ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.01.2017 Справа № 904/11644/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу у розмірі 35680,52 грн.

Суддя: Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 27.12.2016 року №81/12529, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 25.10.2016 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за несвоєчасну доставку порожніх приватних вагонів та вантажу у період з 01.10.2016 року по 10.10.2016 року у розмірі 35680,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач допустив, передбачені Статутом залізниці, прострочення доставки порожніх вагонів та вантажу, у зв'язку з чим він має сплатити штраф.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначає, що прострочення щодо перевезення зі станцій Донецької залізниці сталося не звини залізниці, а через обставини непереборної сили, у зв'язку з чим штраф за накладними №51272516, 51272441 у розмірі 987,40 грн. заявлено неправомірно. Щодо затримки деяких інших порожніх вагонів на шляху прямування, відповідач зазначає, що така затримка сталася через усунення технічних несправностей в процесі перевезення, а тому позивачем нарахування за деякими накладними здійснено неправомірно.

Позивачем надані пояснення по справі, згідно яких не погоджується із твердженнями відповідача що затримка вагонів на шляху перевезення по Донецькій залізниці сталася із незалежних причин.

Розгляд справи був відкладений з 27.12.2016 року на 12.01.2017 року.

В судовому засіданні 12.01.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці здійснено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на своїх вісях, не поіменованих в алфавіті (порожні власні полувагони під навантаження), одержувачем яких є Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Вказані перевезення оформлені наступними залізничними накладними: №№40950487, 40950560, 40950479, 40950586, 40950495, 40950602, 40950552, 40950461, 40950503, 40950594, 40950578, 40950362, 40950396, 40950370, 40952418, 40952251, 40952236, 40952376, 40952269, 40952343, 40952301, 40952335, 40952244, 40952285, 40952228, 40952319, 40952277, 40952293, 40950545, 40950511, 41065293, 40896839, 45592797, 45592938, 45592854, 45592805, 45592789, 44367076, 44367043, 44367068, 44354066, 44354058, 44331643, 44328268, 44325561, 44313484, 44292647, 32424848, 51272441, 51272516, 44370237, 41129404, 41126418, 44366375, 45662277, 41152216, 41217779, 41217811, 41217761, 41217753, 41217787, 41201930, 41201948, 41201971, 41201997, 41201955, 41201922, 45691284, 45691326, 45691276, 45691292, 45684743, 45684768, 45684693, 45684784, 45684800, 45658267, 45658598, 45637311, 41236365, 45825353, 45852852, 45860434, 45852829, 44400430, 45860475, 45821980, 45821931, 45821766.

Позивач вказує, що при перевезенні відповідачем було допущено прострочення доставки вантажу та порожніх вагонів, у зв'язку з чим нарахував та заявив до стягнення штраф.

Відповідач зазначає, що прострочення щодо перевезення зі станцій Донецької залізниці сталося не звини залізниці, а через обставини непереборної сили, у зв'язку з чим штраф за накладними №51272516, 51272441 у розмірі 987,40 грн. заявлено неправомірно. Щодо затримки інших порожніх вагонів на шляху прямування, відповідач зазначає, що така затримка сталася через усунення технічних несправностей в процесі перевезення, а тому позивачем нарахування здійснено неправомірно. Відповідач вказує, що за накладними № 44400430 та № 40896839 нарахування здійснено неправомірно, оскільки прострочка склала 1 добу, а тому відповідно до статті 116 Статуту залізниць штраф не сплачується. Стосовно накладних №41065293 та №45658267 відповідач зазначає, що прострочка склала 2 доби щодо кожної, а отже штраф сплачується у розмірі 10% провізної плати та складає 331,76 грн. та 72,32 грн. відповідно. Щодо решти накладних у відповідача заперечення відсутні.

Вказане і є причиною виникнення спору.

Відповідно до статей 908 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами.

В силу частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.2,3 ст.909 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8 статті 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між: відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 5 Статуту передбачено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує, Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи, які є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Так, пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, а також статтею 23 Статуту передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно зі статтею 22 Статуту, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно Роз'яснення президії Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу.

Відповідно до статті 41 Статуту, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км. відповідно.

Пунктом 2.1 Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Застережень щодо застосування у розрахунку неповної доби дана норма не містить. Дана позиція підтверджується, зокрема, постановою Вищого господарського суду від 20.03.2012 року по справі №6/5005/13868/2011.

