ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р.Справа № 922/4133/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м.Харків
до Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, м.Харків
про стягнення 7539,39грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №01-16юр/3218 від 25.04.2016

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №01 від 03.01.2017

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго", м.Харків (далі за текстом - позивач), звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, м.Харків (далі за текстом - відповідач), про стягнення 7539,39грн., з яких: 5824,60грн. вартості електричної енергії, 731,89грн. пені, 136,56грн. 3% річних, 846,34грн. інфляційних втрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про постачання електричної енергії №067140 від 24.12.2010 в частині оплати спожитої електричної енергії.

11 січня 2017 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з вересня по грудень 2016 року в розмірі 26287,60грн., що складається з 20915,61грн. вартості електричної енергії, 1811,12грн. пені, 396,28грн. 3% річних, 3164,59грн. інфляційних втрат.

Господарським судом вказана заява позивача розглянута та визнана такою, що відповідає приписам чинного господарського процесуального законодавства, тому остаточними позовними вимогами позивача є стягнення 26287,60грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про їх збільшення, та просив позов задовольнити.

Відповідач у відзиві та його представник в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідач утримується з державного бюджету. За відсутністю коштів на рахунках, він не мав асигнувань (бюджетних повноважень) на подальше отримання послуг з енергопостачання.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представників сторін, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

24 грудня 2010 року між позивачем, як постачальником, та Головним управлінням з питань надзвичайних ситуацій обласної державної адміністрації, як споживачем, укладено Договір на постачання електричної енергії № 067140 (далі за текстом - Договір), за умовами якого позивач продає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує позивачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами даного договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до умов пункту 2.3.3 Договору, відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку 2 "Порядок розрахунків".

Згідно пункту 5 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" від 11.02.2011 до Договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток № 20 Акт про використану електричну енергію, який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаними та скріпленими печаткою в термін до 5 днів. Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання. В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення.

Відповідно до пункту 9.4 Договору він набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2010. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

В матеріалах справи відсутні докази того, що будь-яка зі сторін в установленому Договором порядку заявила про припинення його дії, а тому на даний час Договір є пролонгованим на 2016 рік.

Додатковою угодою від 14.12.2012 до Договору внесено зміни в частині найменування споживача, а саме: Головне управління з питань надзвичайних ситуацій обласної державної адміністрації замінено на Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації.

Відповідач за умовами Договору за період жовтень-грудень 2016 року спожив електричну енергію на суму 20915,61грн. (17429,67грн. - тарифна складова, 3485,94грн. - ПДВ), що підтверджується відомостями про витрати електроенергії, а також рахунками за вказаний період.

Дана заборгованість своєчасно оплачена не була, у зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь 20915,61грн. вартості електричної енергії, 1811,12грн. пені, 396,28грн. 3% річних, 3164,59грн. інфляційних втрат, нарахованих станом на 01.01.2017.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором в частині оплати вартості спожитої електричної енергії за період вересень-грудень 2016 року на загальну суму 20915,61грн. (17429,67грн. - тарифна складова, 3485,94грн. - ПДВ).

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 статті 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач доказів погашення даної заборгованості не надав, проти заявленого позивачем розміру заборгованості, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, не заперечував.

Разом із тим, відповідач просив відмовити в позові, посилаючись на норми бюджетного законодавства, а також на те, що він утримується за рахунок коштів з державного бюджету, які надходять не в повному обсязі та несвоєчасно.

У зв'язку з цим, суд зазначає, що недостатнє фінансування відповідача з державного бюджету не звільняє його від обов'язку щодо оплатити спожитої електричної енергії за Договором.

Так, згідно частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, факт недостатнього фінансування з державного бюджету відповідачем документально не підтверджений.

Враховуючи викладене, суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення 20915,61грн. вартості електричної енергії.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені Договором та Законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 6 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу; 3% річних з простроченої суми.

На підставі вищевказаних положень законодавства та Договору, позивач просить стягнути з відповідача 1811,12грн. пені з жовтня по грудень 2016 року, 396,28грн. 3% річних з жовтня по грудень 2016 року, 3164,59грн. інфляційних втрат з вересня 2016 року по грудень 2016 року, нарахованих станом на 01.01.2017.

Перевіривши розрахунки вказаних вимог та з огляду на відсутність заперечень відповідача в частині визначених позивачем сум, суд вважає за необхідне задовольнити ці позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м.Харків, Салтівське шосе, буд.73, код 23000066) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.149, код 00131954, п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823) 20915,61грн. вартості електричної енергії.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м.Харків, Салтівське шосе, буд.73, код 23000066) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.149, код 00131954, п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 Аваль", м.Київ, МФО 380805) 1811,12грн. пені, 396,28грн. 3% річних, 3164,59грн. інфляційних втрат, а також 1378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 16.01.2017 р.

Суддя ОСОБА_4