РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 911/3585/16 12.01.17 р.

За позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вишгородському районі Київської області

до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

про перерахування коштів у розмірі 8688,68 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №141/16 від 14.03.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вишгородському районі Київської області звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про перерахування коштів у розмірі 8688,68 грн.

Ухвалою суду від 15.11.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.11.2016 р.

28.11.2016 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 30.11.2016 р. по справі оголошувалась перерва до 28.12.2016 р.

Судове засідання 28.12.2016 р. не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Зеленіної Н.І. у відпустці.

Ухвалою від 29.12.2016 р., у зв'язку з виходом судді з відпустки, розгляд справи призначено на 12.01.2017 р.

У судовому засіданні 12.01.2017 р. представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Представник позивача у судове засідання не з'явився.

У судовому засіданні 12.01.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вишгородському районі Київської області (надалі - Відділення, позивач) зазначає, що з причин несвоєчасності отримання інформації за період з 26.08.2014 р. по 08.02.2016 р. на особовий рахунок, відкритий у Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" (надалі - Банк, відповідач), який належав ОСОБА_3, було зайво перераховано 8 688,86 грн.

Позивач звернувся до відповідача з листом №15/04-04-30 про повернення зарахованих коштів на рахунок ОСОБА_3 у зв'язку зі смертю особи, на користь якої здійснювались виплати.

Відповідач листом від 24.02.2016 р. повідомив, що у нього відсутні встановлені законодавством України правові підстави для списання з рахунку, відкритого на ім'я клієнта, коштів, зарахованих на рахунок клієнта після його смерті.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Пунктом 8 статті 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.

Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим та особам, які мають на це право, проводяться за рахунок Фонду. Ці суми перераховуються на їх особові рахунки в банку або поштовими переказами. Повернення зайво виплачених сум проводиться на підставі постанови робочих органів виконавчої дирекції Фонду, якщо потерпілі або особи, які мають на це право, не заперечують підстав і розміру відрахування. (п. п. 1.8,1.9 Постанови «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат»).

Статтею 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до статті 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача.

Отже, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього; а отримувач має виключне право розпорядження ними.

Банк, у свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (забезпечує зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково - касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Відповідно до ст. 1071 Цивільного кодексу України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Пунктом 1. 39 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що списання примусове - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Тобто примусове списання коштів з рахунка клієнта на підставі рішення суду та виконавчих документів визначає обов'язок банку виконати судове рішення, прийняте за наслідками захисту прав стягувача стосовно особи - володільця рахунка, незалежно від його волевиявлення.

ОСОБА_4 не є набувачем спірних коштів і не має повноважень з розпорядження особистими коштами клієнта, які є власністю останнього, поза межами договору між Банком і клієнтом; будь - яке рішення, прийняте судом стосовно володільця рахунка або його спадкоємців, яке б зобов'язувало здійснити списання коштів з рахунка, відсутнє; відтак, враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача перерахувати грошові кошти не підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена у постановах від 09.09.2014 р. та від 02.09.2014 р.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, непідтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

За таких обставин, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вишгородському районі Київської області до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про перерахування коштів у розмірі 8688,68 грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 13.01.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна