ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.01.2017 Справа № 905/3322/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Осадчої А.М.,

за участю секретаря судового засідання Щитової Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу №905/3322/16

за позовом Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" м.Покровськ Донецької області

до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м.Покровськ Донецької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" м. Київ

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління Державної казначейської служби у м.Покровську

про стягнення заборгованості в сумі 18419144,56 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 15.07.2016 року

від відповідача: не з'явився

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

В С Т А Н О В И В :

21.11.2016року шляхом направлення поштового відправлення Дочірнє підприємство "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" м.Покровськ Донецької області (далі ДП "Донецький облавтодор") звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м.Покровськ Донецької області (далі - ОСОБА_1) про стягнення заборгованості в сумі 18419144,56 грн.

Ухвалою господарського суду від 30.11.2016року за вказаним позовом порушено провадження у справі №905/3322/16, до участі справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" м. Київ (далі ТОВ"Ялта Град Строй").

Ухвалою суду від 14.12.2016року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейсьої служби у м.Покровську (далі - УДКСУ у м.Покровськ ).

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору №2-146 від 20.07.2012року позивач належним чином виконав роботи з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Нікішине - Розсипне км 8+000- км 18+351, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013року та відповідною довідкою про вартість виконаних будівельних робіт на суму 18419144,56 грн., оплата виконаних робіт відповідачем здійснена не була, що стало підставою для звернення за захистом порушеного права до суду.

В обґрунтування зазначених у позові обставин і вимог позивач надав суду належним чином засвідчені копії: договору про закупівлю послуг за державні кошти №2-146 від 20.07.2012року, особливих умов, договірної ціни, графіку фінансування робіт, додаткових угод до договору від 01.10.2012року, 08.04.2013року з додатком, від 23.09.2013року, від 30.12.2013року з додатком, від 11.01.2014року, від 13.11.2014року, від 31.12.2015року, від 11.01.2016року, акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013року, довідки про вартість будівельних робіт та витрати за грудень 2013року, листа №12-4063 від 03.12.2012року, договору субпідряду №2-146/1 від 03.01.2013року, актів звірки розрахунків станом на 31.12.2015року, 31.10.2016року, вимоги про сплату боргу №01-24/521 від 04.10.2016року, претензії №01-24/591 від 01.11.2016року, Статуту позивача, наказу №34-к від 08.04.2014року.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує статтями 509, 525, 526, 610, 629, 837 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статтями 173,174,193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статтями 27, 38, 54-57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У відзиві на позовну заяву, який отриманий на електронну адресу суду 14.12.2016року та через канцелярію суду 19.12.2016року, ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки з урахуванням ст. ст. 23, 49 Бюджетного кодексу України, пункту 4.1 договору та п.6.1 Особливих умов, що є невідємною частиною договору, відсутність фактичних надходжень спеціального фонду бюджету на оплату робіт за договором №2-146 від 20.07.2012року свідчить про те, що зобовязання по оплаті не виникли. Відповідач зазначає, що Постановою Кабінету міністрів України №373 від 08.06.2016року обєкт - роботи з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Нікішине- Розсипне км8+000- км 18+351, які є предметом договору, виключено з переліку обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення, роботи на яких виконані у 2010-2014 роках, та обсяги їх фінансуються у 2015-2017 роках за рахунок коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №498 від 17.06.2015року. Одночасно факт взяття бюджетного та бюджетного фінансового зобовязання відповідачем перед позивачем підтверджується відповідними відмітками УДКСУ у м.Покровську на реєстрах бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів № 79 від 04.05.2016року, №139 від 12.05.2016року.03.11.2016року до УДКСУ у м.Покровськ відповідачем подано платіжне доручення №13 на здійснення платежу по оплаті вартості придбаних послуг за договором №2-146 від 20.07.2012року на загальну суму 18419144,56 грн., що відповідає умовам договору та вимогам ст.49 Бюджетного кодексу України, останнім не прийнято до виконання зазначене платіжне доручення, про що свідчить попередження №172 від 04.11.2016року.

