ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" січня 2017 р. Справа № 903/211/16

Суддя Кравчук А.М., розглянувши скаргу підприємця ОСОБА_1, Волинська обл., м. Рожище

На постанову старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про накладення штрафу від 09.12.2016 року

по справі № 903/211/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", м. Львів

до відповідача: Підприємця ОСОБА_1, м. Рожище, Волинська обл.

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

Представники:

від стягувача: ОСОБА_2, довіреність від25.10.2016 року

від боржника: ОСОБА_1, ОСОБА_3, договір про надання правової допомоги №13-09/7 від 19.09.2016 року

від ВДВС: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки учасників судового процесу.

Суть спору: ОСОБА_1 звернувся в господарський суд зі скаргою на постанову державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про накладення штрафу від 09.12.2016 року.

Скарга обгрунтована тим, що постановою від 09.12.2016 року державним виконавцем накладено штраф за повторне невиконання рішення суду в сумі 3 400 грн. 00 коп., в той час як постановою Рівненського апеляційного господарського суду скасовано постанову Рожищенського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області про накладення штрафу від 25.10.2016 року в сумі 1 700 грн. 00 коп.. Крім того, у постанові від 09.12.2016 року боржником повторно зазначена фізична особа ОСОБА_1, в той час як спір, за яким прийняте рішення суду, стосується фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що виключає можливість накладення штрафу на фізичну особу ОСОБА_1. Державним виконавцем не враховано наявність поважних причин, які позбавляють боржника можливості виконати рішення суду. Скаржник зазначає про невідповідність наказу суду № 903/211/16-1 від 08.06.2016 року вимогам чинного законодавства, оскільки він виданий 08.06.2016 року, в той час як постанова Рівненського апеляційного господарського суду видана 12.07.2016 року, що робить неправомірними будь-які дії щодо даного виконавчого провадження. Крім того, тимчасова споруда, яку державний виконавець зобов'язує ОСОБА_1 демонтувати, належить на праві власності згідно договору купівлі-продажу іншій особі.

Стягувач у клопотанні №06/ДНЮ-3 від 13.01.2017 року, відзиві на скаргу №07/ДНЮ-3 від 17.01.2017 року та представник у судовому засіданні скаргу заперечує, оскільки відсутність вказівки на підприємця не може бути причиною для скасування постанови. Укладення договору купівлі-продажу кіоску не є підставою для не виконання рішення суду. Представник зазначила, що на день винесення спірної постанови про повторне накладення штрафу постанова державного виконавця про первісне накладення штрафу від 09.12.2016 була чинна.

Рожищенський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника у судове засідання не направив, хоч був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №950.

Заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Волинської області від 11.05.2016 року у справі № 903/211/16 позов задоволено, зобов'язано підприємця ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування тимчасової споруди кіоску за адресою Волинська обл., м. Рожище, вул. Привокзальна, 13.

На виконання рішення видано наказ № 903/211/16-1 від 08.06.2016 року.

Постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року, ВГС України від 31.10.2016 року рішення господарського суду від 11.05.2016 року №903/211/16 залишено без змін.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" (чинного на момент відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 вищезгаданого закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, накази господарських судів.

Згідно ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

20.07.2016 року державним виконавцем Рожищенського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Волинської області № 903/211/16-1 від 08.06.2016 року (а.с. 147).

Відповідно до п. 1.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції № 512/5 від 02.04.12 р., під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

20.07.2016 року Рожищенським РВДВС ГТУЮ у Волинській області на адресу боржника направлено зобов'язання № 03-34/8151 з вимогою усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування тимчасової споруди кіоску за адресою Волинська обл., м. Рожище, вул. Привокзальна, 13 протягом семи днів з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ЄДРВП № 51704116 від 20.07.2016 року (а.с. 148).

05.10.2016 року набрав чинності новий ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року.

19.10.2016 року державним виконавцем складено акт, яким встановлено, що боржником не вжито жодних дій по виконанню наказу суду щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди.

Згідно заперечень від 19.10.2016 року на акт державного виконавця Ковальчук Ю.О. відмовляється від його підписання, оскільки торговий павільйон, який є предметом виконавчого провадження, належить іншій особі, а тому він немає права вчиняти щодо кіоску жодних дій.

Згідно п. 1 ст. 75 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

25.10.2016 року державним виконавцем Рожищеньського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення господарського суду Волинської області в сумі 1 700 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Волинської області у задоволенні скарги підприємця ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про накладення штрафу від 25.10.2016 року, відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконною та скасовано постанову старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про накладення штрафу від 25.10.2016 року при примусовому виконанні наказу господарського суду Волинської області №903/211/16-1, виданого 08.06.2016 (виконавче провадження № 51704116).

