КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. Справа№ 923/749/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Жук Г.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників

позивача Голєв Ю.В.

відповідача Сабіров Р.Ф.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Національної поліції України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 по справі №923/749/16 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Національного банку України

до Національної поліції України

про звільнення майна з під арешту

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 по справі №923/749/16 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Звільнено нерухоме майно нафтобази, яке розташовано за адресою: м. Херсон, вул. Нафтогавань, б/н та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський промисловий союз" з-під арешту, який накладено Головним слідчим управлінням Міністерства внутрішніх справ України.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016, колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г. судді, Пашкіна С.А., Зеленін В.О., апеляційну скаргу Національної поліції України прийнято до провадження та призначено до розгляду 17.01.2017.

Розпорядженням від 16.01.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Зеленіна В.О. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 16.01.2017, в зв'язку з перебуванням судді Зеленіна В.О., який не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Національної поліції України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 по справі №923/749/16 до свого провадження.

В судове засідання 17.01.2017 з'явились представники позивача та відповідача.

Представником позивача в судовому засіданні подано письмові пояснення по справі, які за резолюцією судді зареєстровано у відділі забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, та долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2014 по справі № 910/12234/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року, позовні вимоги Національного банку України задоволено. В рахунок погашення кредитної заборгованості Публічного акціонерного товариства "Реал Банк" перед Національним банком України, в особі Управління Національного банку України в Харківській області за Кредитним договором № 1 від 08.11.2013 в розмірі 787 396 148,99 грн. за основним боргом за кредитом, прострочених відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 01.02.2014 р. по 20.05.2014 р. (включно) - 22 333 120,55 грн., пенею за кредитом в розмірі 1 706,85 грн. та пенею за відсотками - 3668,95 грн. Звернено стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 1/2 від 15.11.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано у реєстрі за №3382.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.08.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 48395317 по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 року № 910/12234/14.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11.09.2015року, з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 року, внесено зміни до постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2015 року, в частині визначення боржника за виконавчим провадження.

17 листопада 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження ВП № 48395317 по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 року № 910/12234/14.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.06.2016 року в рамках досудового розслідування об'єднаного кримінального провадження № 0000076 Головним слідчим управлінням Міністерства внутрішніх справ України накладено арешт на нерухоме майно нафтобази, яке розташовано за адресою: м. Херсон, вул. Нафтогавань, б/н, в зв'язку з чим проведення виконавчих дій, в межах виконавчого провадження ВП № 48395317 є неможливим. Накладений на нерухоме майно арешт, який ініційований відповідачем позбавляє Національний банк України реалізувати своє право щодо звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ "Всеукраїнський промисловий союз" шляхом проведення прилюдних торгів для задоволення вимог Національного банку України за наданим стабілізаційним кредитом на суму 800 000,00 грн., що призводить до негативного впливу на грошово-фінансову політику, яку забезпечує Національний банк України, відповідно до ст. 7 України "Про Національний банк України", та на фінансову стабільність у державі в цілому.

Також, позивач наголошує, що оскільки виконання боржником зобов'язання за кредитним договором забезпечене шляхом укладення договору іпотеки на майно, то позивач має першочергове право на звернення стягнення на це майно у випадку невиконання боржником свого зобов'язання. Однак, на оговорене у договорі іпотеки майно накладено арешт.

Крім того, позивач зазначає, що не є ані підозрюваним, ані обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000076, в рамках якого накладено арешт на нерухоме майно, а тому не має права звертатися в рамках розгляду кримінальної справи щодо зняття арешту з майна.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що позивач не може скористатись наданим йому правом розпоряджатися нерухомим майном нафтобази, яке розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Нафтогавань, б/н та належить ТОВ "Всеукраїнський промисловий союз" (), шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ "Всеукраїнський промисловий союз", шляхом проведення прилюдних торгів для задоволення вимог Національного банку України за наданим стабілізаційним кредитом на суму 800 000,00 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право, у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця. Іпотекодержатель має право, в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин 6, 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання, відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Тобто, у випадку невиконання боржником основного зобов'язання, позивач має право на звернення стягнення на майно, визначене у договорі іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2014 Печерським районним судом міста Києва, по справі № 757/9431/14-к в рамках розслідування кримінального провадження №0000076, винесено ухвали про арешт майна нафтобаз, що розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Нафтогань, б/н та вул. Чайковського, 236 та належить ТОВ "Всеукраїнський промисловий союз".

Зазначена ухвала оскаржена власником майна ТОВ "Всеукраїнський промисловий союз". Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17.11.2014 зазначену скаргу залишено без задоволення, а ухвала слідчого без змін.

