ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"13" січня 2017 р. Справа № 910/22895/16

Суддя Рябцева О.О., розглянувши матеріали

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, м. Київ

до ФОП ОСОБА_1, м. Київ

про стягнення 17921,61 грн.

Встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки позовна заява не містить повного найменування відповідача. У позовній заяві, як найменування відповідача зазначено ФОП ОСОБА_1, що не може бути повним найменуванням відповідача, оскільки повним найменуванням відповідача є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1.

В п.10 ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до абзацу 2 п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011р. місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ").

Отже, адресою відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі, є адреса його місцезнаходження.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки в позовній заяві не зазначено вірного місцезнаходження відповідача. На позовній заяві як місцезнаходження відповідача зазначено: 03190, АДРЕСА_1, що не є вірним місцезнаходженням відповідача. Як вбачається з витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вірним місцезнаходженням відповідача є: 08623, Київська обл., Васильківський р-н, смт. Калинівка, вул. Чкалова, буд. 2.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просить суд стягнути з відповідача 17921,61 грн., які складаються з: 8358,43 грн. заборгованості з орендної плати, 7891,49 грн. пені та 1671,69 грн. штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 08.07.2011р. судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік від 25.12.2015 року № 928-VIІІ розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року складає 1378,00 грн.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011р. № 3674-VI ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачем не дотримано вказаних вимог та взагалі не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору.

Водночас, позивач просить суд відстрочити оплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як на підставу для відстрочення сплати судового збору позивач посилається на те, що станом на 09.11.2016 р. на рахунку Регіонального відділення в Головному Управлінні Казначейства залишок коштів складає 0,00 грн. та воно позбавлено можливості повною мірою охопити заходами судового реагування всіх орендарів що мають заборгованість з орендних платежів, та наповнити державний бюджет коштами отриманими від оренди державного майна.

Наведені Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області обставини щодо відсутності залишків коштів та позбавленням можливості повною мірою охопити заходами судового реагування всіх орендарів що мають заборгованість з орендних платежів, та наповнити державний бюджет коштами отриманими від оренди державного майна, не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору.

Згідно з п. 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Як доказ відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами позивачем до позовної заяви додано фіскальний чек від 06.12.2016 р., на якому в графі Кому зазначено ОСОБА_1 А В, а в графі Куди - 03190 Київ та опис вкладення у цінний лист від 06.12.2016 р. на імя: ФОП ОСОБА_2 на адресу: 03190, АДРЕСА_1, але як вбачається з витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: 08623, Київська обл., Васильківський р-н, смт. Калинівка, вул. Чкалова, буд. 2.

Крім того, позивачем до позовної заяви додано довідку про стан надходження орендної плати по договору оренди від 26.06.09 № 845 (додаткова угода від 25.04.13 № 1) укладеним РВ ФДМУ по Київській області станом на 29.11.16. Проте, як вбачається з опису вкладення у цінний лист від 06.12.2016 р., який доданий до позовної заяви як доказ направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не було надіслано відповідачу копії довідки про стан надходження орендної плати по договору оренди від 26.06.09 № 845 (додаткова угода від 25.04.13 № 1) укладеним РВ ФДМУ по Київській області станом на 29.11.16.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок позивача направити відповідачу копії всіх доданих до позовної заяви документів не залежить від того, чи є у наявності у відповідача дані документи.

Отже, фіскальний чек від 06.12.2016 р. та опис вкладення у цінний лист від 06.12.2016 р. не можуть бути доказами, що підтверджують направлення відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами, оскільки не підтверджують направлення кореспонденції за місцезнаходженням відповідача та не містить всіх документів, які додані до позовної заяви.

Відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.п. 2, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява, додані до неї документи, ухвала від 15.12.2016 р. та витяг з ЄДР та

Суддя О.О. Рябцева