У Х В А Л А

10 січня 2017 року Справа № 2/268

За скаргою дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ

на рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ з виконання рішення господарського суду луганської області від 06.07.2004 у справі № 2/268

за позовом дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго, м. Луганськ

про стягнення 16.986.451,32 грн.

Орган виконання судового рішення відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Шапошникова О.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув,

від ДВС: ОСОБА_2, довіреність від 29.12.2016 № 800/20.3-03

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.07.2004 у справі № 2/268 позовні вимоги дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до ОСОБА_1 обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго про стягнення 16.986.451,32 грн задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 14589424,34 грн, пені в сумі 1.000.000 грн, інфляційних нарахувань в сумі 1143979,09 грн, річні в сумі 251229,89 грн, держмито в сумі 1700 грн, витрати на інфомаційно-технічне забезпечення судового процессу в сумі 118 грн.

На виконання рішення суду позивачеві було видано наказ № 2/268 від 19.07.2004.

Ухвалою суду від 15.02.2004 відмовлено ОСОБА_1 обласному комунальному спеціалізованому теплозабезпечуючому підприємству Луганськтеплокомуненерго у наданні розстрочки виконання рішення у справі № 2/268 на один рік шляхом перерахування суми позивачеві згідно доданого графіку.

До господарського суду Луганської області звернувся стягувач, позивач у справі дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України 04.11.2016 (дата відбитку штемпеля) зі скаргою від 04.11.2016 № 31/13-4148 (вх. № 1578/16 від 08.11.2016) про визнання незаконними рішення та повідомлення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Заявник у скарзі вказав, що 04.10.2016 він звернувся до відділу ДВС з заявою від 03.10.2016 № 31/13-3653 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 06.07.2004 № 2/268.

Стягувач пояснив, що зазначена заява (про відкриття виконавчого провадження) була здана за реєстром передачі документів, який отримано представником органу ДВС 04.10.2016.

На адресу стягувача 26.10.2016 від відділу ДВС надійшло повідомлення старшого державного виконавця Пироговської-Харитонової Я.О. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у звязку з тим, що виконавчий документ предявлено не за підвідомчістю. До вказаного повідомлення додано оригінал наказу від 19.07.2004 № 2/268.

На підставі вказаних доводів позивачем заявлено вимоги:

1. Визнати незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 № 485/6.

2. Визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 № 485/6.

3. Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 19.07.2004 № 2/268 та відкрити виконавче провадження.

Відзивом на скаргу від 22.12.2016 № 22557 відділ ДВС проти скарги заперечує, посилаючи на її безпідставність та необґрунтованість.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відзиві зазначив, що виконавчий документ був одержаний державним виконавцем 10.10.2016, в цей час вже діяла нова редакція Закону України Про виконавче провадження відповідно до якої виконавчий документ і був повернутий стягувачу.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи участі свого представника не забезпечив, письмових пояснень суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.07.2004 у справі № 2/268 позовні вимоги дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до ОСОБА_1 обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго про стягнення 16.986.451,32 грн задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 14589424,34 грн, пені в сумі 1.000.000 грн, інфляційних нарахувань в сумі 1143979,09 грн, річні в сумі 251229,89 грн, держмито в сумі 1700 грн, витрати на інфомаційно-технічне забезпечення судового процессу в сумі 118 грн.

На виконання рішення суду позивачеві було видано наказ № 2/268 від 19.07.2004.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.05.2016 ВП № 11789674 наказ було повернуто позивачу відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, відповідно строк предявлення до виконання не сплинув.

04.10.2016 позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 № 31/13-3653 з проханням прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 19.07.2004 № 2/268, що підтверджується реєстром передачі документів, та не заперечується відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

12.10.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 було прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на п. 4 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5) відповідно до якої відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення за якими сума зобовязання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Виконавчий документ був повернутий стягувачу з посиланням на п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження в редакції яка набрала чинності з 05.10.2016 року.

На момент звернення стягувача 04.10.2016 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України діяла редакція Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. № 606-XIV з врахуванням змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. № 606-XIV, яка була чинна на момент звернення, на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

За таких обставин, стягувач 04.10.2016 обґрунтовано звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для примусового виконання судового рішення, оскільки сума зобовязання за ним перевищувала десять та більше мільйонів гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. На день надходження наказу до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначені вимоги стягувачем.

Статтею 58 Конституції України визначено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (положенню частини першої статті 58 дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.99 р. N 1-рп/99).

Таким чином, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України був зобовязаний прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 19.07.2004 № 2/268 в порядку встановленому Законом України Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. № 606-XIV.

Посилання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5) судом відхиляються з огляду на те, що відповідно до п. 6 наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5 він набирає чинності одночасно з набранням чинності Законом України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження", але не раніше дня його офіційного опублікування. На момент предявлення наказу до виконання 04.10.2016 р. зазначений наказ Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5 не набрав чинності.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин доводи стягувача є правомірними, скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 04.11.2016 № 31/13-4148 задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №485/6.

3. Визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.10.2016 №485/6.

4. Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 прийняти до виконання наказ господарського суду Луганської області від 19.07.2004 № 2/268 та відкрити виконавче провадження.

Суддя В.В. Корнієнко