Підставою для визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця від 25.10.2016 року Рівненський апеляційний господарський суд зазначає те, що державним виконавцем з часу відкриття виконавчого провадження, а саме з 20.07.2016, не з'ясовано належність предмету виконання саме боржнику та не вирішено питання про можливість виконання судового наказу. При складанні державним виконавцем акта від 19.10.2016 року у боржника не відібрано пояснень, натомість заперечення боржника, які долучені до акта із зазначенням факту переходу права власності на предмет виконання (т.2, а.с.216-217), державним виконавцем не розглянуті та не взяті до уваги. Перебування об'єкта, який за рішенням суду повинен бути демонтований, у власності третьої особи, не боржника у виконавчому провадженні, на переконання суду, є поважною причининою невиконання рішення відповідачем у справі, оскільки вчинення таких дій може призвести до порушення права іншої особи.

Згідно п. 2 ст. 75 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

09.12.2016 року державним виконавцем Рожищеньського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області винесено постанову про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду у подвійному розмірі в сумі 3 400 грн. 00 коп. (а.с. 87).

Оскільки державним виконавцем не з'ясовано причин невиконання боржником рішення суду, доказів на підтвердження не подано, суд дійшов висновку про задоволення скарги та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 09.12.2016 року.

Крім того, судом враховано скасування постановою Рівненського апеляційного господарського суду постанови старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про накладення штрафу від 25.10.2016 року, що виключає можливість притягнення боржника до відповідальності за повторне невиконання рішення суду.

Доводи боржника про те, що тимчасова споруда кіоску, яку старший державний виконавець зобов'язує підприємця ОСОБА_1 демонтувати, йому не належить, оскільки на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.07.2016 року право власності на кіоск належить ОСОБА_4, не приймаються судом, оскільки були предметом розгляду господарським судом Волинської області в ухвалі суду від 17.08.2016 року, якою у задоволенні скарги підприємця ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій Рожищенського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області щодо відкриття виконавчого провадження, скасування постанови державного виконавця Рожищенського районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області від 20.07.2016 року по примусовому виконанню наказу № 903/211/16-1 від 08.06.2016 року відмовлено, оскільки на момент винесення рішення господарським судом встановлено, що спірний торговий кіоск належить на праві власності саме підприємцю ОСОБА_1, який відповідальний за неправомірне використання земельної ділянки, а укладення боржником договору купівлі-продажу від 04.07.2016 року не є підставою для не виконання рішення суду та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Твердження скаржника щодо невідповідності наказу суду № 903/211/16-1 від 08.06.2016 року вимогам чинного законодавства, оскільки він виданий 08.06.2016 року, в той час як постанова Рівненського апеляційного господарського суду видана 12.07.2016 року, що робить неправомірними будь-які дії щодо даного виконавчого провадження не приймаються судом, з наступних підстав:

Рішення господарського суду Волинської області у справі № 903/211/16 винесено судом 11.05.2016 року.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ст. 93 ГПК України визначено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 03.06.2016 року апеляційну скаргу відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 11.05.2016 р. у справі № 903/211/16 повернуто скаржнику.

Згідно журналу реєстрації справ, повернутих з РАГС, станом на 08.06.2016 року справа № 903/221/16 повернута господарському суду Волинської області.

Таким чином, рішення господарського суду Волинської області на момент винесення наказу № 903/211/16-1 від 08.06.2016 року набрало законної сили.

Щодо доводів скаржника, що у виконавчому документі боржником зазначений ОСОБА_1, в той час як спір, за яким прийняте рішення суду, стосувався підприємця ОСОБА_1 господарський суд зазначає наступне.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно наказу №903/211/16-1 зобов'язальною стороною є підприємець ОСОБА_1.

Згідно ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Накладення штрафу здійснено в межах виконавчого провадження, відкритого щодо підприємця ОСОБА_1, на виконання рішення господарського суду та на підставі наказу суду, яким зобов'язано вчинити дії підприємця ОСОБА_1, тому зазначення у виконавчому документів ОСОБА_1 без вказівки на підприємця не може бути підставою для скасування постанови.

Про відхилення вказаних доводів скаржника дійшов висновку Рівненський апеляційний господарський суд у постанові від 14.12.2016 року №903/211/16.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст. 43 ГПК України встановлює, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення скарги підприємця ОСОБА_1 та скасування постанови старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про накладення штрафу від 09.12.2016 року.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 17-19 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу підприємця ОСОБА_1 №б/н від 16.12.2016 року на постанову старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про накладення штрафу від 09.12.2016 року задовольнити.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про накладення штрафу від 09.12.2016 року.

Суддя А. М. Кравчук