ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.01.2017 Справа № 920/1129/16
Господарський суд Сумської області у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/1129/16

за позовом - Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 141724,03 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Дудник Н.В. за довіреністю № 22/22 від 03.01.2017, Лободюка М.Б. за довіреністю № 24/64 від 01.01.2017,

відповідача - ОСОБА_1

В судовому засіданні, розпочатому о 10 год. 10 хв. 19.12.2016 року, відповідно до приписів статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувались перерви до 10 год. 30 хв. 04.01.2017 року, до 11 год. 30 хв. 05.01.2017 року та до 15 год. 00 хв. 05.01.2017 року.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, що є збитками, за самовільне безоблікове водокористування згідно з актом обстеження системи водопостачання та водовідведення від 31.05.2016 року у розмірі 141724,03 грн., а також 2125,86 грн. судового збору. До позовної заяви позивачем додано окрім копії акту обстеження від 31.05.2016 року копію акту обстеження № 39 від 27.10.2014 року.

Відповідач заперечує проти позову, стверджуючи, що він не здійснював самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення, не здійснював самовільного без облікового водокористування.

Відповідач стверджує, що він не був присутнім ні при начебто обстеженні системи водопостачання та водовідведення 31.05.2016 року та складенні відповідного акту від 31.05.2016 року, ні при начебто обстеженні системи водопостачання та водовідведення 17.10.2014 року та складенні відповідного акту від 17.10.2014 року за № 39, а також стверджує, що про наміри проведення таких перевірок у належному йому приміщенні позивач жодного разу не повідомляв. Вищезгадані акти відповідач вважає неналежними доказами у справі, оскільки вони містять суперечливі та неправдиві дані, які не підтверджують ні його самовільного приєднання до системи водопостачання та водовідведення, ні факту самовільного безоблікового водокористування у належному йому приміщенні, ні періоду такого начебто водокористування, ні обсягу такого водокористування, а відповідно не підтверджують факту заподіяння відповідачем позивачеві збитків як таких, а також їх розміру.

Представник позивача - інженер абонентського відділу ОСОБА_13. в судовому засіданні 05.01.2017 року визнав, що акт обстеження системи водопостачання та водовідведення від 31.05.2016 року складався біля приміщення перукарні «Лакшмі Деві» по АДРЕСА_2 (приміщення було зачинено). Ні до приміщення перукарні, ні у підвальне приміщення будинку АДРЕСА_2 де розташовані внутрішьобудинкові мережі водопостачання та водовідведення, члени комісії, які підписали акт від 31.05.2016 року, не заходили 31.05.2016 року, про акт приєднання водопроводу та каналізації до внутрішньобудинкового водопроводу та каналізації зазначено на підставі даних (інформації), що міститься в акті № 39 обстеження системи водопостачання та водовідведення від 27.10.2014 року щодо обстеження магазину побутової техніки по АДРЕСА_2. При цьому жоден з членів комісії, що склали акт «обстеження» від 31.05.2016 року, не приймав участі у складенні акту № 39 від 27.10.2014 року, а відтак інженер абонентського відділу Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради ОСОБА_13. та інші члени комісії, які склали акт «обстеження» від 31.05.2016 року, не можуть стверджувати, що у вищезгаданих актах мова йде про одне і те ж приміщення та про одне і те ж приєднання.

05.01.2017 року позивачем подано суду з супровідним листом № 22/58 від 05.01.2017 року копію акту обстеження централізованої системи водопостачання та водовідведення від 18.04.2016 року, копію договору купівлі-продажу частки нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 від 22.08.2014 року, копію схематичного плану нежитлового приміщення по АДРЕСА_2, а також копію двох фотографій на одному аркуші з зображенням з'єднаних пластикових труб та зазначенням цифр « 2016 3 26», які можуть бути датою фотографування - 26.03.2016 року. Представники позивача стверджують, що це фотографії місця приєднання водопроводу перукарні до внутрішньобудинкового водопроводу у підвалі будинку АДРЕСА_2 однак акт обстеження, який би підтверджував факт фотографування саме у підвалі будинку АДРЕСА_2 та саме місця приєднання водопроводу перукарні до внутрішньобудинкового водопроводу, не складався, а відтак копії згаданих фотографій не є належними та допустимими доказами у даній справі.