На підтвердження заперечень, що викладені у відзиві, відповідач надав суду належним чином засвідчені копії: реєстрів бюджетних зобовязань № 79 від 04.05.2016року, бюджетних фінансових зобовязань №139 від 12.05.2016року, платіжного доручення №13 від 03.11.2016року, попередження УДКСУ у м.Покровськ №172 від 04.11.2016року, Положення про ОСОБА_1, виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

У запереченнях на відзив позивач вказує, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження виявлення недоліків у виконанні робіт, факт виконання робіт та їх вартість ним не оспорюється, що підтверджується його доводами, викладеними у відзиві, доказів оплати суми 18419144,56 грн. відповідач суду не надав, наявність чи відсутність фінансування відповідача не залежить від волі та дій позивача, що порушує його право на отримання коштів за виконані роботи за вказаним вище договором.

У письмових поясненнях №37/12-16 від 12.12.2016року ТОВ "Ялта Град Строй" повідомило суд, що у спірних правовідносинах є Субпідрядником, який фактично виконував роботи на підставі договору №2-146/1 від 03.01.2013року з позивачем, уповноваженими особами сторін протягом жовтня грудня 2013року підписано акти приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт та витрат на загальну суму 26960963,00грн., виконані роботи до теперішнього часу не сплачені.

ТОВ "Ялта Град Строй" звернулось на електронну пошту господарського суду Донецької області з клопотанням про зупинення провадження у справі до розгляду господарським судом Донецької області справи №905/3156/16 за позовом останнього до ДП "Донецький облавтодор" про стягнення заборгованості в сумі 26691354,26грн., зобовязання ОСОБА_1 здійснити розрахунок з ДП "Донецький облавтодор" за договором №2-146 від 20.07.2012року, оскільки встановлення фактичних обставин справи №905/3156/16, в тому числі, щодо виконання робіт за договором субпідряду, оформлення актів приймання-передачі виконаних робіт, проведення розрахунків за виконані роботи, а також підтвердження наявності заборгованості безпосереднього впливає на розгляд справи №905/3322/16.

На підтвердження вимог клопотання заявник надав суду копії позовної заяви у справі №905/3156/16, довідку щодо стану розгляду справи №905/3156/16, з якої вбачається, що розгляд справи відкладено на 17.01.2017року, роздруківку з Єдиного реєстру судових рішень ухвали суду від 29.11.2016року у справі №905/3156/16.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження до розгляду справи №905/3156/16 суд зазначає наступне.

Статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Згідно ч.1 ст.79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

За змістом наведеної норми процесуального права підставою для зупинення провадження у господарський справі є сукупність таких складових, як розгляд іншої справи іншим судом, повязаність цієї іншої судової справи з даною господарською справою та неможливість розгляду останньої до вирішення судом зазначеної іншої справи.

Відповідно до п.3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі Постанова Пленуму) повязаною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частина друга статті 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у звязку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох повязаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є вимога ДП "Донецький облавтодор" (Генпідрядника) до ОСОБА_1 (Замовника) про стягнення заборгованості в сумі 18419144,56 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання договору №2-146 від 20.07.2012року.

Предметом спору у справі №905/3156/16 є вимога ТОВ "Ялта Град Строй" (Субпідрядника) до ДП "Донецький облавтодор" (Генпідрядника) про стягнення заборгованості в сумі 26691354,26грн., зобовязання ОСОБА_1 (Замовника) здійснити розрахунок з ДП "Донецький облавтодор" за договором №2-146 від 20.07.2012року.

Наведене свідчить про різні предмети вказаних справ, а рівно, що позови у даних справах заявлені з різних підстав та мають підтверджуватись відповідними доказами, які існували станом на час виникнення спірних правовідносин, враховуючи при цьому, що за приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Суд вбачає, що справи є повязаними, але заявником не доведено неможливість вирішення даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, господарський суд Донецької області в ході розгляду справи № 905/3322/16 не є обмеженим у своїй юрисдикції щодо розгляду і вирішення цієї справи по суті спору, матеріали даної справи містять достатньо доказів для з'ясування дійсних обставин справи.

Виходячи з вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні відповідного клопотання ТОВ "Ялта Град Строй" про зупинення розгляду справи.

Представник позивача у судове засідання 12.01.2017року зявився, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання 12.01.2017року не зявились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності з приписами діючого процесуального законодавства.

12.01.2017року ОСОБА_1 звернулась на електронну адресу суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника підприємства у звязку з віддаленістю розташування суду.

