номер провадження справи 4/132/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2017 Справа № 908/3051/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Трейд, (69089, Запоріжжя, вул. Шушенська, буд. 15)

до відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Насінницька компанія Гібрид-С, (69091, АДРЕСА_1)

про стягнення 1170934, 02 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників:

Від позивача ОСОБА_3, директор, НОМЕР_1 виданий 08.10.1996р.;

від відповідача ОСОБА_4, довіреність б/н від 20.12.2016р.;

16.11.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулося ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Трейд, Запоріжжя з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Насінницька компанія Гібрид-С, м. Запоріжжя про стягнення 892385,14 грн. основного боргу за угодою про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням (новація) б/н від 11.11.2003 р., 55452,60 грн. три відсотки річних та 223 096,28грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.11.2016р. порушено провадження у справі № 908/3051/16, справі присвоєно номер провадження 4/132/16, судове засідання призначено на 21.12.2015р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору. В судовому засіданні 21.12.2015р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 11.01.2017р.

В судовому засіданні 11.01.2017р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 11.01.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві та на підставі угоди про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням (новація) б/н від 11.11.2003 р., ст., ст. 525, 526, 625, 604, 1046, 1049, 1050 ЦК України просив позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Насінницька компанія Гібрид-С, м. Запоріжжя суму 892385,14 грн. грн. основного боргу, 55452,60 грн. три відсотки річних та 223 096,28грн. штрафу.

Відповідач позовні вимоги про стягнення суми 892385,14 грн. грн. основного боргу, 55452,60 грн. три відсотки річних та 223 096,28грн. штрафу визнав в повному обсязі, про що повідомив в судовому засідання 11.01.2017р. В заяві, яка надійшла на адресу суду 21.12.2016р. відповідач повідомив, що своєчасно сплатити заборгованість за угодою про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням (новація) б/н від 11.11.2003 р. Насінницька компанія Гібрид-С не змогло через скрутний фінансовий стан підприємства.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2013 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Трейд (позивачем) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Насінницька компанія Гібрид-С, (відповідачем) була укладена Угода про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням (новація) б/н (далі за текстом Угода).

За умовами Угоди позивач (Кредитор) виконав роботи (надав послуги) відповідачу (Боржнику) за договорами зазначеними в п.1 Угоди.

Відповідно до п. 3 Угоди загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договорами зазначеними в п.1 Угоди, станом на 11.11.2013р., складає 892 385, 14 грн.

Згідно п. 4 Угоди, сторони керуючись п. 2 ст. 604 Цивільного кодексу України дійшли згоди замінити зобов'язання Відповідача (Боржника) з оплати заборгованості за виконані роботи (надані послуги) Позивачем (Кредитором) в сумі 892 385, 14 грн. за договорами, зазначеними в п. 1 цієї угоди на позикове зобов'язання між тими ж особами.

В результаті новації зобов'язання Сторін, що виникли з договорів, зазначених у п. 1 цієї угоди припиняється з дати підписання даної угоди, і замінюються позиковим зобов'язанням між тими ж особами (п. 5 Угоди).

Згідно п. 7 Угоди Відповідач зобов'язався повернути нам позику в сумі 892 385, 14 грн. в термін до 20 жовтня 2014 року шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в установі банку.

Пунктом 12 Угоди сторони узгодили, що угода вступає в дію з дати її підписання та діє до повного виконання сторонами умов зазначеної угоди.

Відповідно до п. 2 ст. 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено новацію, якою зобов'язання Відповідача по сплаті виконаних нами робіт (наданих послуг) було замінено позиковим зобов'язання у сумі 892 385, 14 грн., з регулюванням нових відносин статтями Цивільного кодексу, які регулюють відносини стосовно позики.

Згідно п. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).

Таким чином, відповідач повинен був повернути позивачу отриману позику в строк до 20.10.2014 року, але станом на час вирішення справи в судовому засіданні Відповідач не виконав свого зобов'язання з повернення позики.

Отже, відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов Угоди про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням (новація) б/н від 11.11.2013р. належним чином та в повному обсязі не виконав.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач позовні вимоги про стягнення 892 385, 14 грн. основного боргу за Угодою про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням (новація) б/н від 11.11.2013р. визнав у повному обсязі, про що повідомив в судовому засіданні, та у підтвердження надав письмовий акт звірки взаємних розрахунків від 19.12.2016р.

Згідно з ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо це суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що уразі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову, за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує права та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, у звязку з чим прийняти рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Насінницька компанія Гібрид-С 892 385, 14 грн. основного боргу за Угодою про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням (новація) б/н від 11.11.2013р.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 55452,60 грн.3 % річних, за період з 21.10.2014р. по 14.11.2016р.

Суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача 3 % річних є обґрунтованою, але розрахунок 3% річних позивачем виконаний не вірно, оскільки при розрахунку 3% допущені арифметичні помилки, стягненню підлягає 3% в розмірі 55 386,19 грн., за період з 21.10.2014р. по 14.11.2016р. В іншій частині вимог про стягнення 3% річних судом відмовляється в задоволенні позову.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 223 096,28 грн. штрафу.

Частиною 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

В п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. міститься вказівка, що чинним законодавством не виключена можливість встановлення в укладеному сторонами договорі застосування до грошового зобовязання не тільки пені, а й іншого виду неустойки штрафу, притому і як самостійного заходу відповідальності, і як такого, що застосовується поряд з пенею.

У відповідності до п. 8 Угоди сторони передбачили, що у разі порушення Боржником терміну повернення позики, він сплачує Кредитору штраф у розмірі 25 (двадцять п'ять) відсотків від суми позики. Сторони, керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України дійшли згоди збільшити термін позовної давності щодо стягнення штрафу до трьох років.

Факт прострочення відповідачем терміну сплати позики є доведеним та підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 223 096,28 грн. штрафу на підставі п. 8 Угоди є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме про стягнення 892385,14 грн. основного боргу за угодою про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням (новація) б/н від 11.11.2003 р., 55 386,19 грн. три відсотки річних та 223 096,28грн. штрафу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 44, 49, 75, 78, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Трейд, Запоріжжя до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Насінницька компанія Гібрид-С, м. Запоріжжя задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Насінницька компанія Гібрид-С, (69091, АДРЕСА_1, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Трейд, (69089, Запоріжжя, вул. Шушенська, буд. 15, ) 892 385 ( вісімсот дев'яносто дві тисячі триста вісімдесят п'ять) грн. 14 коп. основного боргу, 55 386 (п'ятдесят п'ять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 19 коп. 3% річних, 223 096 (двісті двадцять тири тисячі дев'яносто шість) грн. 28 коп. штрафу та 17 563 (сімнадцять тисяч п'ятсот шістдесят три) грн. 02 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 13 січня 2017 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.