ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.01.2017 Справа № 904/10360/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1Т.", м. Запоріжжя

до державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 640 732,44 грн. заборгованості за поставлений товар, 8 298,01 грн. 3% річних, 44 851,27 грн. інфляційних втрат

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 04.11.2016 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №18/804 від 04.02.2016 року, представника

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1Т." звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості на загальну суму 718 247,04 грн., з яких:

- 640 732,44 грн. заборгованість за поставлений товар;

- 5 567,01 грн. 3% річних за період з 27.07.2016 року по 09.11.2016 року;

- 26 910,76 грн. інфляційні втрати за період з липня по жовтень 2016 року;

- 185,56 грн. пеня за період з 27.07.2016 року по 09.11.2016 року;

- 44 851,27 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товарів № 440/13 від 31.05.2016 року в частині своєчасної та повної оплати за товар на загальну суму 929 181,43 грн. поставлений за наступними видатковими накладними:

- № 1303 від 08.06.2016 року на суму 15 300,65 грн.;

- № 1697 від 07.07.2016 року на суму 86 047,22 грн.;

- № 1720 від 11.07.2016 року на суму 586 656,48 грн.;

- № 1721 від 11.07.2016 року на суму 216 920,82 грн.;

- № 1722 від 11.07.2016 року на суму 870,30 грн.;

- № 1725 від 11.07.2016 року на суму 23 385,96 грн.,

а саме відповідачем сплачено 288 448,99 грн. за наступними платіжними дорученням:

- № 9875 від 10.06.2016 року на суму 174 489,30 грн.;

- № 9876 від 10.06.2016 року на суму 303,59 грн.;

- № 9877 від 10.06.2016 року на суму 97 788,74 грн.;

- № 12558 від 20.09.2016 року на суму 15 300,65 грн.;

- № 12563 від 20.09.2016 року на суму 566,71 грн.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що позивачем при нарахуванні штрафних санкцій застосовано абзац третій ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України та нараховані 185,56 грн. пені та 44 851,27 грн. штрафу 7% за порушення відповідачем грошового зобов'язання. При цьому відповідно п. 2.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 Господарського кодексу України застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій. З урахування зазначеного відповідач вважає, що нарахування 185,56 грн. пені і 44 851,27 грн. штрафу 7% є безпідставним.

22.12.2016 року позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача заборгованості на загальну суму 687 327,33 грн., з яких:

- 640 732,44 грн. заборгованість за поставлений товар;

- 7 510,22 грн. 3% річних за період з 27.07.2016 року по 16.12.2016 року;

- 39 084,67 грн. інфляційні втрати за період з серпня по листопад 2016 року.

У зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог позивач просить суд винести ухвалу про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 463,80 грн.

12.01.2017 року позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача заборгованості на загальну суму 693 881,72 грн., з яких:

- 640 732,44 грн. заборгованість за поставлений товар;

- 8 298,01 грн. 3% річних за період з 27.07.2016 року по 31.12.2016 року;

- 44 851,27 грн. інфляційні втрати за період з серпня по грудень 2016 року.

У зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог позивач просить суд винести ухвалу про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 365,48 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2016 року з призначенням її до розгляду на 06.12.2016 року.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 06.12.2016 року було оголошено перерву до 22.12.2016 року, у судовому засіданні від 22.12.2016 року було оголошено перерву до 12.01.2017року.

У судовому засіданні 12.01.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2016 року між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1Т." (далі - позивач, постачальник) укладений договір № 440/13 про закупівлю товарів (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобовязується поставити покупцеві товари, зазначені у п. 1.2. договору, а покупець прийняти і оплатити такі товари.

Згідно п. 1.2. договору постачальник зобов'язується поставити проводи та кабелі електронні й електричні, інші (код 4432 Кабелі) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід'ємною частиною договору.

У Специфікації № 1 до договору №440/13 від 31.05.2016 року сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну, суму - 4 300 250,56 грн., у тому числі податок на додану вартість 20% - 716 708,43 грн.

Ціна (сума) договору, відповідно до Специфікації №1, становить 4 300 250,56 грн., у тому числі податок на додану вартість у сумі 3 569 784,00грн. (п.3.1. договору).

Відповідно до п.4.1. договору товари, які поставляються відповідно до цього договору, сплачуються покупцем за погодженими цінами в національній валюті України.

Покупець здійснює 30% передплату погодженої до поставки партії товарів. Остаточний розрахунок за поставлену партію товарів покупець здійснює по факту їх поставки з відстрочкою платежу 15-ть банківських днів (п.4.2. договору).

