Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" січня 2017 р. Справа № 906/1462/14

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - підприємець

від відповідача: Лінецький І.Б. - директор (наказ № 1-к від 23.05.06р.)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (м.Андрушівка Житомирської області)

до Комунального підприємства Андрушівської міської ради "Комсервіс" (м.Андрушівка Житомирської області)

про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 100000,00 грн.

Позивач звернувся з позовом про зобов'язання відповідача відновити водопостачання кафе-магазину по АДРЕСА_2, яке знаходиться на території автостанції, а також стягнути на свою користь з відповідача 50000,00 грн. моральної шкоди.

Заявою від 29.11.16р. позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди до 100000,00 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням заяви від 29.11.16р. про збільшення позовних вимог (а.с.80).

Зокрема, зазначив, що підставою для звернення його з даним позовом є відключення відповідачем від мереж водопостачання його тимчасової споруди - кафе-магазину по АДРЕСА_1 (в районі автостанції) загальною площею 70,0 кв.м. і відмова відновлення цього водопостачання, а також завдання йому моральної шкоди внаслідок відключення відповідачем від мереж водопостачання його тимчасової споруди.

Відповідач у відзиві від 03.12.14р. на позовну заяву (а.с.39-41), письмових "запереченнях" від 11.01.17р. № 06/10 на позовну заяву та збільшення позовних вимог (а.с.90-94) та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі, посилаючись на недоведеність та безпідставність заявлених позовних вимог. Зокрема зазначили, що позивачем не було подано жодних документів до позовної заяви, які б свідчили, що він є власником об'єкту, від якого, як він вважає, відключили водопостачання та, що не було наведено, яку саме норму закону було порушено відповідачем. Також заперечили щодо стягнення моральної шкоди у зв'язку з тим, що позивачем не доведено правових обґрунтувань і доказів того, що відключенням його тимчасової споруди від водопостачання, відповідач створив небезпечні для його життя і здоров'я умови, а також не доведено вини відповідача та нанесення шкоди діловому іміджу позивача і не зазначено, які саме моральні страждання поніс останній та чим обґрунтовується розмір відшкодування немайнової шкоди.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1 (далі - позивач) 23.11.1992р. зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця № 085097 (а.с.25).

Рішенням виконкому Андрушівської міської ради від 31.05.2000р. № 141 позивачу надано дозвіл на розміщення об'єкта торгівлі в м.Андрушівка Житомирської області по вул.Зазулінського в районі автостанції (а.с.8).

25.10.2000р. між ВАТ "Андрушівське АТП 11838" (орендодавцем) та позивачем (орендарем) укладено договір про оренду нежилих приміщень або частини території, згідно умов якого орендодавець здав орендарю в тимчасове користування - нежиле приміщення, частину території автостанції - частину землі під постановку вагона для відкритої торгової точки площею 12,4х3 кв.м. для використання під торгівлю (а.с.9).

24.09.04р. на підставі рішення виконкому Андрушівської міської ради від 31.05.2000р. № 141 позивачу видано дозвіл № 9 на розміщення малої архітектурної форми: торгівельного павільйону 0,50 кв.м. за адресою: м.Андрушівка, вул.Зозулінського для продажу продовольчих товарів (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 30.06.06р. № 160 позивачу надано дозвіл на виготовлення матеріалів попереднього погодження для реконструкції малої архітектурної форми (вагончик) на орендованій частині території автостанції (а.с.11).

Згідно даних позивача, 03.07.06р. ВАТ "Андрушівське АТП 11838" надало дозвіл на добудову до кафе-магазину позивачем на території автостанції біля своєї торгової точки розміром 3х12м. (а.с.2,12). Також було виготовлено викопіювання з генплану м.Андрушівка (прилеглої території автостанції) реконструкція та добудова торгівельної точки позивача та викопіювання з генплану житлового масиву м.Андрушівка з проведення водопостачання до торгівельної точки позивача (а.с.13,14).

01.06.06р. між Комунальним підприємством Андрушівської міської ради "Комсервіс" (відповідачем/підприємством) та позивачем (абонентом) укладено договір № 34 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, згідно якого відповідач зобов'язався надавати позивачу вчасно та відповідної якості послуги з постачання холодної води та відведення стічних вод до очисних споруд ДП "Андрушівський спиртовий завод", а абонент зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с.15-18).

Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.14р. № 96 "Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1." внаслідок розгляду листа директора КП Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій від 20.06.14р. № 88 щодо невиконання припису № 000031 ФОП ОСОБА_1 та на підставі ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.10,17 Закону України " Про благоустрій населених пунктів", п.6.9 Правил благоустрою міста Андрушівка, затверджених рішенням 22 сесії Андрушівської міської ради шостого скликання від 14.11.12р., Порядку розміщення тимчасових споруд та засобів пересувної мережі для здійснення підприємницької діяльності у місті Андрушівка, затвердженим рішенням 27 сесії Андрушівської міської ради шостого скликання від 15.03.13р., Положення про інспекцію з благоустрою міста Андрушівка, затвердженого рішенням 16 сесії Андрушівської міської ради шостого скликання від 12.03.12р. вирішено демонтувати тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1, загальною площею 70,0 кв.м. по АДРЕСА_1), на земельній ділянці, що знаходиться у постійному користуванні КП Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій (пункт 1 рішення) (а.с.19).

Згідно пп.2.2 даного рішення зобов'язано директора КП Андрушівської міської ради "Комсервіс" Лінецького І.Б. до 02.07.14р. відключити від мереж водопостачання тимчасову споруду ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1) загальною площею 70,0 кв.м.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 02.07.14р. у справі № 272/894/14-а за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.14р. № 96 "Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1." клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову задоволено та зупинено дію даного рішення до набрання постановою суду законної сили (а.с.22).

Позивачем було направлено відповідачу претензію від 02.07.14р. з вимогою відновлення водопостачання його торгової точки за адресою: м.Андрушівка на привокзальній площі по вул.Зазулінського (а.с.20).

У листі - відповіді від 03.07.14р. на дану претензію відповідач відмовив у задоволенні претензії позивача, посилаючись на рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.14р. № 96 та у зв'язку з відсутністю іншого рішення, яке б його відміняло (а.с.21).

Також позивачем була подана на ім'я голови Андрушівської міської ради заява від 04.07.13р. про винесення розпорядження на підключення його торгової точки до водопостачання у зв'язку з винесенням ухвали Андрушівського районного суду Житомирської області від 02.07.14р. у справі № 272/894/14-а про зупинення дії рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.14р. № 96 (а.с.23).

Згідно листа від 08.08.14р. № Б-02-11/270 Андрушівська міська рада, зокрема, зазначила, що питання про скасування оскаржуваного рішення, або внесення змін до нього може бути розглянуто на пленарному засіданні сесії, черговому засіданні виконавчого комітету у разі скасування заходів забезпечення позову (зупинення дії рішення від 23.06.14р. №96)(а.с.24).

У зв'язку з тим, що вищезазначені претензія від 02.07.14р. та заява від 04.07.13р. позивача не були задоволенні, позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача відновити водопостачання кафе-магазину по АДРЕСА_2, яке знаходиться на території автостанції та стягнення на свою користь з відповідача 100000,00 грн. моральної шкоди (з урахуванням заяви від 29.11.16р. про збільшення позовних вимог (а.с.80)), який обґрунтував наступним.

Позивач зазначив, що за відсутності водопостачання він поніс не тільки матеріальні збитки через зменшення кількості покупців, а й моральну шкоду, оскільки після відключення водопостачання до його кафе-магазину він втратив близько 50% відвідувачів, а також поніс значну шкоду своєму здоров'ю, підтверджуючи це довідкою лікарняного закладу (а.с.3,6).

Обґрунтовуючи свою позовну вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди, позивач, зокрема, зазначив, що підставою для її заявлення є наступні обставини: ігнорування відповідачем судових рішень (відносно відключення торгової точки позивача від водопостачання); неможливість здійснення позивачем підприємницької діяльності, що позначається на матеріальному добробуті його сім'ї; вплив ситуації, що склалася з вини відповідача, на здоров'я позивача, від чого загострились його хронічні хвороби (оскільки він є інвалідом II групи); ставлення підприємців, які здійснюють свою діяльність поруч з ним безперешкодно; несправедливе відношення до нього влади (насмішки та зверхність)(а.с.32).

Заявою від 29.11.16р. позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з 50000,00 грн. до 100000,00 грн., посилаючись на те, що за три роки значно зросла інфляція, подешевшала національна валюта (а.с.80).