Під час перерви у судовому засіданні 05.01.2016 року представники позивача (Дудник Н.В. та ОСОБА_13.) разом з відповідачем здійснили вихід до нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_2 яке належить відповідачеві. Представники позивача склали та підписали акт обстеження системи водопостачання та водовідведення від 05.01.2017 року, а відповідач від підпису відмовився. В цьому акті, який складений біля приміщення, що належить відповідачеві, по АДРЕСА_2, зазначено, що «під час зустрічі з метою обстеження приміщення, що належить відповідачеві, доступ до приміщення не наданий, до підвалу будинку доступ також не наданий; приміщення ОСОБА_1 раніше займала перукарня «Лакшмі Деві» фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, але після 31 травня 2016 року змінила своє розташування на сусіднє приміщення; приміщення ОСОБА_1 має вхід через треті від лівого краю двері; приміщення перукарні на теперішній час - через четверті від лівого краю будівлі двері.».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2014 року представниками позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також (як зазначено в акті) представником Відділу інфраструктури Сумської міської ради ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_1 (як зазначено в акті) - власника приміщення магазину побутової техніки по АДРЕСА_2 о 10 год. 00 хв. склали акт № 39 обстеження системи водопостачання та водовідведення, в якому зазначено, що «за даною адресою (АДРЕСА_2) знаходиться магазин побутової техніки. Водопостачання підключено на унітаз та раковину від мереж житлового будинку самовільно без погодження з Комунальним підприємством «Міськводоканал» Сумської міської ради; документи для заключення договору на водопостачання та водовідведення в КП «Міськводоканал» СМР не надані. На вводі в сан. вузлі встановлений лічильник ДУ 15 мм з показниками 00003 м. куб., в роботу даний лічильник представниками КП «Міськводоканал» СМР не прийнятий. Висновки комісії: власник приміщення відмовився надати доступ для закриття холодного водопостачання до заключення договору. Так як водопостачання проходить безобліково та самовільно, витрати води розраховуються за пропускною здатністю труби вводу (пласт діаметр 15) згідно пункту 3.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення № 190 від 22.06.2008 року і складають 519 м. куб.».

Акт № 39 обстеження від 27 жовтня 2014 року підписаний ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Зазначено, що ОСОБА_1 (власник приміщення) відмовився від підпису. Один примірник акту залишений в магазині.

Копія акту № 39 від 27 жовтня 2014 року була додана позивачем до позовної заяви (а.с. 16).

Окрім вищезгаданого акту позивачем в якості доказу до позовної заяви додано було акт обстеження системи водопостачання та водовідведення від 31 травня 2016 року (а.с. 15).

Якщо в першому акті (акті № 39 від 27 жовтня 2014 року) в якості місця його складення було зазначено: «АДРЕСА_2, магазин побутової техніки», то в акті від 31 травня 2016 року у його правому верхньому куті зазначено: «внутрішньобудинковий водопровід житлового будинку АДРЕСА_2».

В акті від 31 травня 2016 року зазначено, що комісія в складі: з одного боку, представник КП «Міськводоканал» інженер АВ (абонентського відділу) ОСОБА_13., контролер АВ ОСОБА_8, головний інженер ТОВ КК «Домком-Суми» ОСОБА_9, з другого боку, дружина власника приміщення перукарні «Лакшмі Деві» ОСОБА_10, склали цей акт про те, що водопровід перукарні приєднано до внутрішньобудинкової каналізації. Дане приєднання виконано без дозволу КП «Міськводоканал» і ТОВ КК «Домком-Суми», доступ до підвального приміщення та приміщення перукарні ОСОБА_10 не надає закриваючи прохід власним тілом. Від'єднати водопровід, каналізацію перукарні від внутрішньобудинкової мережі немає можливості у зв'язку з перешкодою дружини власника приміщення. Висновки комісії: власнику приміщення ОСОБА_1 в строк до 15.06.2016 року отримати в КП «Міськводоканал» технічні умови на водопостачання та водовідведення і укласти договір про надання послуг або самостійно від'єднатися від водопроводу та каналізації і запросити представника КП «Міськводоканал» для складання акт. В іншому випадку КП «Міськводоканал» звернеться до суду.

