ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" січня 2017 р. №3 Справа № 925/1333/15

вх. № 24466/16 від 30.11.2016

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Соколишиною І.А., за участю: особисто - арбітражного керуючого Голінного А.М. (ліквідатор банкрута), Рудевича І.М., представника за довіреністю - Остроушко Т.В. (від державної податкової інспекції у м.Черкасах), розглядає у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду клопотання

заявника ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М.

про установлення розміру щомісячної основної грошової винагороди,

затвердження звіту про нарахування і виплату основної грошової

винагороди, про здійснення та відшкодування витрат

у справі за заявою

ініціюючого кредитора державної податкової інспекції у м. Черкасах

Головного управління ДФС у Черкаській області

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "СКБ

Технофільтр"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий Голінний А.М., звернувся до суду з клопотанням від 29.11.2016 №925/1333/15/705 про установлення грошової винагороди ліквідатора банкрута у розмірі двох мінімальних заробітних плат на місяць, про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди та про здійснення і відшкодування його витрат за період з 01.12.2015 по 25.11.2016 на суму 33866,34 грн.

У судовому засіданні ліквідатор банкрута заявлені клопотання підтримав.

Ініціюючий кредитору відзиві від 19.12.2016 (вх.суду №26175/16 від 20.12.2016) та його представник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив і пояснив, що у процедурі банкрутства ініціюючий кредитор представляє інтереси держави, а не особисті інтереси юридичної особи, здійснює заходи, спрямовані на надходження коштів до Державного бюджету України; що ініціюючий кредитор є бюджетною установою, яка повністю фінансується за рахунок коштів державного бюджету; що кошторисом на його утримання не передбачено видатків на оплату послуг сторонніх фахівців; що джерела сплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство передбачені ч.5 ст.115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції згідно із Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, чинній з 19.01.2013, далі - Закон-4212); що таким чином відшкодування основної грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого за рахунок ДПІ у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області згідно з Бюджетним кодексом України буде кваліфікуватись як нецільове використання бюджетних коштів; що поняття "грошової винагороди" ліквідатора не є тотожним поняттю "заробітна плата", яка гарантована працівнику Конституцією України, КзпП України, Законом України "Про оплату праці"; що ліквідатор не є працівником банкрута, з яким укладено трудовий договір; що Законом-4212 не передбачено обов'язку кредитора (кредиторів) відшкодовувати за власний рахунок грошову винагороду ліквідатору у випадку, якщо у банкрута відсутні активи і кредитори не створили відповідний фонд; що такий обов'язок покладається на ініціатора порушення провадження у справі про банкрутство лише на стадії розпорядження майном боржника (ч.2 ст.115 Закону-4212); що така правова позиція підтверджена рішеннями господарських судів різних інстанцій, зокрема рішенням від 24.05.2017 у справі №904/10043/14; що у зв'язку з цим просить відмовити у задоволенні клопотань ліквідатора банкрута.

Заслухавши представників учасників провадження у справі про банкрутство боржника та дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.115 Закону-4212 основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оплату праці" мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці, яка є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Враховуючи подані суду документи, а також, що довідку про середньомісячну заробітну плату керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед введенням ліквідаційної процедури не надано, суд вважає, що основна грошова винагорода арбітражного керуючого у такому випадку має визначатися виходячи із мінімального розміру заробітної плати, у зв'язку з чим клопотання ліквідатора банкрута в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.115 Закону-4212: арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду; звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Отже оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється за весь час виконання ним своїх обов'язків до моменту його звільнення - виконання ним своїх обов'язків безоплатно законом не передбачено.

Доводи представника ініціюючого кредитора не містять будь-яких заперечень щодо відсутності правових підстав визначення розміру грошової винагороди ліквідатора банкрута, не стосуються суті заявлених вимог (тобто не спростовують поданих доказів, правомірність вимог та правильність розрахунків).

У судовому засіданні доказів обставин про те, що здійснення витрат безпосередньо не пов'язане з виконанням повноважень у справі про банкрутство, що сума витрат перевищує регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг, суду не надано.

У заявленому клопотанні ліквідатором банкрута питання про джерела погашення вимог та про стягнення цих коштів (грошової винагороди та відшкодування витрат) з ініціюючого кредитора не порушується.

Тому суд вважає, що рішення комітету кредиторів (протокол від 25.11.2016) про відхилення та про не затвердження звіту ліквідатора банкрута про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 01.12.2015 по 25.11.2016 на суму 33596,67 грн. та відшкодування витрат за цей же період на суму 1269,67 грн. є безпідставним і не приймає його як доказ у справі.

Керуючись ст.115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в новій редакції, чинній з 19.01.2013 та з наступними змінами), суд

УХВАЛИВ:

1.Визначити основну грошову винагороду за кожен місяць здійснення повноважень ліквідатора банкрута у розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати, визначеної законодавством України.

2.Затвердити звіт ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, за період з 01.12.2015 по 25.11.2016 на суму 33866,34 грн.

Ухвала суду набрала законної сили, однак може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено у понеділок 16.01.2017.

Направити цю ухвалу арбітражному керуючому Голінному А.М., членам комітету кредиторів (1).

С у д д я Хабазня Ю.А.

3