі не є підставою для визнання такого договору укладеним.

При цьому, в матеріалах справи міститься копія такого договору, яка надана відповідачем, і його представником у судовому засіданні підтверджено, що до справи додано саме таку копію проекту, яка отримана від позивача. Водночас позивач, який був зобовязаний надати копію проекту Договору № 117-15-15 від 27.02.2015р. в силу приписів ст. 57 Господарського процесуального кодексу України а ні до позову, а ні в ході розгляду справи як господарським судом, так і апеляційним господарським судом її не надав.

Також, є безпідставним посилання суду на приписи Закону України «Про державне замовлення для задоволення пріоритетних державних потреб» від 22.12.1995 № 493/95-ВР, оскільки він втратив чинність 20.04.2014р. і не може застосовуватись до спірних відносин.

За таких обставин, вимога про визнання Договору № 117-15-15 від 27.02.2015р. укладеним не може бути задоволена, а рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Крім того, господарським судом задоволено в повному обсязі вимога про стягнення з відповідача 696 983,55грн. за надані телекомунікаційні послуги з розповсюдження (трансляції) телерадіопрограм за актами виконання в обсязі 7 349,82 годин: за лютий 2015 року в обсязі 31 година на суму 1987,38 грн.; за березень 2015 року в обсязі 743 години на суму 47633,19грн.; за квітень 2015 року в обсязі 720 годин на суму 46 158,68грн.; за травень 2015р. в обсязі 735 годин на суму 47 120,32грн.; за червень 2015р. в обсязі 720 годин на суму 46 158,68грн.; за липень 2015р. в обсязі 744 години на суму 47 141,06грн.; за серпень 2015р. в обсязі 736,82 години на суму 47 230,04грн.; за вересень 2015р. в обсязі 711 годин на суму 45 581,47грн.; за жовтень 2015р. в обсязі 745 годин на суму 100 821,16грн.; за листопад 2015р. в обсязі 720 годин на суму 132 166,72грн.; за грудень 2015р. в обсязі 744 години на суму 134 984,85грн.

Як вже зазначалось вище, підписаними обома сторонами є лише акти виконання за період з лютого по червень 2015р., інші акти, за період з липня по грудень 2015р., містять лише підпис виконавця зазначених послуг.

За актами, складеними та підписаними сторонами за період лютий-червень 2015р. позивач та відповідач визначили обсяг наданих послуг, їх суму та період надання.

Як вбачається з підписаних актів, вони містять перелік замовлених послуг (телекомунікаційні послуги з трансляції телесигналів в аналоговому форматі, з доставки телевізійного сигналу у цифровому стандарті та розповсюдження цифрового сигналу 5-го мультиплексу телерадіопрограм для виконання державного замовлення Донецької обласної державної телерадіокомпанії), обсяги та суму наданих послуг.

Стаття 11 Цивільного кодексу України визначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Акти за період з лютого по червень 2015р., які підписані обома сторонами є належними та допустимими доказами надання телекомунікаційних послуг відповідачу та їх отримання останнім в обсязі 2 949 годин на загальну суму 189 058,25грн., що не заперечується самим відповідачем.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено надання телекомунікаційних послуг відповідачу лише на суму 189 058,25грн. Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з того, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобовязання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. №11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р.

Акти виконання за надані телекомунікаційні послуги за період з липня по грудень 2015р. не приймаються колегією суддів, як доказ надання таких послуг, оскільки не підписані з боку замовника, а тому не підтверджують факт прийняття останнім послуг у визначеному обємі та періоді. Протоколи оперативної наради, на які посилається позивач, як на доказ надання послуг судом не приймаються, оскільки вони мають одностороннє походження і не узгоджені з відповідачем.

Також, не є належними та допустимими доказами надання телекомунікаційних послуг в обємах, визначених в актах з липня по грудень 2015р., листи та інформація з веб-порталів, на які посилається позивач, оскільки останні не містять обсягу надання таких послуг взагалі, а саме:

- ОСОБА_3 від філії НТКУ Редакція муніципального «Радіо Приазовя» суспільного телерадіомовлення України щодо мовлення програм Донецької ДОТРК на 54 ТВК в м. Маріуполь з 27 лютого 2015р.;

- ОСОБА_3 №02/29-0476 від 31.12.2015р. Світлодарської міської ради щодо якісного мовлення програм Донецької ДОТРК на 24 ТВК в м. Світлодарську з 07 жовтня 2015р.;

- ОСОБА_3 №01-25-11 від 04.01.2015р. Волноваської районної державної адміністрації, про трансляцію на 30 ТВК в м. Волноваха телевізійного каналу Донецької ДОТРК (До ТБ);

- Інформація з єдиного веб-порталу Міністерства інформаційної політики України, про введення в дію 09 вересня 2015 року телевізійний передавач для трансляції програм Донецької ОДТРК на 30 телевізійному каналі м. Волноваха;

- Інформація з веб-порталу «Факты и коментарии» від 10.11.2015 року про проведення Концерном РРТ в дію передавачі для трансляції програм Донецької ОДТРК на 31-му каналі м. Курахове, та 45-му каналі с. Єлизаветівка;