Акт обстеження від 31 травня 2016 року підписано ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Присутній в судовому засіданні 05.01.2017 року представник позивача ОСОБА_11 пояснив суду, що дійсно ні до закритого приміщення перукарні, ні до підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 де розташовані внутрішьобудинкові мережі водопостачання та водовідведення, члени комісії, які підписали акт від 31.05.2016 року, не заходили 31.05.2016 року, а про факт приєднання водопроводу та каналізації в акті від 31.05.2016 року зазначено на підставі інформації, що міститься в акті № 39 від 27.10.2014 року обстеження системи водопостачання та водовідведення магазину побутової техніки по АДРЕСА_2. При цьому жоден з членів комісії, що склали акт так званого «обстеження» від 31.05.2016 року, не приймав участі у складенні акту № 39 від 27.10.2014 року, а відтак інженер абонентського відділу КП «Міськводоканал» СМР ОСОБА_13. та інші члени комісії, які склали біля зачиненого приміщення перукарні по АДРЕСА_2 акт так званого «обстеження» від 31.05.2016 року, не можуть стверджувати, що у вищезгаданих актах мова йде про одне і те ж приміщення та про одне і те ж приєднання, а також не можуть стверджувати, що там взагалі є приєднання, оскільки вони не заходили ні у перукарню, ні у підвал будинку АДРЕСА_2

Надана суду 05.01.2017 року позивачем копія акту обстеження централізованої системи водопостачання та водовідведення від 18.04.2016 року, складеного лише представниками позивача ОСОБА_13. та ОСОБА_8 (підписаний лише ними), не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки він є одностороннім актом позивача. При цьому в акті зазначений начальник дільниці ТОВ КК «Домком-Суми» ОСОБА_12І, але він акт не підписав і про причини непідписання ним акту нічого не зазначено. В акті зазначений також власник приміщення ОСОБА_1 щодо якого після підписів ОСОБА_11. та ОСОБА_8 вчинено запис, що ОСОБА_1 викладену в акті інформацію прослухав та від підпису відмовився.

Акт обстеження централізованої системи водопостачання та водовідведення від 18.04.2016 року складений у перукарні «Лакшмі Деві» по АДРЕСА_2 (про це зазначено у верхньому правому куті акту). Представники позивача інженер АВ ОСОБА_13. та контролер АВ ОСОБА_8 склали цей акт про те, що «під час обстеження водопроводу житлового будинку по АДРЕСА_2 виявлено приєднання приміщення перукарні «Лакшмі Деві», що належить гр. ОСОБА_1, до внутрішньобудинкової водопровідної мережі трубою діаметром 20 поліпропіленовою через трійник без запірної арматури; дане приєднання є самовільним, договір про надання послуг ОСОБА_1 укласти відповляється, посилаючись на відсутність значної частини необхідних для цього документів; від'єднати зазначене приміщення від водопроводу представник ТОВ КК «Домком-Суми» відмовляється без згоди власника. Висновки: на виконання вимог чинних в Україні НПА власнику приміщення перукарні в ж/б по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 буде проведено розрахунок безоблікового самовільного водокористування і надано рахунок для оплати. ОСОБА_1 пропонується в семиденний термін зібрати необхідні документи і з'явитися в КП «Міськводоканал» для укладення договору про надання послуг».

Акт обстеження від 18.04.2016 року не є підставою для нарахування суми заборгованості чи суми збитків у розмірі 141724,03 грн., не згадується ні в листі-вимозі, ні в претензії, ні в позовній заяві, ні в рахунку на оплату суми 141724,03 грн., а отже не є підставою позовних вимог позивача у даній справі.

Позивачем за підписами головного бухгалтера та бухгалтера був виписаний рахунок № 22 від 03.06.2016 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за безоблікове використання води згідно акту від 27.10.2014 року (а.с. 17) на загальну суму 141724,03 грн., у т.ч. ПДВ - 23620,68 грн.

Рахунок № 22 від 03.06.2016 року разом з копіями двох актів (копією акту від 27.10.2014 року та копією акту від 31.05.2016 року) надсилався позивачем на адресу відповідача з листом від 07.06.2016 року № 24/6817 та з претензією № 24/8851 від серпня 2016 року. В листі-вимозі № 24/6817 та претензії № 24/8851 позивач в обгрунтування своїх вимог посилається на два обстеження проведені 27.10.2014 року та 31.05.2016 року і наводиться період нарахування плати в загальній сумі 141724,03 грн. за водопостачання та водовідведення саме з 27.10.2014 року (дня складення першого акту від 27.10.2014 року за № 39) до 13.05.2016 року. Саме на цих двох актах (від 27.10.2014 року та від 31.05.2016 року) та на розрахунку самовільного безоблікового водокористування в приміщенні по АДРЕСА_2, яке належить ОСОБА_1 (а.с. 12) ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості, що є збитками, за самовільне безоблікове водокористування згідно з актом обстеження системи водопостачання та водовідведення від 31.05.2016 року (так зазначено у прохальній частині позовної заяви) у розмірі 141724,03 грн.