Аналогічна правова позиція викладена і у Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 04.04.2012 року №01-06/420/2012.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Відповідно до пункту 2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

У Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Як вбачається із копій залізничних накладних наданих до позовної заяви, порожні власні вагони та вантаж були доставлені на адресу позивача із простроченням.

Згідно доданого позивачем розрахунку штраф за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів у період з 01.10.2016 по 10.10.2016 року складає 35680,52 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи із положень ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За вимогами п.8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Перевіривши матеріали справи, враховуючи дати відправлення, дати прибуття, відстані між станціями, господарський доходить висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Так, за накладною № 44400430 власний порожній вагон № 53466090 (власник ТОВ "ІВК", оператор ПАО "Укренерготранс", про що зазначено у графі 20 накладної) прийнято до перевезення на станції Тернове 29.09.2016 року призначенням на станцію Інгулець. На шляху прямування на станції Купянськ-Сортувальний в вагоні № 53466090 було виявлено технічну несправність, про що виписано Повідомлення про ремонт або технічне обслуговування форми ВУ-23М від 02.10.2016 року. Після виконання ремонту виписано Повідомлення про приймання вантажних вагонів з ремонту форми ВУ-36 М від 05.10.2016 року.

Всього знаходження вагону № 53466090 у ремонті становить з 02.10.2016 року до 05.10.2016 року, 4 доби.

Таким чином, затримка вагону № 53466090 в процесі перевезення сталася не з вини залізниці. У цьому випадку термін доставки, відповідно до п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, збільшується на термін, який трапився не з вини залізниці.

Норма доставки: 3 доби (на відстань перевезення 535 км ) + 1 доба (на операції, пов'язані з прийманням-відправленням), + 4 доби (на збільшення терміну, повязаного з ремонтом вагону на виконання умов вищевказаного договору) = 8 діб. Фактично доставка відбулася у 9 діб. Прострочення складає 1 доба, за що відповідно до статті 116 Статуту залізниць України штраф не сплачується.

Отже, нарахований позивачем штраф у розмірі 947,79 грн. заявлено неправомірно.

За накладною № 40896839 власний порожній вагон № 56531155 (власник Корпорація "МПС", орендар ТОВ "Лемтранс", про що зазначено у графі 20 накладної) прийнято до перевезення на станції ОСОБА_2 18.09.2016 призначенням на станцію Інгулець. На шляху прямування на станції Одеса-Сортувальна в вагоні № 56531155 було виявлено технічну несправність, про що виписано Повідомлення про ремонт або технічне обслуговування форми ВУ-23М від 22.09.16 року. Після виконання ремонту виписано Повідомлення про приймання вантажних вагонів з ремонту форми ВУ-36 М від 28.09.2016 року.

Всього знаходження вагону № 56531155 у ремонті становить з 22.09.2016 року до 28.09.2016 року, 7 діб.

Таким чином, затримка вагону № 56531155 в процесі перевезення сталася не з вини залізниці. У цьому випадку термін доставки, відповідно до п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, збільшується на термін, який трапився не з вини залізниці. Норма доставки: 4 доби (на відстань перевезення 790 км ) + 1 доба (на операції, пов'язані з прийманням-відправленням), + 7 діб (на збільшення терміну, повязаного з ремонтом вагону на виконання умов вищевказаного Договору) = 12 діб. Фактично доставка відбулася у 13 діб. Прострочення складає 1 доба, за що відповідно до статті 116 Статуту залізниць України штраф не сплачується.

Відтак, позивачем штраф у розмірі 550,23 грн. нараховано та заявлено неправомірно.

За накладною № 41065293 власний порожній вагон № 53607149 (власник ПП "ВТБ Лізинг Україна", орендар ТОВ "Лемтранс", про що зазначено у графі 20 накладної) прийнято до перевезення на станції ОСОБА_2 24.09.2016 року призначенням на станцію Інгулець. Після прийняття вагону до перевезення було виявлено технічну несправність, про що виписано Повідомлення про ремонт або технічне обслуговування форми ВУ-23М від 27.09.16. Після виконання ремонту виписано Повідомлення про приймання вантажних вагонів з ремонту форми ВУ-36 М від 27.09.2016 року. Всього знаходження вагону № 53607149 у ремонті становить 27.09.2016 року, 1 доба.

Таким чином, затримка вагону № 53607149 в процесі перевезення на 1 добу сталася не з вини залізниці.

