ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 січня 2017 р. Справа № 902/61/17

Суддя господарського суду Тісецький С.С., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої" (вул. Пушкіна, 54, м. Кам'янка, Черкаська обл., 20801) в особі ліквідатора ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18035)

до: Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" (вул. 50-річчя СРСР, 17, смт. Чечельник, Вінницька обл., 24800)

про стягнення 1 739 564,78 грн.

ВСТАНОВИВ :

Ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої" ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" про стягнення 1 739 564,78 грн., з яких: 1 574 137,16 грн. інфляційних втрат та 165 427,62 грн. три відсотки річних.

Розглянувши вказану позовну заяву, суд дійшов висновку, що її слід повернути з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року № 18, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції станом на 31.12.2016 року - дата здачі позовної заяви на відправку до органів поштового зв'язку), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції станом на 31.12.2016 року), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Так, позивачем заявлені вимоги майнового характеру про стягнення з відповідача 1 739 564,78 грн.

Відповідно, за подання даної позовної заяви, позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі 1,5 відсотка від ціни позову, що становить 26 093,47 грн. (1 739 564,78 х 1,5% = 26 093,47).

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання до суду позовної заяви б/н від 29.12.2016 року (вх.№ 62/17 від 12.01.2017 року).

При цьому, у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Дане клопотання мотивовано тим, що 08.06.2010 року господарським судом Черкаської області у справі № 10/1020 ТОВ «Українські національні напої» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, чим фактично встановлено неплатоспроможність даного суб'єкта господарювання, відповідно такий факт не підлягає доказуванню, оскільки вже був встановлений рішенням суду.

Ліквідаційна процедура банкрута - ТОВ «Українські національні напої» здійснювалась на підставі ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній станом на 04.11.2012 року).

Зазначені обставини самостійно вказують на незадовільний майновий стан ТОВ «Українські національні напої».

Ліквідатором було встановлено, що за ТОВ «Українські національні напої» не зареєстровано рухоме та нерухоме майно, за винятком лише дебіторської заборгованості у ДП «Чечельницький спиртний завод», яка на даний момент підпадає під дію мораторію.

Станом на сьогоднішній день залишок коштів на рахунках банкрута - 0 грн. 00 коп.

Наведене виключає можливість сплати судового збору. Отже, на думку заявника, є всі правові підстави для звільнення від сплати судового збору.

Суд, дослідивши вказане клопотання та додані до нього докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів.

Разом з тим, зважаючи на наведені приписи законодавства, посилання позивача на відсутність коштів для сплати судового збору, не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на наведенні положення закону, суд дійшов висновку, що звільнення позивача від сплати судового збору може призвести до ненадходження коштів до державного бюджету України, що є неприпустимим, а тому клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Суд звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Керуючись ст.ст. 63 (п. 4), 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ :

1. Відмовити в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, що міститься у прохальній частині позовної заяви б/н від 29.12.2016 року (вх.№ 62/17 від 12.01.2017 року).

2. Позовну заяву №б/н від 29.12.16 р. на 4-х аркушах разом з матеріалами на 9-ти аркушах та поштовий конверт повернути ліквідатору ТОВ "Українські національні напої" ОСОБА_1

3. Копію позовної заяви б/н від 29.12.2016 року (вх.№ 62/17 від 12.01.2017 року) долучити до примірника ухвали, що залишається у суді.

4. Копію ухвали надіслати позивачу та відповідачу рекомендованим листом.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - ТОВ "Українські національні напої" (вул. Пушкіна, 54, м. Кам"янка, Черкаська обл., 20801);

3 - ліквідатору ТОВ "Українські національні напої" ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 18035);

4 - відповідачу - ДП "Чечельницький спиртовий завод" (вул. 50-річчя СРСР, 17, смт. Чечельник, Вінницька обл., 24800).