ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.01.2017 р. Справа№ 914/162/16

Розглядається скарга: Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс, м. Старий Самбір, Львівська область;

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, м.Львів

про: - визнання дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови 08.09.2016р.про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16;

- визнання дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо вилучення коштів з сумі 2 850,00 гривень з каси Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс" протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16;

- визнання дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо складення акту державного виконавця про зобовязання інженера відділу кадрів і касира Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_1 усі кошти, які надходять в касу перерахувати на депозитний рахунок відділу з метою погашення заборгованості згідно виконавчого провадження протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16;

- скасування постанови від 08.09.2016 року про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16;

- скасування акту про опис й арешт майна від 07.09.2016 року у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16;

- скасування акту державного виконавця від 07.09.2016 року про зобовязання інженера відділу кадрів і касира Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_1 усі кошти, які надходять в касу перерахувати на депозитний рахунок відділу з метою погашення заборгованості згідно виконавчого провадження протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16

у справі № 914/162/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ДСЛ Вуд Юкрейн, м.Львів

до відповідача: Старосамбірське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП Галсільліс, м. Старий Самбір, Львівська область

про: стягнення 55 254,36 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Сало О.А.

За участю представників:

Від позивача (стягувача): не зявився;

Від відповідача (скаржника, боржника): ОСОБА_2 представник за довіреністю б/н від 25.02.2016 року;

Від ДВС: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області Старосамбірським дочірнім лісогосподарським підприємством обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства Галсільліс (боржником) подано скаргу (вх.№ 4997/16 від 20.10.2016р.) на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови від 08.09.2016 р. про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї в частині, яка стосується виконання рішення суду від 17.03.2016 р. №914/162/16, щодо вилучення коштів із каси Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс" у сумі 2 850,00 грн., щодо складення акту державного виконавця від 07.09.2016 р. про зобовязання інженера відділу кадрів і касира Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс" перерахування усіх коштів із каси на депозитний рахунок відділу з метою погашення заборгованості в частині, яка стосується виконання рішення суду від 17.03.2016 р. №914/162/16.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 24.10.2016р. прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання на 14.11.2016р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 14.11.2016р. відкладено розгляд скарги на 28.11.2016р., а 28.11.2016р. на 07.12.2016р.

07.12.2016р. ухвалою суду продовжено строк розгляду скарги на пятнадцять днів та ухвалою суду від 07.12.016р. розгляд скарги відкладено на 11.01.2017р.

10.01.2017р. скаржником подано клопотання про долучення доказів (вх.№ 752/17), а саме: клопотання про надання дозволу на виплату заробітної плати та лист від29.09.2016р. № 09.1-45/В-4/6298.

У судове засідання 11.01.2017р. представник боржника (скаржника) зявився, підтримує скаргу та просить суд її задоволити, надав усні пояснення по суті скарги.

В судове засідання 11.01.2017р. представник стягувача повторно не зявився, причин неприбуття не повідомив, хоч був належно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, вимог попередніх ухвал суду не виконав.

В судове засідання 11.01.2017р. представник ДВС повторно не зявився, причин неприбуття не повідомив, хоч був належно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, проти скарги заперечив з підстав, наведених у відзиві (вх.№ 47485/16 від 25.11.2016р.).

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши викладені у скарзі обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.03.2016 р. частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЛ Вуд Юкрейн". Стягнуто з Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" 33152,62 грн. основного боргу та 826,80 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору. На виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016р. №914/162/16 видано наказ від 01.04.2016р.(бланк № 044731).

На підставі вказаного вище наказу №914/162/16 відкрито виконавче провадження №51035232, яке зведене в одне виконавче провадження №51728538.

09.08.2016 року начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 винесена постанова про передачу виконавчих проваджень.

Вказаною постановою передано матеріали зведеного виконавчого провадження №51728538, в тому числі і виконавче провадження №51035232, із Старосамбірського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Як стверджує скаржник та підтверджується матеріалами справи, постановами державних виконавців накладений арешт на кошти, що містяться на усіх рахунках в банківських установах та належать боржнику. Станом на час розгляду даної скарги, кошти в касі підприємства та кошти, що надходять до неї відповідно до оскаржуваної постанови арештовані, що унеможливлює виплату заробітної плати працівникам.

З наявної в матеріалах справи довідки Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" від 12.09.2016р. №421, витяги з касової книги, відомості про виплату грошей свідчить про те, що до винесення оскаржуваної постанови заробітна плата, ЄСВ і податок з доходів фізичних осіб частково виплачувалися через касу підприємства.

07.09.2016р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. Шелінською Ю.А. складено акт опису й арешту майна у межах зведеного виконавчого провадження ВП №51728538 від 07.09.2016р., згідно якого описано та вилучено майно боржника грошові кошти з каси підприємства на загальну суму 2 850,00 грн.

Крім цього, цим же державним виконавцем 07.09.2016р. складено акт, яким інженера відділу кадрів і касира Старосамбірського ДСГП "Галсільліс" ОСОБА_1 зобовязано усі кошти, що надходять до каси підприємства перераховувати на депозитний рахунок ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській обл. з метою погашення заборгованості згідно виконавчого провадження.

08.09.2016р. державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Шелінською Ю.А. винесено постанову про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї (у межах суми 1368548,08 грн.).

На даний час кошти в касі підприємства та кошти що надходять до неї відповідно до постанови від 08.09.2016 року арештовані.

Вважаючи дії державного виконавця щодо складення актів та винесення постанови протиправними, скаржник звернувся з даною скаргою до суду.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

За приписами частини першої статті 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. (ч. 1 ст. 121-2 ГПК України (в редакції від 21.05.2016р.)).

Як свідчить поштовий штемпель на конверті, скарга направлена до суду 19.09.2016р., тобто протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії. Однак ухвалою господарського суду від 28.09.2016р. скаргу повернуто без розгляду на підставі п.6 ч. 1 ст.63 ГПК України. Оглянувши матеріали справи та з врахуванням, заяви скаржника про відновлення строку для подання скарги, суд прийшов до висновку про відновлення пропущеного строку подання скарги.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний виконувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої, пункту шість частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження").

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. (ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з пунктами 6.1., 6.2. Інструкції виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та цією Інструкцією. Передача виконавчого провадження в межах одного органу ДВС або виконавчої групи здійснюється за письмовим дорученням начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівника виконавчої групи.

Виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу ДВС, виконавчої групи у зв'язку: а) із зміною дислокації, перерозподілом обов'язків, уведенням спеціалізації державних виконавців, необхідністю перерозподілу навантаження; б) з хворобою державного виконавця, його перебуванням у відрядженні чи відпустці, а також у разі включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі ДВС; в) з відводом (самовідводом) державного виконавця відповідно до Закону; г) із звільненням державного виконавця чи відстороненням від виконання повноважень за посадою відповідно до Закону України "Про державну службу"; ґ) якщо виконавчі провадження відносно солідарних боржників відкрито різними державними виконавцями; д) з іншими обставинами, що ускладнюють виконання рішення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, копій матеріалів виконавчого провадження, такі не містять письмового доручення начальника відділу про передачу ЗВП №51728538 до старшого державного виконавця Шелінської Ю.А., якою складені акти від 07.09.2016р. та винесена 08.09.2016р. постанова.

Враховуючи те, що підставою для передачі виконавчого провадження в межах одного органу ДВС, зокрема, від одного державного виконавця до іншого є виключно письмове доручення начальника відділу, яке в матеріалах виконавчого провадження відсутнє і суду копії такого доручення не подано, оскаржувані акти та постанова були винесені старшим державним виконавцем Шелінською Ю.А. безпідставно, без наявних на те повноважень.

Положеннями частини першої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 43 Конституції України гарантується право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Нормами статті 115 КЗпП України, статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що кожен громадянин має право на заробітну плату, яка повинна виплачуватися регулярно у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим трудовим колективом органом.