За приписами ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав. При цьому, порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

Як зазначено вище, на думку позивача, останньому належить переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок майна ТОВ "Всеукраїнський промисловий союз".

За приписами ст. 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 395 Цивільного кодексу України речовими правами на чуже майно є: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Отже, виходячи із змісту зазначених норм, власник або особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, а умовою задоволення матеріально-правових вимог позивача має бути встановлення факту належності майна позивачеві та безпідставність включення такого майна до опису боржника та накладення на нього арешту.

За змістом ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про звільнення майна з під арешту.

Підставами для визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним.

При цьому, для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

Отже, позивачами за таким позовом можуть бути особи, які вважають, що майно, яке перебуває під арештом належить їм, а не боржникові, можуть звернутись до суду з позовом про звільнення цього майна з-під арешту (виключення майна з опису).

Колегія суддів зазначає, що в позовах про звільнення майна з-під арешту позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон пов'язує право власності на арештоване майно чи право володіння ним на підставі закону чи договору з власником; факт порушення його права. Відповідач має довести свої заперечення проти покладених у підставу позову фактів, тому що для боржника, що має в справі відповідну юридичну зацікавленість, має значення вирішення судом питання про належність йому спірного майна, оскільки звільнення його з-під арешту потягне за собою вилучення іншого майна для повного задоволення вимог стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, голова Національного Банку України ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси з клопотанням, в порядку ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України про скасування арешту майна, посилаючись на те, що ухвалою Печерською районного суду м. Києва від 16.04.2014 року, в якості заходу забезпечення кримінального провадження №0000076, судом накладено арешт на нерухоме майно ТОВ "Всеукраїнський промисловий союз" - комплекс нафтобаза, що розташований за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, вулиця Нафтогавань, буд. б/н.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2016 року у справі № 522/2756/16-к (провадження по справі № 1-кс/522/3091/16) в задоволенні клопотання голови Національного Банку України ОСОБА_7 про скасування майна відмовлено, з огляду на те, що СВ ГУМВС України в Одеській області проводить досудове слідство по кримінальному провадженню, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 24.02.2012 року. Також зазначено, що при винесенні ухвали Печерського районного суду м. Одеси від 16.04.2014 року судом враховано той факт, що нерухоме майно нафтобази було об'єктом кримінального правопорушення, тобто має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, а також те що злочинними діяннями, державному бюджету України завдано збитків близько 36 млрд. грн., а тому захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна нафтобази є розумним та співмірним, тощо.

Також, Національний банк звертався до Апеляційного суду міста Києва з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2014. Проте, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11.07.2016 апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернуто представнику Національного банку України Голєву Ю.В.

Статтею 174 Кримінально-процесуального кодексу України передбачений окремий порядок скасування арештів на майно, які накладені в рамках виконавчого провадження.

Відповідно до вказаної статті підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна,мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2016 року по справі № 522/2756/16-к (провадження по справі № 1-кс/522/3091/16) суд прийняв до розгляду клопотання Національного банку про зняття арешту з майна до розгляду по суті та відмовив в його задоволенні з огляду на необґрунтованість та недоведеність.

Як вбачається з даної позовної заяви позивач взагалі не обґрунтовує неправомірність накладання арешту Печерським судом міста Києва або що потреба у такому заході відпала, а зазначає лише про порушення своїх прав щодо реалізації спірного майна.

В той же час, на думку колегії суддів такий висновок позивача є передчасним, оскільки накладання арешту на спірне майно не позбавляє Національний банк права в подальшому, звернути стягнення на спірне майно.

Крім того, позивач просить звільнити нерухоме майно нафтобази, яке розташовано за адресою: м. Херсон, вул. Нафтогавань, б/н та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський промисловий союз" (, адреса: 01103, м.Київ, вул. Кіквідзе, будинок 13), з-під арешту, який накладено Головним слідчим управлінням Міністерства внутрішніх справ України. В той же час, як встановлено судом, зазначений арешт накладено ухвалою Печерського районного суду міста Києва16.04.2014, по справі № 757/9431/14-к в рамках розслідування кримінального провадження №0000076 .

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подачу позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом не повно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга Національної поліції України підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 по справі №923/749/16 - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Національної поліції України на рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2016 по справі №923/749/16 задовольнити.

2.Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2016 по справі №923/749/16. Постановити нове.

3.В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

4.Стягнути з Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інституцька, 9, ) на користь Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ідентифікаційний код 40108578) 1515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп. - судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

6.Матеріали справи №923/749/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Г.А. Жук