У цьому випадку термін доставки, відповідно до п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, збільшується на термін, який трапився не з вини залізниці. Норма доставки: 3 доби (на відстань перевезення 551 км ) + 1 доба (на операції, пов'язані з прийманням-відправленням), + 1 доба (на збільшення терміну, повязаного з ремонтом вагону на виконання умов вищевказаного Договору) = 5 діб. Фактично доставлено у 7 діб.

Прострочення склало 2 доби, за що відповідно до статті 116 Статуту залізниць України штраф сплачується у розмірі 10% провізної плати, у даному випадку штраф становить 331,76 грн. , а тому заявлений штраф у розмірі 20% - 663,52 грн. є неправомірним.

За накладною № 45658267 власний порожній вагон № 55328421 (власник ПП "Лізингова Компанія ВЛ", орендар ТОВ "Лем транс", про що зазначено у графі 20 накладної) прийнято до перевезення на станції Нікополь 29.09.2016 року призначенням на станцію Інгулець. Після прийняття вагону до перевезення було виявлено технічну несправність, про що виписано Повідомлення про ремонт або технічне обслуговування форми ВУ-23М від 01.10.16. Після виконання ремонту виписано Повідомлення про приймання вантажних вагонів з ремонту форми ВУ-36 М від 01.10.2016 року. Всього знаходження вагону № 55328421 у ремонті 01.10.2016 року, 1 доба.

Таким чином, затримка вагону № 55328421 в процесі перевезення на 1 добу сталася не з вини залізниці.

У цьому випадку термін доставки, відповідно до п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, збільшується на термін, який трапився не з вини залізниці. Норма доставки: 1 доба (на відстань перевезення 167 км ) + 1 доба (на операції, повязані з прийманням-відправленням), + 1 доба (на збільшення терміну, повязаного з ремонтом вагону на виконання умов вищевказаного Договору) = 3 доби. Фактично доставка відбулася у 5 діб.

Прострочення склало 2 доби, за що відповідно до статті 116 Статуту залізниць України штраф сплачується у розмірі 10% провізної плати, у даному випадку штраф становить 72,32 грн., а тому заявлений позивачем штраф у розмірі 20% - 144,64 грн. є неправомірним.

Щодо заперечень відповідача стосовно перевезення зі станцій Донецької залізниці, прострочення доставки щодо яких, сталося не з вини залізниці, а через обставини непереборної сили суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що перевезення за накладними № 51272516 та №51272441 завантажені вагони прийнято до перевезення на станції Соль 26.09.2016 року, відправлення відбулося 28.09.2016 року. Здача вантажу з Донецької залізниці на Південну залізницю по стику Пост 4 км здійснено 30.09.2016 року.

При нормі доставки в цілому за вказаними накладними 4 доби (3 доби на відстань 579 км + 1 доба на операції, повязані з відправленням-прибуттям вантажу), вантажі знаходилися по станціях Донецької залізниці з 26.09.2016 року до 30.09.2016 року, що складає 4 доби.

Тобто, на Придніпровську залізницю вказані вагони надійшли вже з простроченим терміну доставки.

Донецькій залізниці надано сертифікат Торгово-промислової палати України від 11.10.2014 року № 1361, про настання обставин непереборної сили, у тому числі при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей.

З надано відповідачем сертифікату вбачається, що на момент здійснення перевезення на території Донецької області нестабільні умови вже існували протягом досить тривалого часу та відповідач з урахуванням складності виконуваних операцій, ступеня ризику та умов, у яких здійснюється перевезення не міг не усвідомлювати всі ризики, повязані з проведенням антитерористичної операції в Донецькій області, і відповідно, мав можливість передбачити негативні наслідки.

Таким чином, судом не приймаються заперечення відповідача щодо обставин непереборної сили.

Разом з тим, відповідно до п.3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При розгляді заяви про зменшення розміру штрафних санкцій суд має дослідити наявність чи відсутність виняткових обставин для звільнення винної сторони від відповідальності.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу за накладними № 51272516 та №51272441 на 50%, а отже штраф, що підлягає стягненню за даними накладними складає 493,70 грн.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 33284,72 грн.

При розподілі сум судового збору суд враховує, що відповідно до п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки (штрафу) покладається на відповідача без урахування зменшення такої неустойки.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1304,54 грн.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108) на користь Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50102, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, буд. 47, ідентифікаційний код 00190905) штраф за несвоєчасну доставку порожніх приватних вагонів та вантажу у розмірі 33284,72 грн. та судовий збір у розмірі 1304,54 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.01.2017 року.

Суддя О.М. Крижний