ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р.Справа № 922/4112/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом С (Ф)Г "Лан", м. Кілія
до ТОВ "Будторг 2012", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача не зявився,

відповідача не зявився.

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 р. позивач Селянське (фермерське) господарство «Лан», м. Кілія звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будторг 2012», м. Харків про стягнення заборгованості у сумі 39999,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № 02843 від 30.08.2016 року в частині не поставки контейнерів 20 футів (б/у) марки МВSU 2811050 та марки CРІU 81916922G1, як доказ порушеного права, позивач надає платіжне доручення за № 56 від 30.08.2016 року на суму 39999,98 грн. як передплату за товар.

Ухвалою суду від 30.11.2016 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі.

Ухвалами від 12.12.2016 р., 20.12.2016 р. та 27.12.2016 р. розгляд справи відкладався у звязку з незявленням представників сторін.

Представник позивача надав заяву (від 20.12.2016 р. за вх. № 43675) про розгляд справи без участі представника позивача, у звязку із неможливістю забезпечення явки його представника у судові засідання.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду були надіслані відповідачу за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але не були отримані у зв'язку з закінченням терміну зберігання, про що свідчать довідки УДППЗ «Укрпошта».

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на приписи ч. 1 ст. 18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якої, відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Селянським (фермерським) господарством «Лан» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будторг 2012» (постачальник) було укладено договір поставки від 30.08.2016 р. №02843 (надалі Договір).

Відповідно до умов п.1.1. Договору постачальник зобов'язався в порядку та на умовах договору передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати товар, загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість, умови та строки поставки і оплати яких визначена сторонами у заявках, які є додатками до цього Договору і становлять його невід'ємну частину.

Заявки підписуються сторонами та скріплюються печатками сторін (п. 1.2 Договору). Кожна узгоджена заявка є окремою угодою укладеною в рамках Договору. (п. 1.3 Договору).

Пунктами 4.1 та 4.2 Договору передбачено наступне.

Поставка товару здійснюється на підставі замовлянь (заявок) Покупця, форма яких встановлена в Додатку №1 до цього Договору, погоджених з Постачальником, викладених в письмовому вигляді та переданих електронною поштою (з обов'язковим надсиланням оригіналів) або особисто.

Покупець направляє Постачальнику на електронну пошту підписану уповноваженою особою та скріплену печаткою Покупця Заявку на поставку товару, в якій вказується вид. марка, асортимент, кількість, ціна, строки те умови поставки (EXW або СРТ із зазначенням пункту приймання передачі товару, тощо), строки та порядок розрахунків згідно проведених переговорів Сторін.

Постачальник не пізніше наступного робочого дня направляє (повертає) електронною поштою Покупцю підписану уповноваженою особою та скріплену печаткою Постачальника цю Заявку, про поставку товару, що підтверджує погодження Сторонами умов поставки відповідної партії товару та його наявність і готовність для передачі Покупцю.

Згідно п.4.5. Договору, поставка товару здійснюється Постачальником окремими партіями автомобільним чи залізничним транспортом по реквізитам Покупця, якщо інше не вказано в Заявках на поставку кожної партії товару.

Умовами п. 5.15 Договору, сторони погодили, що Покупець після підписання видаткової накладної підтверджує, що товар ним отримано в узгодженому сторонами кількості за кількістю місць.

Згідно п. 3.3 Договору, оплата здійснюється шляхом переказу Покупцем грошових коштів в національній валюті на розрахунковий рахунок Постачальника, на підставі виставлених рахунків-фактур Постачальника, на підставі виставлених рахунків-фактур Постачальника, в строки та на умовах згідно погоджених Заявок до даного Договору.

Строк дії договору, відповідно до умов п. 8.1 договору, встановлений з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріпленням печатки сторін і діє до 31 грудня 2016 року, а в частині взаєморозрахунків сторін - до повного виконання своїх зобов'язань за цим Договором.

У випадку неможливості виконання в строк своїх зобовязань по Договору, сторона, яка не зможе виконати в строк своє зобовязання, повинна негайно повідомити про загрозу порушення строків іншу сторону з метою мінімізації збитків іншої сторони (п. 9.8 Договору).

На підставі Договору поставки №02843 від 30 серпня 2016 року, між сторонами була підписана Заявка на придбання товару від 30 серпня 2016 року, що є додатком №1 до Договору.

У відповідності до вказаної Заявки, постачальник зобов'язаний був, на умовах поставки автомобільним транспортом (СРТ перевезення сплачено до місця, вказаного покупцем), поставити й передати у власність покупця контейнер 20 футів (б/у) MBSU 2811050 в кількості 1 одиниці вартістю 15666,66 грн. та контейнер 20 фунтів (б/у) CPIU 81916922G1 в кількості 1 одиниці вартістю 15333,33 грн., що разом становить 39999,98 грн. з ПДВ.

Па підставі укладеного Договору, відповідач виставив для оплати позивачу рахунок-фактуру на оплату №236 від 30 серпня 2016 року, за товар обумовлений в Заявці на придбання товару від 30 серпня 2016 року, на суму 39999,98 грн.

На виконання умов договору, в строк передбачений п. 3.1 Договору (протягом 3-х банківських днів) позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 39999,98 грн. в рахунок попередньої оплати за товар, на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури на оплату №236 від 30.08.2016 р., що підтверджується платіжним дорученням №56 від 30.08.2016 р. (а.с. 20) та випискою банку за 30.08.2016 р. (а.с. 39).

Але, як зазначав позивач, в порушення умов Договору та укладеної до нього Заявки, відповідачем не було здійснено поставку оплаченого товару.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу

Умовами Договору поставки №02843 від 30.08.2016 р. та заявкою на придбання товару від 30.08.2016 р. строк поставки товару не було встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення).

Для спонукання відповідача до виконання договірного зобовязання позивачем було направлено вимогу (вих. №1 від 26.09.2016 р.) про здійснення поставки оплаченого товару протягом 7 днів від дня предявлення вимоги або повернення сплачених коштів.

Однак, як зазначав позивач, вказана вимога була залишена без відповіді, товар не було поставлено.

11.11.2016 р. позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу №2 щодо повернення попередньої оплати за товар. Зазначена вимога також не була виконана.

В ст. 693 ЦК України закріплено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, оскільки відповідачем не здійснено поставку товару за Договору поставки №02843 від 30 серпня 2016 року, обумовленого в заявці на придбання товару від 30 серпня 2016 року, що є додатком №1 Договору, згідно вимоги №1 від 26.09.2016 р. про здійснення поставки, на суму здійсненої попередньої оплати та не надано суду доказів на повернення сплачених позивачем коштів, суд вважає позовні вимоги СФГ «Лан» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на їх обґрунтованість наданими суду доказами.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 49 ГПК України та те, що з вини відповідача спір було доведено до суду, суд дійшов до висновку, що сума сплаченого судового збору за подання позову до суду (без врахування переплаченої суми) у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Надмірно сплачена частина судового збору може бути повернена позивачу за його клопотанням відповідно до п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір».

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будторг 2012» (61029, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ ТРАКТОРОБУДІВНИКІВ, будинок 2 Б, ) на користь Селянського (фермерського) господарства «Лан» (68301, Одеська обл., Кілійський район, місто Кілія, ВУЛИЦЯ ЗЕЛЕНА, будинок 6, ) заборгованість в сумі 39999,98 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_1