Положеннями частини 5 статті 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Долученою скаржником до скарги Довідкою №421 від 12.09.2016 р., підписаної в.о. директора ОСОБА_4 та головним бухгалтером ОСОБА_5, підтверджено, що у звязку з арештом рахунків заробітна плата, ЄСВ і податок з доходів фізичних осіб частково виплачувались через касу підприємства.

З огляду на наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що дана скарга в частині визнання дій державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 08.09.2016р. та скасування останньої (в частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016р. у справі №914/162/16) підлягає задоволенню, оскільки така прийнята державним виконавцем Шелінською Ю.А. без достатніх на те повноважень, без дотримання необхідного балансу між негативними наслідками для трудових прав, свобод та інтересів працівників боржника і цілям, на досягнення яких спрямована оскаржувана постанова.

Суд наголошує, що виплата працівникам заробітної плати є пріоритетною перед погашенням заборгованості перед іншими кредиторами, натомість винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів, що перебувають в касі боржника та надходять до неї виключають та водночас унеможливлюють своєчасну виплату заробітної плати, що призводить до грубого порушення конституційних прав громадян працівників Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс".

З приводу оскарження дій державного виконавця щодо складення актів від 07.09.2016р. та скасування таких, суд зазначає таке.

У відповідності до п. 1.5., 1.5.2 Інструкції, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Із врахуванням наведеного, акти видає державний виконавець в процесі реалізації постанови, яка є правозастосовним актом індивідуального характеру і може бути предметом оскарження. Оскільки акт опису і арешту майна видається на підставі постанови, то такі акти не можуть бути предметом самостійного оскарження, а у разі скасування постанови (яка фіксує правореалізаційну дію посадової особи) державний виконавець зобовязаний самостійно усунути дії, які вчинялися на підставі оскаржуваної постанови.

Відповідно до пункту 9.2. постанови Пленуму ВГС України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", якщо у відповідній скарзі йдеться про оскарження дій (бездіяльності) органу Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, то вона піддягає розглядові господарським судом у тій частині, яка стосується виконання рішення (ухвали, постанови) господарського суду, але не загального суду чи іншого органу, який видав виконавчий документ, а в іншій частині господарський суд відмовляє в прийнятті скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 62 і статті 1212 ГПК.

Згідно з підпунктом першим пункту 9.13. постанови Пленуму ВГС України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до ст. 1212 ГПК України за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби виноситься ухвала.

Відтак, проаналізувавши матеріали справи, враховуючи наведене вище, враховуючи докази, які подав скаржник на підтвердження скарги, скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Cкаргу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" (вх. №4997/16 від 20.10.2016р.) про визнання протиправними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл. щодо винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 08.09.2016р., про визнання протиправними дій щодо вилучення коштів в сумі 2 850,00 грн., визнання дій щодо зобовязання інженера відділу кадрів та касира ОСОБА_1Г перерахувати грошові кошти з каси підприємства, скасування постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 08.09.2016р. ЗВП №50871238, акту про опис й арешт майна від 07.09.2016р., акту державного виконавця від 07.09.2016р. задовольнити частково.

2. Визнати дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 08.09.2016 року, незаконними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16, в межах суми, яка передбачена для оплати праці працівників.

3. Визнати дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо вилучення коштів з сумі 2 850,00 гривень з каси Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс" незаконними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16.

4. Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї ЗВП №50871238 від 08.09.2016 року у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16.

5. В частині вимог про скасування акту про опис й арешт майна від 07.09.2016 року у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16 та в частині вимог про скасування акту державного виконавця від 07.09.2016 року про зобовязання інженера відділу кадрів і касира Старосамбірського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_1 усі кошти, які надходять в касу перерахувати на депозитний рахунок відділу з метою погашення заборгованості згідно виконавчого провадження у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 17.03.2016 року у справі №914/162/16 визнати доводи скаржника неправомірними та скаргу (вх.№4997/16 від 20.10.2016 р.) в цій частині відхилити.

Суддя Коссак С.М.