КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р. Справа№ 910/9867/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Разіної Т.І.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

з участю представників сторін:

від позивача - Губарєв К.С.,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ТРЕЙДІНГ»

на рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2016р.

по справі №910/9867/16 (суддя - Карабань Я.А.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ТРЕЙДІНГ»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор-Січ»

про стягнення заборгованості в розмірі 54 660,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.07.2016р. по справі №910/9867/16 позов публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ТРЕЙДІНГ» на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» штраф у розмірі 27 330,00грн., судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. По решті відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ» звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду міста Києва по справі №910/9867/16 та стягнути штраф у розмірі 10 932,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016р. відновлено товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ТРЕЙДІНГ» строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Розпорядженням №09-52/6382/16 від 01.12.2016р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 01.12.2016р., в зв'язку з перебуванням судді Тищенко О.В., який не є головуючим суддею, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Разіна Т.І.,Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ТРЕЙДІНГ» на рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2016р. по справі №910/9867/16 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Відповідно до п. 9-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ТРЕЙДІНГ» та товариство з обмеженою відповідальністю «Мотор-Січ» своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників позивача та третьої особи, які належним чином повідомлені.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

У грудні 2015р. на станцію Запоріжжя-Вантажне Придніпровської залізниці зі ст. Ароматна Придніпровської залізниці прибули вагони №№ 66025800, 62404033, 56036155 та 53531216 з вантажем «антрацит», що підтверджується залізничними накладними № 47568654 від 18.12.2015р., №47498613 від 16.12.2015р. /а.с. 14-15/.

Після прибуття вагонів № 66025800, 62404033, 56036155 та 53531216 на станцію призначення працівниками Придніпровської залізниці було виявлено невідповідність реквізитів, а саме: в перевізних документах (залізничних накладних №47568654 та №47498613) вказана адреса: м. Запоріжжя, вул. Вороніхіна, 6, а згідно з договором на організацію перевезень № ПР/ДНМ-3-12-126-ДВРЗ/38 2026/12-Д (ТПУ) від 25.01.2012р. адреса вантажоодержувача - м. Запоріжжя, проспект Моторостроителей, буд. 15, про що було складено акти загальної форми № №3720, 3721 від 21.12.2015р. /а.с. 16, 96/.

21.12.2015р. зі станції відправлення - Ароматна, на станцію призначення - Запоріжжя-Вантажне направлено телеграму № 10 та повідомлено, що під час оформлення електронних документів №47568654 (вагони № 66025800 та № 62404033) та №47498613 (вагони №56036155 та №53531216) невірно вказано адресу вантажоодержувача, вірною вважати адресу: м. Запоріжжя, проспект Моторостроителей, буд. 15. /а.с. 17/.

На підставі вищевказаної телеграми у перевізних документах (залізничних накладних №№47568654, 47498613) здійснено виправлення адреси вантажоодержувача на - м. Запоріжжя, проспект Моторостроителей, буд. 15, що відповідає договору на організацію перевезень № ПР/ДНМ-3-12-126-ДВРЗ/38 2026/12-Д (ТПУ) від 25.01.2012р., про що складено акти загальної форми №№3722, 3723 від 22.12.2015р. /а.с. 16, 40/.

22.12.2015р. вантаж був виданий вантажоодержувачу, про що свідчать відповідні відмітки на залізничних накладних №№ 47568654, 47498613.

В силу ст. 307 Господарського кодексу України та ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (Статут залізниць України) визначає обов'язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001р. за № 798/5989).

Відповідно до п. 1.3. Правил оформлення перевізних документів зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Відповідно до п. 1.2. Правил оформлення перевізних документів встановлено, що заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил (п. 2.1. Правил оформлення перевізних документів).

Додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів передбачено, що графу «Одержувач» заповнює відправник у порядку, передбаченому для графи «Відправник», тобто наводяться, зокрема, такі відомості: найменування, код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки). А також відправник вказує 4-значний код одержувача.

У графі 55 «Правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення (п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Статуту залізниць України штраф стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

По залізничних накладних №№47568654, 47498613 провізна плата по кожному з вагонів №№66025800, 62404033, 56036155 та 53531216 становить 2 733,00 грн.

Загальний розмір провізної плати за вказаними залізничними накладними становить 10 932,00 грн. (2 733,00 х 4), а розмір штрафу складає 54 660,00 грн. (10 932,00 х 5).

За таких обставин, позовні вимоги є документально обґрунтованими.

Разом з цим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 3.17.4 Постанови Вищого Господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Суд першої інстанції, приймаючи до уваги обставини справи, пояснення представників сторін та докази, керуючись ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшив розмір штрафу на 50 %.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду звертає увагу апелянта на те, що зменшення неустойки є правом суду, а не обов'язком, враховуючи обставини справи, а тому відсутні підстави для зміни рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2016р. у справі №910/9867/16.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2016р. у справі № 910/9867/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 25.07.2016р. у справі № 910/9867/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи № 910/9867/16 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Т.І. Разіна

М.Л. Яковлєв