Розрахунок стягуваної позивачем суми є безпідставним та необгрунтованим належними та допустимими доказами. Розрахунок (а.с. 12) здійснений, виходячи зі змісту позовної заяви, листа-вимоги № 24/6877 від 07.06.2016 року, претензії № 24/8851 від серпня 2016 року, рахунку № 22 від 03.06.2016 року, на підставі акту обстеження від 27.10.2014 року та акту обстеження від 31.05.2016 року, зміст яких наведено вище.

В акті № 39 обстеження системи водопостачання та водовідведення від 27.10.2014 року, складеного в магазині побутової техніки по АДРЕСА_2, у висновках комісії зазначено про безоблікове самовільне водопостачання, внаслідок якого витрати води розраховуються за пропускною здатністю труби вводу (пласт. Діаметром 15 мм) і складають 519 м. куб. (не зазначено за який період витрати складають 519 м. куб.).

В акті обстеження системи водопостачання та водовідведення від 31.05.2016 року, складеному біля зачиненого приміщення перукарні «Лакшмі Деві» по АДРЕСА_2 без огляду як самого приміщення, так і без огляду підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 де проходить внутрішньобудинковий водопровід, до якого начебто приєднано водопровід перукарні, якого члени комісії не бачили, як не бачили і місця приєднання, а припущення про наявність у цьому приміщенні водопроводу та про наявність приєднання його до внутрішньобудинкового водопроводу члени комісії зробили на підставі акту обстеження магазину побутової техніки по АДРЕСА_2 від 27.10.2014 року, учасниками якого не був жоден з членів комісії, що склали акт обстеження від 31.05.2016 року.

При цьому приміщення магазину побутової техніки по АДРЕСА_2 та приміщення перукарні «Лакшмі Деві» по АДРЕСА_2 за змістом актів обстеження від 27.10.2014 року та від 31.05.2016 року не мають ніяких ідентифікаційних ознак (площі приміщень, схематичного плану приміщень тощо), які могли б свідчити про те, що в них іде мова про одне і те ж приміщення, а як свідчать надані відповідачем фотографії, до різних нежитлових приміщень на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 є сім окремих входів, тобто є сім окремих приміщень, а тому, виходячи з наявних у справі матеріалів, зокрема, з наданих позивачем доказів, та зважаючи на те, що обстеження 27.10.2014 року і обстеження 31.05.2016 року проводилося різним складом комісії, відсутні підстави стверджувати, що мова в них іде про одне і те ж приміщення, одне і теж підключення до внутрішньобудинкового водопроводу.

Фотографія місця приєднання до внутрішньобудинкового водопроводу, виконана в невідомо якому підвальному приміщенні невідомо якого будинку 26.03.2016 року невідомо ким, не є належним та допустимим доказом у справі.

Здійснення розрахунку суми вартості самовільного безоблікового водокористування у невідомо якому (одному і тому ж, чи різних) приміщенні по АДРЕСА_2 за період з 27.10.2014 року по 13.05.2016 року на підставі актів обстеження від 27.10.2014 року та від 31.05.2016 року, виходячи з діаметру труби вводу - 20 мм, тоді як актом обстеження від 27.10.2014 року встановлено, що у приміщенні магазину побутової техніки по АДРЕСА_2 труба вводу має діаметр 15 мм, є безпідставним та необгрунтованим.

Крім того, жодним з наданих позивачем документів не встановлено терміну початку безоблікового водокористування у приміщенні відповідача, а згідно з пунктом 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України № 190 від 27.06.2008 року, зареєстрованим в Міністерстві Юстиції України від 07.10.2008 року за № 936/15627, розрахунковий період при без обліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування (а не з дня складання акту, чи з дня виявлення такого користування). Якщо термін початку без облікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Оскільки термін (день) початку без облікового водокористування в приміщенні відповідача не встановлений і встановити з наявних у позивача документів неможливо, то розрахунковий період, згідно пункту 3.4 Правил, має становити один місяць, а не 18 з половиною місяців (з 27.10.2014 року по 13.05.2016 року), а відтак розрахунок позивача є неправомірним, безпідставним та необгрунтованим.

Зважаючи на все вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що є збитками, за самовільне безоблікове водокористування, згідно з актом обстеження системи водопостачання та водовідведення від 31.05.2016 року, у розмірі 141724,03 грн. не підлягають задоволенню у зв'язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивач не довів суду за допомогою належних та допустимих доказів правомірності та обґрунтованості своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості, що є збитками, у розмірі 141724,03 грн.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв'язку з відмовою в задоволенні його позову.

Враховуючи все вищевикладене, керуючись статтями 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 11.01.2017.

Суддя П.І. Левченко