УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

06.01.2017№ 910/149/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Тофі», м. Київ,

до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олени Віталіївни, м. Київ, та

публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», м. Київ,

про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тофі» (далі - Товариство) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання за Товариством права власності на предмет іпотеки - об'єкт нерухомого майна, а саме:

нежитлове приміщення, №164-торгове (літера А) загальною площею 729,9 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 72, приміщення 164;

нежитлове приміщення №164а-торгове (в літ. А), площею 35,3 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 72, приміщення 164а;

- зобов'язання приватного нотаріуса Бєлломі Олену Віталіївну Київського міського нотаріального округу скасувати запис про право власності:

№14497340 щодо державної реєстрації права власності за публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (далі - Банк) на об'єкт нерухомого майна нежитлове приміщення №164 - торгове (літера А) загальною площею 729,9 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, приміщення 164;

№14497529 щодо державної реєстрації права власності за Банком на об'єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 164а-торгове (в літ. А), площею 35,3 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, приміщення 164а за Банком.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті позовної заяви з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до частини першої статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 ГПК України).

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Судом встановлено, що позов мотивовано, зокрема, тим, що:

- з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором від 29.07.2013 №724-290713, укладеним Банком і товариством з обмеженою відповідальністю «Земкомпроект» (далі - ТОВ «Земкомпроект»), Товариством і Банком було укладено договір іпотеки від 29.07.2013 №1090-290713/і, за яким в іпотеку було передано: нежиле приміщення, №164-торгове (літера А) загальною площею 729,9 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 72 та нежиле приміщення №164а-торгове (в літ. А), площею 35,3 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 72;

- господарським судом міста Києва розглядається справа №910/22359/15 за позовом Банка до Товариства, третя особа - ТОВ «Земкомпроект», про звернення стягнення на предмет іпотеки; відтак, борг не є безспірним;

- крім того, у іпотекодержателя відсутній звіт про оцінку майна, а є лише звіт про право вимоги за кредитними договорами, що не був затверджений відповідно до чинного законодавства, а отже не може братися до уваги ні судом, ані нотаріусом;

- з 05.04.2016 Товариство знаходиться в стані припинення, а ліквідатора Товариства не повідомляли про вимоги щодо повернення заборгованості та про позасудове врегулювання спору (переоформлення права власності) за 30 днів;

- таким чином, дії приватного нотаріуса Бєлломі О.В. щодо звернення стягнення на предмет іпотеки вчинені з порушенням Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про нотаріат», а також статті 3 Закону України «Про оцінку майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Так, відповідно до пункту 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК України. При цьому, за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 названого Закону нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Як зазначено в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №2 «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» з урахуванням положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку про неможливість розгляду в порядку адміністративного судочинства справ щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні. А отже, виходячи з положень статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, такі справи повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки співвідповідачем у позовній заяві зазначено приватного нотаріуса Бєлломі О.В., тобто фізична особа без статусу суб'єкта підприємницької діяльності, то наведене виключає можливість розгляду даної справи господарським судом.

Враховуючи викладене, господарський суд міста Києва дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню в загальному суді за правилами цивільного судочинства (враховуючи, що співвідповідачем є фізична особа приватний нотаріус Бєлломі О.В.).

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 62 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Тофі» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бєлломі Олени Віталіївни та публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії.

2. Матеріали позовної заяви повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Тофі».

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко