РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017Справа №910/21828/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "КОЛОСС-ХХІ"
Простягнення 37 338,00 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача - Шкуренко С.В., представник за довіреністю;

Від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість по договору №44150311 від 03.11.2015р. в сумі 37 338,00 грн.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73 Б.

Відповідно до статті 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача по справі.

На призначені судові засідання 17.01.2017 представник відповідача не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявний в матеріалах справи оригінал поштового відправлення, з якого слідує, що поштова кореспонденція з ухвалою суду про призначення судового засідання була вручена відповідачу 04.01.2017.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, клопотання про відкладення розгляду справи мав достатньо часу для цього.

Враховуючи встановлений ч. 1 ст. 69 ГПК України строк вирішення спору та зважаючи на те, що суд не знайшов підстав для відкладення розгляду справи, відповідно до статті 75 ГПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2015р. між Позивачем (надалі - Продавець) та Відповідачем (надалі - Покупець) був укладений договір №44150311 (надалі - Договір), згідно з п. 1.1. якого Продавець зобов'язався поставити і передати у власність покупця нафтопродукти (надалі - товар), а Покупець, в свою чергу зобов'язався прийняти та своєчасно сплатити вартість товару. Найменування, кількість та ціна визначаються згідно рахунку-фактури і накладної п. 2.1 договору).

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем відповідачу за видатковою накладною №1733 від 26.08.2016р. було поставлено узгоджений товар на загальну суму 40 338,00 грн.

При цьому, оплата поставленого товару за накладною №1733 від 26.08.2016р., була здійснена відповідачем частково, на суму 3000,00 грн., що підтверджується випискою банку за період з 13.09.2016 по 13.09.2016.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар станом на 29.11.2016р. становить 37 338,00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що свої обов'язки за договором Позивач виконав належним чином, а саме в повному обсязі здійснив поставку замовленого товару, проте Відповідач, як Покупець, свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару виконував неналежним чином, у зв'язку із чим допустив прострочення оплати вартості поставленого та прийнятого товару.

Факт приймання Відповідачем товару підтверджується наявністю підпису та печатки на вказаній накладній, згідно якої приймався поставлений товар. Будь-яких зауважень щодо кількості та якості поставленого товару від Відповідача не надходило.

Стаття 173 ГК України встановлює, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 175 ГК України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Порядок розрахунків між покупцем та продавцем передбачений пунктом 2.1. Договору, відповідно до якого, покупець зобов'язаний прийняти та здійснити оплату за товар по ціні згідно рахунку-фактури та пунктом 2.2 договору - на розрахунковий рахунок Продавця у розмірі 100% попередньої оплати. Продавець має відпустити Покупцю товар в термін 2 банківських днів з моменту зарахування грошових коштів на рахунок Продавця в повному обсязі (п.2.3 договору).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні доказів виставлення Відповідачу рахунку - фактури та докази попередньої оплати, суд у даному випадку застосовує ч.2 ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк виконання зобов'язання не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час. При цьому боржник повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк з дня пред'явлення вимоги кредитором.

Матеріалами справи доведено, що 04.11.2016р. відповідачу направлялась претензія на суму 37 338,00 грн.

Враховуючи надані Позивачем докази направлення, строк оплати настав 14.11.2016р.

Проте відповідач свого обов'язку зі спати за отриманий товар належним чином не виконав у зв'язку із чим заборгованість відповідача складає 37 338,00 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент винесення рішення у справі настав.

Внаслідок порушення відповідачем зобов'язання з оплати за поставлений товар за договором станом на час прийняття рішення відповідач має заборгованість перед ТОВ "Виробнича компанія "КОЛОСС-ХХІ" в розмірі 37 338,00 грн.

В матеріалах справи також наявний акт звіряння взаємних розрахунків станом за період: з 01.01.2016 по 07.10.2016 на суму 37 338,00 грн., підписаний обома сторонами та скріплений печатками сторін.

Отже, факт наявності боргу у Відповідача перед Позивачем в сумі 37 338,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований. Строк оплати за договором є таким, що настав.

За таких обставин, позов в частині стягнення основної суми боргу підлягає задоволенню у сумі 37 338,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "КОЛОСС-ХХІ" (04060, м. Київ, вул. Ризька, буд.73 Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" (03680, м. Київ, провулок Радищева, буд. 6, ) заборгованість у розмірі 37 338 (тридцять сім тисяч триста тридцять вісім тисяч) грн. 00 коп., 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.01.2017

Суддя І.І. Борисенко