УХВАЛА

про повернення позовної заяви

20.01.2017Справа № 910/944/17

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Департамента культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Громадської організації "Київська міська спілка ветеранів АТО"

про стягнення простроченої заборгованості 129 329,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява б/н від 18.01.2017р. (вх. № суду 944/17) Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Громадської організації «Київська міська спілка ветеранів АТО» про стягнення простроченої заборгованості.

Розглянувши позовну заяву б/н від 18.01.2017р. (вх. № суду 944/17) та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Згідно п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що позовна заява підлягає поверненню, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належних документів в підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (ч. ч. 3-6 ст. 28 ГПК України).

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 ГПК України представниками юридичних осіб можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Судом встановлено, що вказана позовна заява підписана представником Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1

В якості доказу, який підтверджує повноваження ОСОБА_1, діяти від імені позивача, додана до матеріалів позовної заяви копія довіреності № 060-2032 від 23.03.2016р.

Як вбачається із вказаної довіреності № 060-2032 від 23.03.2016р., Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі директора - ОСОБА_2, що діє на підставі Положення, уповноважує ОСОБА_1 представляти інтереси Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Довіреність № 060-2032 від 23.03.2016р. підписана директором ОСОБА_2.

Суд звертає увагу, що до матеріалів позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_2 діяти від імені Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості директора та уповноважувати інших осіб підписувати позовні заяви від імені позивача, тому суд приходить до висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, та підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не вказано.

Крім того, позивачем не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів,відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Дослідивши матеріали позовної заяви б/н від 18.01.2017р. (вх. № суду 944/17), господарський суд зазначає, що до позовної заяви позивач додав, в якості доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача, лише завірену копію опису вкладення в цінний лист від 26.09.2016р., без оригіналу поштової квитанції, що свідчить про порушення позивачем встановленого порядку надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Також, суд звертає увагу, що в додатках до позовної заяви, додано копію позовної заяви з відміткою про отримання відповідачем від 08.11.2016р. Проте, у вказаній відмітці відсутні відомості, що відповідач отримав саме копію позовної заяви та додатки до неї, які направлені до Господарського суду м. Києва, а також в матеріалах позовної заяви відсутні докази, які підтверджують повноваження ОСОБА_3 діяти від імені відповідача.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 54, 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що витребування додаткових доказів з ініціативи господарського суду, а не за клопотанням сторін, які з різних причин не можуть подати ті чи інші докази, не передбачено статтею 38 Господарського процесуального кодексу України, та суперечить принципу змагальності, закріпленому в пункті 4 частини 2 статті 129 Конституції України та статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя Л.Г. Пукшин