Господарський суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, постановою Андрушівського районного суду Житомирської області від 22.07.16р. у справі № 272/894/14-а за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.14р. № 96 "Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1." позов задоволено та скасовано рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.14р. № 96 "Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1." (а.с.75).

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.10.16р. у справі № 272/894/14-а апеляційну скаргу Андрушівської міської ради залишено без задоволення, а постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 22.07.16р. без змін (а.с.76,77).

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, зазначена постанова Андрушівського районного суду Житомирської області від 22.07.16р. у справі № 272/894/14-а, яка набрала законної сили 31.10.16р., має преюдиціальне значення для вирішення спору у даній справі, оскільки згідно неї було скасовано рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.14р. № 96 "Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1.".

Як вже зазначалося, 01.06.06р. між Комунальним підприємством Андрушівської міської ради "Комсервіс" (відповідачем/підприємством) та позивачем (абонентом) укладено договір № 34 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, згідно якого відповідач зобов'язався надавати позивачу вчасно та відповідної якості послуги з постачання холодної води та відведення стічних вод до очисних споруд ДП "Андрушівський спиртовий завод", а абонент зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с.15-18).

Згідно пп.1.1 даного договору відповідач взяв на себе зобов'язання постачати позивачу холодну воду в кількості встановленого ліміту, згідно заяви - розрахунку, здійснювати водовідведення в кількості за показниками водолічильника.

Відповідно до пп.3.2.1 пп.3.2 договору, абонент (позивач) має право отримувати вчасно та відповідної якості послуги згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Станом на день прийняття рішення у справі договір № 34 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 01.06.06р. є чинним, що підтверджено в судовому засіданні представниками сторін, а тому є обов'язковим до виконання обома сторонами цього договору.

Господарському суду не подано доказів, які б свідчили про недійсність вказаного договору.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства та з урахуванням того, що рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.14р. № 96 "Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1.", на підставі якого було зобов'язано директора КП Андрушівської міської ради "Комсервіс" Лінецького І.Б. до 02.07.14р. відключити від мереж водопостачання тимчасову споруду ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1) загальною площею 70,0 кв.м. було скасоване, господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині та зобов'язати відповідача відновити водопостачання кафе-магазину по АДРЕСА_2, яке знаходиться на території автостанції.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 100000,00 грн. моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.5 постанови пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач, обґрунтовуючи свою вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди, зокрема, зазначив, що підставою для її заявлення є наступні обставини: ігнорування відповідачем судових рішень (відносно відключення торгової точки позивача від водопостачання); неможливість здійснення позивачем підприємницької діяльності, що позначається на матеріальному добробуті його сім'ї; вплив ситуації, що склалася з вини відповідача, на здоров'я позивача, від чого загострились його хронічні хвороби (оскільки він є інвалідом II групи)(а.с.6); ставлення підприємців, які здійснюють свою діяльність поруч з ним безперешкодно; несправедливе відношення до нього влади (насмішки та зверхність); втрата 50% відвідувачів кафе-магазину)(а.с.3,32).

Заявою від 29.11.16р. позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з 50000,00 грн. до 100000,00 грн., посилаючись на те, що за три роки значно зросла інфляція, подешевшала національна валюта (а.с.80).

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем у даній справі не доведено наявність підстав для відшкодування йому моральної шкоди у будь-якому розмірі, оскільки позивач при обґрунтуванні вимоги про відшкодування моральної шкоди, не надав жодних доказів, які б свідчили, що всі вищезазначені ним підстави для застосування моральної шкоди дійсно існують та, що вони зумовлені відключенням відповідачем водопостачання належного позивачу кафе-магазину.

Крім того, позивачем не доведено, чим обґрунтовується розмір заявленої моральної шкоди, а також не доведено вини відповідача, оскільки останній при відключенні водопостачання кафе-магазину позивача по АДРЕСА_2 діяв не на власний розсуд, а виконував пп.2.2 рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.14р. № 96 "Про демонтаж тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1.".

У зв'язку з цим, господарський суд дійшов висновку про недоведеність позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, а тому в її задоволенні відмовляє.

Судовий збір у справі стягненню з відповідача не підлягає у зв'язку з відсутністю його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Комунальне підприємство Андрушівської міської ради "Комсервіс" (13401, м.Андрушівка Житомирської області, вул.Кірова 67, ідентифікаційний код 33967566) відновити водопостачання кафе-магазину по АДРЕСА_1

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.01.17

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 1 прим. у справу.