ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року Справа № 910/15734/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоМачульського Г.М. (доповідач),
суддівАлєєвої І.В.,
Коробенка Г.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Мастер"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від03.11.2016
у справі№910/15734/16
Господарського судуміста Києва
за позовомФермерського господарства "Зерно-Інвест"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Мастер"
провизнання недійсним електронного цифрового підпису

за участю

- позивача:Прохоренко Г.В. (довіреність від 11.01.2017)
- відповідача:Бородкін Д.І. (довіреність від 30.12.2016)

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись в суд з даним позовом, Фермерське господарство "Зерно-Інвест" (далі - позивач) просило визнати недійсним електронний цифровий підпис позивача, який сформований Акредитованим центром сертифікації ключів "Masterkey" Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Мастер" (далі - відповідач) на підставі договору від 17.07.2015 № ЦСК/Чк/2/17.7.15.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що електронний цифровий підпис сформовано відповідачем на підставі договору, який між позивачем та відповідачем не укладався, відтак даний підпис сформовано відповідачем в порушення вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання його недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 (суддя Павленко Є.В.) провадження у справі припинено.

Оскарженою постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.) цю ухвалу суду скасовано, справу передано до суду першої інстанції для розгляду.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову апеляційного суду, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу позивач зазначав про законність та обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції, у зв'язку з чим просив залишити касаційну скаргу без задоволення.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, виходить з наступного.

Припиняючи провадження у справі, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що оскаржуваний електронний цифровий підпис не є правочином у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, а є способом ідентифікації особи у електронному документообігу, у зв'язку з чим його неможливо визнати недійсним в судовому порядку, відтак провадження зі справи підлягає припиненню, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Апеляційний господарський суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції виходив з того, що суд безпідставно дійшов висновку про припинення провадження у справі, так як відсутні правові підстави для вчинення такої процесуальної дії місцевим господарським судом.

У касаційній скарзі, як на підставу для скасування постанови суду апеляційної інстанції, відповідач посилається на те, що між позивачем та відповідачем не виникало господарських правовідносин, тому дана справа не підлягає вирішенню в господарських судах, відтак суд першої інстанції правомірно припинив провадження у справі, а суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для припинення провадження.

Підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції відсутні виходячи із наступного.

Згідно із приписами статті 80 частини 1-ї пункту 1-го Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до приписів статті 1 цього кодексу до господарського суду мають право звертатися згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (ч.1).

Таким чином, господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями частини 2-ї статті 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Враховуючи, що спір у справі виник між юридичними особами, суд першої інстанції повинен був дослідити правовідносини між сторонами у справі, та вирішити позов по суті, а не припиняти провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, відтак доводи, викладені у касаційній скарзі, не дають правових підстав вважати, що оскаржена постанова суду апеляційної інстанції є незаконною.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.1, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Мастер" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 у справі Господарського суду міста Києва №910/15734/16, залишити без змін.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді І.В. Алєєва

Г.П. Коробенко