При постачанні товарів постачальник надає копію сертифікату відповідності заводу виробника, рахунок фактуру або видаткову накладну, товарно-транспортні документи, складає податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо її реєстрації у порядку, визначеному у Податковому кодексі України (п.4.3 договору).

Відповідно до п.5.1. договору поставка товарів здійснюється партіями. Обсяг кожної партії та термін поставки товарів покупець уточнює у заявках. Поставка товарів здійснюється на умовах СРТ (склад покупця, м. Жовті Води, Дніпропетровська область) відповідно до ІНКОТЕРМС 2010.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016 року, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.10.1 договору).

На виконання умов договору позивачем здійснена поставка товару на загальну суму 929 181,43 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- № 1303 від 08.06.2016 року на суму 15 300,65 грн.;

- № 1697 від 07.07.2016 року на суму 86 047,22 грн.;

- № 1720 від 11.07.2016 року на суму 586 656,48 грн.;

- № 1721 від 11.07.2016 року на суму 216 920,82 грн.;

- № 1722 від 11.07.2016 року на суму 870,30 грн.;

- № 1725 від 11.07.2016 року на суму 23 385,96 грн.

та позивачем на адресу відповідача були виставлені рахунки на оплату:

- № 1947 від 08.06.2016 року на суму 15 300,65 грн.;

- № 2306 від 07.07.2016 року на суму 86 047,22 грн.;

- № 2345 від 06.06.2016 року на суму 586 656,48 грн.;

- № 1900 від 06.06.2016 року на суму 870,30 грн.;

- № 1901 від 06.06.2016 року на суму 326 477,64 грн.

Відповідачем зобов'язання по оплаті виконав частково у сумі 288 448,99 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученням:

- № 9875 від 10.06.2016 року на суму 174 489,30 грн.;

- № 9876 від 10.06.2016 року на суму 303,59 грн.;

- № 9877 від 10.06.2016 року на суму 97 788,74 грн.;

- № 12558 від 20.09.2016 року на суму 15 300,65 грн.;

- № 12563 від 20.09.2016 року на суму 566,71 грн.

Залишок несплаченої суми становить 640 732,44 грн., що і є причиною виникнення спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Обовязок покупця своєчасно сплачувати за поставлений товар передбачено п.6.1.1. договору.

Враховуючи умови договору та умови специфікації до договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними є таким, що настав.

Відповідач у встановлені строки свої зобовязання по оплаті не виконав.

Отже, вимога позивача про стягнення заборгованості у сумі 640 732,44 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (пункт 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних нараховані у загальній сумі 8 298,01 грн. за період з 27.07.2016 року по 31.12.2016 року, інфляційні втрати нараховані у загальній сумі 44 851,27 грн. за період з серпня по грудень 2016 року.

За результатом перевірки здійснених розрахунків 3% річних та інфляційних втрат встановлено, що здійснені позивачем розрахунки є обґрунтованими.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у загальній сумі 693 881,72 грн., з яких: 640 732,44 грн. - основний борг, 8 298,01 грн. - 3% річних, 44 851,27 грн. - інфляційні втрати.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За статтею 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Так, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року № 928-VIII встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі, а саме: з 1 січня - 1 378 гривень.

Відповідно до ціни позову у сумі 693 881,72 грн. судовий збір повинен складати 10 408,23 грн. Сума сплаченого позивачем судового збору за платіжним дорученням № 6935 від 11.11.2016 року складає 10 773,71 грн. (а.с. 10 том 1).

Отже, надмірно сплачена позивачем сума судового збору складає 365,48 грн. (10 773,71 - 10 408,23 = 365,48).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

12.01.2017 року позивач звернувся до суду з клопотанням про повернення надмірно сплаченої суми судового збору у розмірі 365,48 грн.

З урахуванням викладеного, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір у сумі 365,48 грн., сплачений у складі судового збору у сумі 10 773,71 грн. відповідно до платіжного доручення № 6935 від 11.11.2016 року, яке міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 10 408,23 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 1, 4, 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, ідентифікаційний код 14309787) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1Т." (69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 7, ідентифікаційний код 13638750) заборгованість за поставлений товар у сумі 640 732,44 грн., 3% річних у сумі 8 298,01 грн., інфляційні втрати у сумі 44 851,27 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 10 408,23 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1Т." (69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 7, ідентифікаційний код 13638750) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у сумі 365,48 грн., сплачений у складі судового збору у сумі 10 773,71 грн. відповідно до платіжного доручення № 6935 від 11.11.2016 року, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи, про що винести ухвалу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.01.2017 року.

Суддя ОСОБА_4