У Х В А Л А

11 січня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Жайворонок Т.Є., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства «Трансфер» про перегляд Верховним Судом України ухвал Верховного Суду України від 8 вересня 2015 року, від 27 жовтня 2015 року, від 5 та 25 січня 2016 року, від 11 та 24 лютого 2016 року, від 12 та 29 березня 2016 року, від 19 квітня 2016 року, від 18 травня 2016 року, від 7 червня 2016 року, від 15 липня 2016 року, від 2 листопада 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 10 березня 2015 року у справі № 912/2562/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства «Трансфер» до Головного управління житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради про стягнення 27 067,00 грн,

в с т а н о в и в:

28 грудня 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства «Трансфер» про перегляд Верховним Судом України ухвал Верховного Суду України від 8 вересня 2015 року, від 27 жовтня 2015 року, від 5 та 25 січня 2016 року, від 11 та 24 лютого 2016 року, від 12 та 29 березня 2016 року, від 19 квітня 2016 року, від 18 травня 2016 року, від 7 червня 2016 року, від 15 липня 2016 року, від 2 листопада 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 10 березня 2015 року у справі № 912/2562/14 з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11119 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 11116 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень у справі № 912/2562/14, товариство з обмеженою відповідальністю виробниче підприємство «Трансфер» посилається як на доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, на постанову Вищого господарського суду України від 13 січня 2016 року у справі № 910/12402/15, однак її копії до заяви не додало.

За змістом положень ч. 3 ст. 11119 Господарського процесуального кодексу України до заяви також додається документ про сплату судового збору.

Так, товариством з обмеженою відповідальністю виробничим підприємством «Трансфер» до заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень додано квитанцію від 25 серпня 2015 року № 0.0.426548527.1 про сплату судового збору в розмірі 1 280,00 грн, але дана квитанція не може бути прийнята, як доказ сплати судового збору за подання заяви від 28 грудня 2016 року, оскільки заявником ця квитанція раніше вже додавалася до заяви від 27 серпня 2015 року про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 10 березня 2015 року у справі № 912/2562/14 та по ній прийнято процесуальне рішення, а саме ухвалою Верховного Суду України від 8 вересня 2015 року відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю виробничому підприємству «Трансфер» в задоволенні клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 10 березня 2015 року у справі № 912/2562/14 та відмовлено в допуску справи № 912/2562/14 до провадження Верховного Суду України.

Отже, суд не може вважати, що заявник сплатив судовий збір за подання заяви від 28 грудня 2016 року, оскільки, як передбачено Законом України «Про судовий збір», за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги) судовий збір сплачується окремо.

1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_318/ed_2014_12_28/pravo1/T113674.html?pravo=1> (у редакції від 1 вересня 2015 року) встановлено ставки судового збору у таких розмірах: за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України - 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції до 1 вересня 2015 року) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Так, на час подання до господарського суду позовної заяви розмір мінімальної заробітної плати становив 1 218 грн.

Ураховуючи наведене, заявникові слід сплатити судовий збір в розмірі 2 375,10 грн і надати суду оригінал документа про сплату (зарахування) судового збору в установленому розмірі та за платіжними реквізитами, які зазначено на офіційному веб-сайті Верховного Суду України, а саме:

«Отримувач коштів УДКСУ у

Печерському районі, 22030102

р/о № 312 132 077 000 07

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві

код класифікації доходів

бюджету - 22030102

код банку отримувача - 820019

код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897

У графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «Судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207».

Відповідно до ч. 2, п. 1 ч. 4 ст. 11120 Господарського процесуального кодексу України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 11118 та 11119 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути. Заява повертається заявнику, у разі якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 11118 та 11119 цього Кодексу і заявник не усунув її недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заява товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства «Трансфер» про перегляд Верховним Судом України ухвал Верховного Суду України від 8 вересня 2015 року, від 27 жовтня 2015 року, від 5 та 25 січня 2016 року, від 11 та 24 лютого 2016 року, від 12 та 29 березня 2016 року, від 19 квітня 2016 року, від 18 травня 2016 року, від 7 червня 2016 року, від 15 липня 2016 року, від 2 листопада 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 10 березня 2015 року у справі № 912/2562/14 підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11119, 11120 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Надати товариству з обмеженою відповідальністю виробничому підприємству «Трансфер» строк для усунення зазначених недоліків до 26 січня 2017 року.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заяву буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України Т.Є. Жайворонок