Судом задоволене клопотання відповідача про розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності уповноважених представників третіх осіб.

Відповідно до положень статті 811ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи. З клопотаннями щодо фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів сторони до суду не зверталися.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані в порядку статті 43 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на таке.

За змістом частин першої, другої статті 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання. Господарські зобов'язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 ГК України).

20.07.2012року між ОСОБА_1 (Замовник) та ДП "Донецький облавтодор"(Учасник) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти №2-146, за умовами п.1.1 якого Учасник зобовязується у 2012-2014роках виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Нікішине - Розсипне км 8+000- км 18+351, а Замовник - прийняти та оплатити такі послуги (у редакції додаткової угоди від 30.12.2013року).

В якості невідємних частин договору підписані додатки до останнього, а саме, Особливі умови, договірна ціна, графік фінансування робіт.

Сторонами до договору підписані додаткові угоди від 23.09.2013року, від 30.12.2013року з додатком, яким внесено зміни до плану фінансування, від 11.01.2014року, від 13.11.2014року, від 31.12.2015року, від 11.01.2016року.

Положеннями пункту 1.3 договору визначено, що обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Ціна договору визначена сторонами в п. 3.1 договору в розмірі 27059949,60грн., у тому числі ПДВ 4509991,60грн.

Додатковою угодою від 01.10.2012року у звязку з затримкою фінансування визначено обсяг 2012року у сумі 0,00грн., обсяг 2013року - 27059949,60грн.

Додатковою угодою від 08.04.2013року згідно Постанови Кабінету Міністрів від 20.03.2013року №219 «Про затвердження переліку обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення та обсягів їх фінансування 2013 року за кредитами, залученими під державні гарантії» визначено обсяг фінансування 2013року у сумі 27059949,60грн. Також сторонами підписано відповідний графік фінансування робіт.

Додатковою угодою від 30.12.2013року внесено зміни до графіку фінансування робіт, яким визначено обсяг фінансування в 2013році 26960963,90грн., в 2014році - 98985,70грн., строк надання послуг визначено до 31.12.2014року.

Відповідно до пункту 10.1 договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2016року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

Положеннями статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору як угоди (правочину) є сукупністю визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обовязки, що складають зміст договірного зобовязання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Зі змісту спірного договору вбачається, що у відповідності до вимог статті 181 ГК України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договірного зобовязання, обєму робіт, ціни договору, а також їх вартості та строку виконання, строку дії договору.

Зазначений правочин укладений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками юридичних осіб, які мають необхідний обсяг цивільної дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток підприємств. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений та у судовому порядку недійсними не визнаний.

Приписами частини 1 статті 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, договір підряду складається із двох взаємопов'язаних між собою зобов'язань: 1) правовідношення, в якому виконавець має виконати роботу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити виконану роботу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що укладений договір, незважаючи на вказання у його назві - договір про надання послуг, за своєю правовою природою є договором підряду, оскільки результат його виконання є матеріальним та наявний в натурі.

Як наслідок, виниклі між сторонами спірні правовідносини за правилами абзацу другого частини 1 статті 193 ГК України регулюються відповідними нормами зобовязального права і глави 61 Цивільного кодексу України.

В силу положень статті 629 ЦК України даний правочин є обовязковим для виконання сторонами.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.(ст.838 ЦК України).

Як вбачається з п. 3.2 Особливих умов (додаток до договору) залучення Субпідрядників здійснюється Учасником з обовязковим погодженням із Замовником. Замовник має право відхиляти залучення професійно або фінансово неспроможних Субпідрядників.

Листом №12 - 4063 від 03.12.2012року ОСОБА_1 узгоджено залучення субпідрядної організації - ТОВ "Ялта Град Строй" - при виконанні договору №2-146 від 20.07.2012року.

Таким чином, згода на залучення для виконання робіт Субпідрядника Замовником отримана.

03.01.2013року між ДП "Донецький облавтодор" та ТОВ "Ялта Град Строй" укладено договір субпідряду №2-146/1, за умовами п.1.1 якого Субпідрядник зобовязується протягом 2013року виконати послуги з поточного середнього ремонту з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Нікішине - Розсипне км 8+000 - км 18+351, відповідно до розрахунку твердої договірної ціни, що є невідємною частиною договору.

Ціна договору складає 26990386,80грн., у тому числі ПДВ 4498397,80грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою закону належною підставою для виникнення у замовника обов'язку оплатити виконану виконавцем роботу за договором відповідно до чинного законодавства є прийняття замовником виконаних робіт, підтверджене відповідними доказами.

Згідно п. 6.1.2 договору №2-146 Замовник зобовязаний приймати надані послуги згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в).

До акту приймання виконаних будівельних робіт додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф.КБ-3).

Аналогічні вимоги містить договір субпідряду №2-146/1.

Між сторонами у справі та ТОВ "Ялта Град Строй" підписано акт приймання виконаних будівельних робіт з розрахунками одиничної вартості за грудень 2013року (форми КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2013року (форми КБ-3).

Загальна вартість виконаних робіт 18419144,56 грн. Дата підписання 30.12.2013року.

Вищенаведені документи підписано посадовими особами Замовника, Підрядника та Субпідрядника за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, скріплено печатками підприємств. Суду не надано доказів на підтвердження виявлення недоліків у виконаній роботі.

Акт та довідка містить посилання на договір №2-146/1 від 03.01.2013року (договір субпідряду).

Як стверджував у судовому засіданні уповноважений представник позивача окремо актів виконаних робіт за договором №2-146 від 20.07.2012року безпосередньо між сторонами у справі не підписувалось, вважає, що згадувані вище документи є належними доказами на підтвердження факту виконання саме договору №2-146, оскільки підписані Замовником, що свідчить про прийняття робіт.

Згідно ч.1 ст.35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Визнання обставин може здійснюватися учасниками судового процесу: в письмовій формі шляхом зазначення про таке визнання у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, поданих суду заяві, клопотанні, листі тощо; в усній формі під час надання суду усних заяв, клопотань і пояснень; у такому разі про визнання обставин зазначається у протоколі судового засідання. За необхідності суд може зажадати від учасника судового процесу подання відповідної заяви, клопотання, пояснення в письмовій формі. Про визнання обставин може свідчити й зміст поданих суду письмових документів: претензій та відповідей на них, листів та інших письмових звернень учасників судового процесу один до одного (наприклад, лист, надісланий у відповідь на претензію, в якому зазначається про повне або часткове визнання заявленої до стягнення заборгованості). (п. 2.5-1 Постанови Пленуму).

Між ОСОБА_1 та ДП "Донецький облавтодор" підписано акти звірки розрахунків станом на 31.12.2015року, 31.10.2016року, якими підтверджено наявність заборгованості за договором №2-146 від 20.07.2012року в сумі 18419144,56 грн.

Стаття 49 Бюджетного кодексу України передбачає порядок здійснення платежів відповідно до взятих бюджетних зобов'язань, а саме, розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов'язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу. Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: 1) наявності відповідного бюджетного зобов'язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; 2) наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); 3) наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до п. 2.4. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309, розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати прийняття ними до виконання бюджетного фінансового зобов'язання, якщо інше не передбачено бюджетним зобов'язанням, подають до відповідного органу Казначейства Реєстр фінансових зобов'язань за формою згідно з додатком 2 на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях, а також оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання.

Факт прийняття бюджетних зобовязань в сумі 18419144,56 грн. з боку відповідача підтверджується відповідними відмітками УДКСУ у м.Покровську від 06.05.2016року та 16.05.2016року на реєстрі бюджетних зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів №79 від 04.05.2015року, реєстрі бюджетних фінансових зобовязань №139 від 12.05.2016року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до УДКСУ у м.Покровськ подано платіжне доручення №13 від на здійснення платежу по оплаті вартості робіт за договором №2-146 від 20.07.2012року на загальну суму 18419144,56 грн. В графі «призначення платежу» означеного платіжного доручення зазначено: «поточний середній ремонт а/д СО51733 Нікішино Розсипне, д 2-146 від 20.07.2012року, акт КБ2в, КБ-з №2-146 за 12.2013».

Дане платіжне доручення не прийнято до виконання, оскільки обсяги фінансування виконаних у попередні періоди робіт на 2016рік по Донецькій області відсутні, що виходить з Постанови Кабінету Міністрів України №498 від 17.06.2015року зі змінами. Про даний факт свідчить попередження УДКСУ у м.Покровськ №172 від 04.11.2016року, яким встановлено порушення з боку ОСОБА_1 п.п. 29 ч.1 ст. 116 Бюджетного кодексу України,

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував факт виконання робіт за договором, в якості підстави відмови у задоволенні позовних вимог зазначала відсутність фінансування на оплату виконаних робіт.

Здійснивши системний аналіз наведених вище фактів суд приходить до висновку, що відповідач у відповідності з приписами ст.35 ГПК України визнав факт виконання у грудні 2013року робіт за договором №2-146 від 20.07.2012року в сумі 18419144,56 грн. У суду не виникає сумніву щодо достовірності цієї обставин та добровільності її визнання.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як передбачено у п.4.1 договору №2-146 розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в).

Оплата виконаних робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Платіжні зобовязання за договором виникають при наявності відповідних бюджетних призначень.( п. 6.1 Особливих умов).

За приписами ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідач у порушення ст.ст. 33,43 ГПК України не надав доказів оплати заборгованості за договором.

Щодо заперечень відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву щодо відсутності бюджетного фінансування на оплату вказаних робіт суд зазначає наступне.

Спірний договір фактично не містить умову, відповідно до якої виконання зобовязання з оплати коштів за виконані роботи повязано з наявністю бюджетного фінансування.

Матеріали справи свідчать про відсутність бюджетного фінансування на оплату виконаних робіт на час розгляду справи, що підтверджується попередженням УДКСУ у м.Покровськ №172 від 04.11.2016року.

Постановою Кабінету міністрів України №498 від 17.06.2015року (з змінами та доповненнями, які внесені Постановою №805 від 30.09.2015року) оплата робіт на обєкті автомобільна дорога Нікішине- Розсипне км8+000 - км 18+351, які є предметом договору, були виключені до переліку обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення, роботи на яких виконані у 2010-2014 роках, та обсяги їх фінансуються у 2015-2017 роках за рахунок коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг. Однак постановою Кабінету міністрів України №373 від 08.06.2016року даний обєкт виключений з відповідного переліку.

Дана обставина не звільняє ОСОБА_1 від виконання зобов'язань щодо оплати виконаних робіт, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання.

Наявність чи відсутність фінансування відповідача не залежить від волі та дій позивача, що порушує його право на отримання коштів за виконані роботи за вказаним вище договором.

Положеннями статті 96 ЦК України унормовано, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

За змістом статті 511 ЦК України зобовязання не може створювати обовязку для третьої особи. Навіть у випадку покладення виконання обовязку боржником на іншу особу, відповідно з вимогами частини 2 статті 528 ЦК України, відповідальним за виконання зобовязання залишається боржник, а не така особа.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутність бюджетних коштів не є законною підставою для звільнення від виконання договірного зобовязання. Аналогічна позиція викладена у постанові від 15.05.2012року № 11/446 Верховного Суду України та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД та Оліус проти України від 18.05.2005року.

ОСОБА_1 не звільняється виконання грошового зобовязання, прострочка виконання якого зумовлена відсутністю фінансування.

Таким чином, матеріалами справи доведено факт виконання позивачем своїх зобовязань у відповідності до умов зазначеного вище договору, строк виконання зобовязання відповідача на момент звернення з позовом настав, тому відповідач зобовязаний здійснити оплату вартості виконаних робіт на суму 18419144,56 грн., тоді як, матеріали справи не містять доказів у підтвердження оплати відповідачем суми заборгованості 18419144,56 грн.

У відповідності до ст.49 ГПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 206700,00грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 11, 509, 511, 526, 528, 530, 629, 837, 854 Цивільного кодексу України; ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 35, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" м.Покровськ Донецької області до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м.Покровськ Донецької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" м. Київтретьої особи, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби у м.Покровську про стягнення заборгованості в сумі 18419144,56 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області (85302, Донецька область, м.Покровськ, вул.Поштова, буд. 20, ідентифікаційний код 25946285) на користь Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (85307, Донецька область, м.Покровськ, вулюЗахисників України, буд.2, ідентифікаційний код 32001618) заборгованість в сумі 18419144,56 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 206700,00грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 12.01.2017року оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повний текст рішення суду підписано 17.01.2017року.

Суддя А.М. Осадча