ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2017 р. Справа № 5023/086/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

прокурор Булулуков О.О.;

позивач ОСОБА_1;

відповідач не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №3398/1-35) на ухвалу господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2016 року по справі

за позовом Прокурора Київського району м. Харкова в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства Укрексімбанк, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю С.К.С.М., м. Харків

про стягнення коштів у розмірі 22984701,11 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.03.2014 р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмежено відповідальністю "С.К.С.М. (м. Харків, вул. Енергетична, 18, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ) в особі філії АТ Укрексімбанк в м. Харкові, МФО 351618, ідентифікаційний код 19362160) суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі 22984701,11 грн. та 1230916,51 євро. Стягнуто Товариства з обмежено відповідальністю "С.К.С.М. " (м. Харків, вул. Енергетична, 18, ) на користь держбюджету України одержувач коштів - УДКС у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, № рахунку 3003, , код платника 22030001, символ звітності банку 101, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011) - судовий збір в розмірі 64380,00грн. Відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2014р. по справі № 5023/086/12 до 31 грудня 2016 року.

На виконання даного рішення суду видано відповідні накази від 22.07.2014 року.

Боржник - ТОВ "С.К.С.М." 12.08.2016 р. звернувся до господарського суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду по справі.

Ухвалою господарського суду від 11.10.2016 року заяву ТОВ "С.К.С.М. " про розстрочку виконання рішення суд від 05.03.2014 р. задоволено. Розстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2014 р. по справі №5023/086/12 шляхом сплати належних до стягнення сум, згідно наступного графіку: до 31.12.2016 року - оплата суми 2000000,00 грн., до 31.12.2017 року - оплата суми 2500000,00 грн., до 31.12.2018 року - оплата суми 2500000,00 грн., до 31.12.2019 року - оплата суми 3500000,00 грн., до 31.12.2020 року - оплата суми 11455790,00 грн. та 575090,00 євро., до 31.12.2021 року - оплата суми 1093291,11 грн. та 655826,51 євро.

Позивач з ухвалою суду не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить її скасувати і припинити провадження у справі.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, відповідач у судове засідання не зявився, повноважного представника до суду не направив.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заявник просить розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати належних до стягнення сум, згідно наступного графіку: до 31.12.2016 року - оплата суми 2000000,00 грн., до 31.12.2017 року - оплата суми 2500000,00 грн., до 31.12.2018 року - оплата суми 2500000,00 грн., до 31.12.2019 року - оплата суми 3500000,00 грн., до 31.12.2020 року - оплата суми 11455790,00 грн. та 575090,00 євро., до 31.12.2021 року - оплата суми 1093291,11 грн. та 655826,51 євро.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про відстрочку виконання рішення, керувався ст. 121 ГПК України, якою встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що ТОВ С.К.С.М. не буде отримано заплановані 35,0 млн. грн. для погашення заборгованості ПАТ Укрексімбанк з об'єктивних причин, що не залежать від його волі; ТОВ С.К.С.М. не має джерел для виплати 19,0 млн.грн., на які збільшилась заборгованість перед банком через різке зростання курсу євро; не були усунені обєктивні причини та обставини, внаслідок яких ТОВ С.К.С.М. продовжує перебувати у тяжкому фінансовому стані, що характеризується неплатоспроможністю, неможливістю негайного виконання судового рішення у даній справі за рахунок власних обігових коштів; загрозою банкрутства і ліквідації ТОВ С.К.С.М., у разі примусового стягнення суми заборгованості і звернення стягнення на його цілісний майновий комплекс; можливістю збереження ТОВ С.К.С.М., як субєкта господарювання, внаслідок продовження підприємством господарської діяльності в межах існуючого цілісного майнового комплексу; можливістю задоволення ТОВ С.К.С.М. вимог кредиторів в результаті реалізації Бізнес - плану виходу з кризи та поліпшення платоспроможності на період 2016-2021роки, в тому числі погашення боргу ПАТ Укрексімбанк на умовах розстрочки; захистом інтересів банку в період розстрочки знаходженням в іпотеці у ПАТ "Укрексімбанк" цілісного майнового комплексу ТОВ С.К.С.М. згідно іпотечного договору №6806Z290 від 17.11. 2006 року.

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження".

Пленум Верховного Суду України постановою від 26.12.2003 року № 14 Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження постановив: При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суд від 05.03.2014 р. і зазначає, що посилання заявника на важкий фінансовий стан, відсутність грошових коштів, не є винятковими обставинами в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності яких можливе надання відстрочки виконання рішення.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Для надання розстрочки виконання рішення необхідна наявність обставин, які роблять неможливим виконання рішення.

Окрім того, такі обставини мають бути підставними і винятковими.

Тобто, відстрочка або розстрочка виконання рішення допускаються у виняткових випадках, при цьому підставою для відстрочки, розстрочки можуть бути конкретні обставини, які є об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення або роблять його неможливим у встановленим господарським судом способом.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає перелік обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Згідно пунктів 7.1., 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Однак, вирішуючи питання про відстрочку і розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання необхідно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

У висновку судової економічної експертизи №8935 від 22.09.2016 року, що проводилась ХНІДСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_2, зазначено, що у відповідача є бізнес-план по виходу з кризи та поліпшення платоспроможності на період 2016-2021 згідно якого можуть здійснюватись погашення заборгованості по кредиту.

І висновки суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача можливості своєчасно погасити існуючу заборгованість без реалізації в поточному періоді необоротних активів не ґрунтуються на повному вивченні матеріалів справи.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення в судовому порядку не лише з тяжким фінансовим становищем, але й з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі цих обставин, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що відстрочка виконання судового рішення не надасть цілком реальну змогу підприємству розрахуватися з позивачем та правомірно відмовив у задоволенні заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки, яких дійшов господарський суд, а тому ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 11 жовтня 2016 року у справі №5023/086/12 скасувати. У задоволенні заяви відповідача щодо відстрочки виконання рішення господарського суду відмовити.

Повний текст постанови підписаний 17.01.2017 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Хачатрян В.С.