УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.01.2017Справа № 910/415/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Сетам"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім Український Медіа Холдинг", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Украинская медиа группа", відповідача-3: Всеукраїнської громадської організації "Українська палата арбітражних керуючих", відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кабінет правової допомоги"

про захист ділової репутації, визнання інформації недостовірною та спростування недостовірної інформації

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 7487/18-18-16 від 30.12.2016 (вх. № 415/17 від 05.01.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна мати належним чином посвідчені повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

З поданої позовної заяви вбачається, що її підписано представником ДП "СЕТАМ" ОСОБА_2 на підставі довіреності № 79/18-16-16 від 07.11.2016, яка видана Державним підприємством "СЕТАМ" в особі виконуючого обов'язки генерального директора ОСОБА_3 При цьому наведена довіреність підписана ОСОБА_3 як генеральним директором ДП "СЕТАМ".

Як встановлено судом, ссеред документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б станом день подання позову до суду підтверджували посадове становище ОСОБА_3 як виконуючого обов'язки генерального директора чи генерального директора ДП "СЕТАМ", як-то: наказ про призначення на посаду (наказ про призначення виконувачем обов'язків), протокол зборів про обрання на посаду, установчі документи юридичної особи позивача, виписка (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де було б зазначено керівника позивача тощо. А рівно, до позовної заяви не додано доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 наділений достатнім обсягом повноважень для того, щоб видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів ДП "СЕТАМ".

Виходячи із зазначеного, суд не може дійти однозначного висновку про те, що позовна заява ДП "СЕТАМ" підписана особою, яка має право її підписувати, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи, з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію інформацію про ДП "СЕТАМ", поширену в мережі Інтернет на веб-сайті Forbes.net.ua, а саме: ... (текст інформації наведено в прохальній частині позовної заяви на стор. 5-6 (далі - спірна інформація)).

Обгрунтовуючи наведені позовні вимоги позивач послався, зокрема, на приписи частини третьої статті 277 ЦК України, згідно яких зазначив, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. З урахуванням наведеної норми, позивач, стверджуючи в абз. 1 стор. 4 позовної заяви про те, що інформація, яка міститься в абзацах 5, 8, 10, 15-17 спірної статті (назва цієї статті, зміст наведених абаців та веб-сайт, на якому розміщена ця стаття, позивач зазначає на стор. 1, 2 позовної заяви) є недостовірною, дійшов висновку, що обов'язок доказування протилежного повинен покладатися на відповідачів.

Водночас, частину третю статті 277 ЦК України виключено на підставі Закону України № 1170-VІІ від 27.03.2014, у зв'язку з чим суд вважає безпідставними посилання позивача в якості нормативно-правового обґрунтування позовних вимог на приписи частини 3 статті 277 ЦК України.

Зважаючи на наведене, твердження позивача з приводу того, що обов'язок доказування достовірності поширеної інформації покладається на відповідачів, є безпідставними.

В свою чергу, статтею 33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А отже, окрім обов'язку доказування факту поширення спірної інформації відповідачами, на позивача також покладено процесуальний обов'язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме того, що спірна інформація про Державне підприємство "СЕТАМ" є "недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію Дежавного підприємства "СЕТАМ", дискредитує підприємство, формує недовіру суспільства як до підприємства, так і до держави в цілому, необгрунтовано ставить під сумнів дотримання державним підприємством "СЕТАМ " вимог діючого законодавства".

Наразі, позовна заява не містить доведення з боку позивача обставин, на яких ґрунтується вимога позивача про визнання спірної інформації недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію позивача.

Крім того, на підтвердження поширення спірної інформації відповідачами позивач в абз. 5 стор. 5 позовної заяви стверджує, що "відповідач 2 є власником домену: forbes.net.ua, інші відповідачі давали для статті власні коментарі, що також містять недостовірну інформацію", однак при цьому позивачем не вказано на жодні докази, які мають такі зазначення підтверджувати, зокрема, докази на підтвердження того, що саме відповідач-2 є власником вказаного домену, а також докази на підтвердження того, що інші відповідачі давали коментарі (які саме коментарі, де ці коментарі розміщені тощо), що містять недостовірну інформацію.

Згідно абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставою для повернення позовної заяви є відсутність викладу обставин, на яких грунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

За таких обставин, позивач не дотримався приписів п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега