номер провадження справи 34/146/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2017 Справа № 908/3048/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1, довіреність № б/н від 12.10.2016 р.; від відповідача ОСОБА_2, довіреність № 124 від 07.11.2016р., від третьої особи-1 ОСОБА_3 довіреність № 241215-12/с від 24.12.2015 р.; від третьої особи-2: не зявився .

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/3048/16,

за позовом: Приватного підприємства Базіс-95 (69035, АДРЕСА_1);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 Інтернейшнл (69063, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 20-В);

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Арсенал-Страхування (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; філія: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 57-В)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: фізична особа ОСОБА_5 (м. Запоріжжя, вул. Луначарського, 7, кім. 912)

про стягнення суми.

Сутність спору:

16.11.2016р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від Приватного підприємства Базіс-95 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 Інтернейшнл 11943,14 грн. суми реальних збитків.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.11.2016 р., позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3048/16, присвоєно номер провадження 34/146/16, залучено до участі в розгляді справи в якості третіх осіб-1,2 - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Арсенал-Страхування та фізичну особу ОСОБА_5, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 05.12.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.12.2016 р. розгляд справи відкладено на 19.12.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.12.2016 р. розгляд справи відкладено на 11.01.2017 р.

Позовні вимоги мотивовані наступним. 13.07.2016р. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль НОМЕР_1, водій ОСОБА_5, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, водій ОСОБА_6 Винуватцем ДТП, згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2016р. у справі № 333/3768/16-п, визнано працівника відповідача ОСОБА_5 Загальна сума відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 30301,50 грн. Відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між відповідачем та третьою особою-1, страховою компанією було здійснено на користь позивача страхову виплату в сумі 18358,36 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає 11943,14 грн. Тож, вязку з недостатністю страхової виплати для відшкодування шкоди завданої відповідачем у повному розмірі, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми 11943,14 грн. з відповідача. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 22, 1187, 1194 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити.

Представник відповідача, ТОВ ОСОБА_4 Інтернейшнл, проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві б/н б/д (а.с. 38-40), вважає, що виплачена страховою компанією та отримана позивачем страхова виплата в розмірі 18358,36 грн. в повній мірі покриває збитки позивача внаслідок ДТП. Зазначив, що автомобіль позивача вже потрапляв у ДТП раніше, з цієї причини третьою особою-1 при визначенні суми страхового відшкодування було застосовано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля. На думку відповідача відшкодуванню підлягає завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу, саме пряма шкода, в якій має враховуватися вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме: з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Представник третьої особи-1 проти позову заперечила. У письмових поясненнях наданих в матеріали справи (а.с. 49), ПрАТ Страхова компанія Арсенал-Страхування зазначило, що суму страхового відшкодування страховою компанією було визначено з врахуванням вимог ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 18358,36 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу-0,42 та за вирахуванням франшизи за полісом ОСЦПВВНТЗ-1000грн.).

ОСОБА_5, третя особа-2 по справі, відзиву на позов не надав, своїм правом на участь в судовому процесі не скористався, про дату, час та місце розгляду спору був повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

13.07.2016р., ОСОБА_5, який керував автомобілем НОМЕР_3, порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого був пошкоджений автомобіль НОМЕР_4. Дані обставини встановлені та підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 13.07.2016р., складеним інспектором УПП у м. Запоріжжі ДПП, та постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2016р. у справі № 333/3768/16-п.

Загальна сума відновлювального ремонту автомобіля позивача «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_5, згідно замовлення-наряду № СПН 0055954 від 01.09.2016р., складеного ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» склала 30 301,50 грн.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини працівника ТОВ ОСОБА_4 Інтернейшнл ОСОБА_5, що підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2016р. у справі № 333/3768/16-п.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ ОСОБА_4 Інтернейшнл за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_6 на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія Арсенал-Страхування за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8456085 від 20.07.2015р.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до заяви позивача про виплату страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія Арсенал-Страхування складено ремонтну калькуляцію № 8456085/З від 29.08.2016р., згідно якої вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_5, склала 33668,53 грн. Коефіцієнт фізичного зносу згідно розрахунку має значення 0,42. Сума страхового відшкодування, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 19358,36 грн.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 30.08.2016р., виконаного ПрАТ «Страхова компанія Арсенал-Страхування, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті ППБазіс-95, за вирахуванням франшизи (1000 грн.) складає 18358,36 грн.

Страхову виплату в сумі 18358,36 грн. третьою особою-1 згідно платіжного доручення № 32828 від 31.08.2016р. було перераховано на рахунок СТО ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс», який здійснював ремонт пошкодженого транспортного засобу позивача.

Враховуючи, що загальна сума відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4, склала 30 301,50 грн., залишок вартості ремонту в сумі 11943,14 грн. позивач був змушений сплатити самостійно, про що свідчить платіжне доручення № 636 від 30.09.2016р.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди завданої позивачу і отриманою ним страховою виплатою (страховим відшкодуванням) складає 11943,14 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав усі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного підприємства Базіс-95 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 Інтернейшнл різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 11 943 грн. 14 коп. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Твердження відповідача щодо необхідності врахування, при визначенні завданих позивачу збитків внаслідок ДТП, фізичного зносу деталей автомобіля, оскільки в іншому випадку позивач окрім компенсації за нанесену пряму шкоду отримає ще вигоду за заміну пошкоджених запчастин на нові, судом до уваги не приймаються в звязку з наступним.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

В даному випадку, позивачем не заявлено до стягнення з відповідача вартість пошкодженого майна (вартість самого автомобіля), а предявлено позов про стягнення реальної вартості виконаних робіт, які були необхідні для відновлення пошкодженого транспортного засобу.

Таким чином, витрати, що були здійснені позивачем для відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, у розмірі 11 943,14 грн. підлягають стягненню з відповідача для повного відшкодування завданої його працівником шкоди, оскільки ці збитки не включені до суми страхової виплати, що здійснена страховою компанією.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 02.12.2015р. по справі № 6-691цс15.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 Інтернейшнл (69063, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 20-В, ідентифікаційний код юридичної особи: 23791145) на користь Приватного підприємства Базіс-95 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код юридичної особи: 23290549) різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 11 943 (одинадцять тисяч девятсот сорок три) грн. 14 коп., суму 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.01.2017р.

Суддя А.О. Науменко