- Інформація з єдиного веб-порталу органів виконавчої влади України від 23.10.2016р. про введення в дію Концерном РРТ телевізійного передавача для трансляції програм Донецької ОДТРК на 61-му каналі м. Краматорськ;

- Інформація з єдиного веб-порталу органів виконавчої влади України від 25.11.2016р. Звіт Міністерства інформаційної політики перед Урядом про відновлення трансляції українських телеканалів та радіостанцій в Донецькій та Луганській областях. Та загальна карта українського ТВ-мовлення на Сході на 9 аркушах. Про проведення Концерном РРТ в експлуатацію телевізійні передавачі для трансляції Донецької ОДТРК: Краматорськ 61 канал, Маріуполь 54 канал, Красноарміськ 27 канал, Волноваха 30 канал, Єлизаветівка 45 канал, Курахове 31 канал;

- Інформація з веб-сайту «Суспільне мовлення» від 16 жовтня 2015 року Інтервю Генерального директора Донецької ОДТКР ОСОБА_7 надане редактору сайту ОСОБА_8. Про відновлення мовлення Донецької ОДТРК з 27 лютого 2015 року в аналоговому та цифровому форматі.

Зазначені докази лише підтверджують взагалі надання телекомунікаційних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази направлення рахунків на оплату за надані телекомунікаційні послуги за період з лютого по червень 2015р. Однак, в матеріалах справи є лист від 28.12.2015р. №8/з, отриманий відповідачем, яким позивач звернувся до нього з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 696 983,55грн. за надання телекомунікаційних послуг в 2015р. Оскільки зазначений лист містить посилання на господарські відносини, період їх складання та суму, суд визначає його як вимогу в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України. Відповідач не спростував факт отримання цієї вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач мав оплатити за надані позивачем телекомунікаційні послуги в обсязі 2 949 годин на загальну суму 189 058,25грн. до 04.01.2016р.

Також, щодо доводу апелянта про те, що в день ухвалення рішення, судове рішення судом оголошено не було, або тільки вступної або резолютивної частини, в порушення ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні складається протокол. Протокол веде секретар судового засідання. Протокол у триденний строк підписують суддя (суддя головуючий у колегії суддів) і секретар судового засідання.

З протоколу судового засідання від 31.03.2016р. у справі №905/170/16, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що після повернення з нарадчої кімнати о 13 год. 30 хв., судом оголошено рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з протоколами і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу. Зауваження на протоколи у всіх випадках долучаються до матеріалів справи.

Господарський суд розглядає зауваження на протокол протягом п'яти днів з дня подання зауваження і за результатами розгляду виносить ухвалу, якою приймає зауваження або мотивовано відхиляє їх.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які зауваження з приводу допущених у протоколі неправильностей або його неповноти.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, довод апеляційної скарги щодо неоголошення у судовому засіданні рішення або вступної та резолютивної його частин не підтверджено в установленому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 31.03.2016р. по справі №905/170/16 підлягає скасуванню в частині визнання договору №117-15-15 на закупівлю послуг за державні кошти від 27.02.2015р. укладеним та в частині стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги за період з липня по грудень 2015р.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної телекомпанії України в особі філії НТКУ «Донецька регіональна дирекція» на рішення господарського суду Донецької області від 31.03.2016р. по справі №905/170/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 31.03.2016р. по справі №905/170/16 скасувати в частині визнання договору №117-15-15 на закупівлю послуг за державні кошти від 27.02.2015р. укладеним, а також в частині стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги за період з липня по грудень 2015р. та викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Національної телекомпанії України (04119, м.Київ, вул. Мельникова, буд. 42, ) в особі філії НТКУ «Донецька регіональна дирекція» (Донецька область, 84313, м. Краматорськ, пл. Миру, буд. 2, код ЄДРПОУ ВП: 40020551) на користь Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебаченням (04112, м.Київ, вул. Дорогожицька, 10, ) в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кленова балка, буд. 3, код ЄДРПОУ ВП: 34926672) 189 058,25грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за подання позовної заяви з Національної телекомпанії України (04119, м.Київ, вул. Мельникова, буд. 42, ) в особі філії НТКУ «Донецька регіональна дирекція» (Донецька область, 84313, м. Краматорськ, пл. Миру, буд. 2, код ЄДРПОУ ВП: 40020551) на користь Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебаченням (04112, м.Київ, вул. Дорогожицька, 10, ) в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кленова балка, буд. 3, код ЄДРПОУ ВП: 34926672) 2 835,87грн. судових витрат.».

Стягнути з Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебаченням (04112, м.Київ, вул.Дорогожицька, 10, ) в особі Донецької філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кленова балка, буд. 3, код ЄДРПОУ ВП: 34926672) на користь Національної телекомпанії України (04119, м.Київ, вул. Мельникова, буд. 42, ) в особі філії НТКУ «Донецька регіональна дирекція» ( Донецька область, 84313, м. Краматорськ, пл. Миру, буд. 2, код ЄДРПОУ ВП: 40020551) 2177,74грн. судових витрат за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Н.В. Ломовцева

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 2прим.-Позивачу; 2прим.-Відповідачу; 1прим.-У справу; 1прим.-ДАГС; 1прим.-ГСДО.