ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.01.2017 Справа № 908/65/17

Суддя Корсун В.Л., розглянувши матеріали

за позовною заявою: відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулось відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (надалі ВАТ «Запоріжжяобленерго») до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1) про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору від 21.11.16 № 1610-2809 про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання).

Протоколом автоматичного розподілу справ між суддями наведена вище позовна заява призначена до розгляду судді Корсуну В.Л.

Розглянувши вказану позовну заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Статтею 44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються, зокрема, з судового збору (ч. 1). Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2).

У відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закон України "Про судовий збір" (із відповідними змінами) визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Згідно із ст. 4 Закон України "Про судовий збір" (із відповідними змінами на 01.01.17), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.16 № 1801-VIII, прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року складає 1600 грн.

Приписами п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України" (із змінами) встановлено, (…) позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону.

Відповідно до п. п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній із 01.09.15, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як свідчить зміст позовних вимог, ВАТ «Запоріжжяобленерго» у прохальній частині своєї позовної заяви просить суд задовольнити позовні вимоги в частині врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору від 21.11.16 № 1610-2809 у про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання), виклавши пункти 3.1.1., 3.1.4., 3.1.5., 8.7, додаток № 2 у відповідній редакції.

Отже, враховуючи зміст наведених вище позовних вимог ВАТ «Запоріжжяобленерго та ціну позову, розмір судового збору у відповідності із п. п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» повинен становити 1 600,00 грн.

Разом з тим, матеріали позовної заяви свідчать, що позивачем при зверненні з цим позовом до суду не додано доказів сплати судового збору у встановлено законом порядку та розмірі.

При цьому, заявником надано заяву за вих. від 03.01.17 № 007-33/34 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Позивач в обґрунтування своєї заяви посилається на кризовий та вкрай критичний фінансовий стан, який унеможливлює сплату судового збору; на підприємстві позивача існує заборгованість по виплаті заробітної плати, яка систематично та стрімко зростає та станом на 26.12.16 складає 78,84 млн. грн.; відсутні кошти на банківських рахунках, а за результатами господарської діяльності позивача за перше півріччя 2016 року збитки склали 2 402 тис. грн., що відображено у звіті про фінансові результати. Позивач вказує на ту обставину, що достатньо складна ситуація утворилась не з вини ВАТ «Запоріжжяобленерго», а є наслідком дій регулятора в сфері електроенергетики - НКРЕКП. Зазначене, на думку позивача, є перешкодою для сплати судового збору на момент подання даної позовної заяви.

На підтвердження своїх доводів заявником (позивачем) надано до матеріалів заяви від 03.01.17 № 007-33/34 копії наступних документів: довідку щодо заборгованості ВАТ «Запоріжжяобленерго» по заробітній платі за жовтень - листопад 2016 станом на 08.12.16; довідку щодо заборгованості ВАТ «Запоріжжяобленерго» перед ДП «Енергоринок» за куповану електроенергію станом на 01.11.16; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 півріччя 2016 (форма № 2); довідки, які свідчать про наявність залишку на поточних рахунках ВАТ «Запоріжжяобленерго» відкритих в ЗОД «Райффайзен банк Аваль», філії - ЗОУ АТ «Ощадбанк», ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» станом на 08.12.16.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Надання відстрочки сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Згідно п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.13 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Доводи позивача, викладені у заяві, судом не приймаються, оскільки:

- Закон України "Про судовий збір" в редакції від 01.09.15, свідчить про те, що позивач був обізнаний про його обов'язок сплачувати судовий збір при поданні позовних заяв до суду та мав вживати всіх передбачених законодавством заходів щодо забезпечення виконання вимог цього Закону;

- позивачем не надано доказів того, що після прийняття рішення у справі, ВАТ «Запоріжжяобленерго» зможе сплатити судовий збір у разі прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог;

- судом враховано, що наданий ВАТ «Запоріжжяобленерго» до справи звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 півріччя 2016 (форма № 2) не містять відмітки про прийняття вказаного звіту контролюючим органом.

Також судом прийнято до уваги те, що заявник не надав суду доказів того, що саме вказаний звіт у відповідній редакції був наданий в електронному вигляді відповідному контролюючому органу і такий контролюючий орган прийняв звіт у тій редакції, який надано господарському суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і доданні до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що норми чинного ГПК України не передбачають обов'язку суду порушити провадження у справі, та згодом витребувати докази сплати судового збору в установленому порядку та розмірі, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви ВАТ «Запоріжжяобленерго» за вих. 03.01.17 № 007-33/33 з додатками позивачу без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника та ту обставину, що повернення наведеної у тексті цієї ухвали заяви жодним чином не порушує право заявника (позивача) на справедливий суд в розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.97) оскільки таке повернення здійснюється судом через недоліки, які мали місце з боку позивача (заявника), при поданні до суду вказаної вище заяви без надання доказів сплати судового збору.

Судом роз'яснюється, що згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви на підставі ст. 63 ГПК України не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. 21, 43, 45, 44, 57, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за вих. від 03.01.17 № 007-33/33 з додатками повернути позивачу без розгляду.

Додаток: - позовні матеріали на 52 аркушах.

Суддя В.Л. Корсун