ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 р. Справа № 909/990/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Регіонального фонду підтримки підприємництва по Івано-Франківській області, вул. Василіянок,62-А, м. Івано-Франківськ, 76019,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, вул. Федьковича, 3, с. Кийданці, Коломийський район, Івано-Франківська область,78270,

про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність б/н від 20.10.2016 року; посвідчення адвоката № 527 від 20.09.2005 року)

від відповідача: представники не з'явилися

встановив: Регіональний фонд підтримки підприємництва по Івано-Франківській області (далі - позивач) звернувся до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по Договору фінансової кредитної підтримки №07/09 ФК від 25.09.09 в сумі 40 162 грн. 47 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позичальник - неналежним чином виконує взяті на себе грошові зобов'язання за Договором фінансово-кредитної підтримки №07/09 ФК від 25.09.2009 року із змінами та доповненнями, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 25.09.09 року шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України "Про виконавче провадження" за ціною , яка буде визначена під час проведення виконавчих дій.

12 січня 2017 року позивачем по справі подано заяву (вх.№567/17 від 12.01.17), в якій повідомив суд про погашенням заборгованості по договору фінансово-кредитної підтримки №07/09 ФК від 25.09.2009 .

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов суду не подав.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, справа, згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, вислухавши представника позивача, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

25 вересня 2009 року Фізича особа - підприємець ОСОБА_1 (по договору - позичальник/по справі - відповідач) та Регіональним фондом підтримки підприємництва по Івано-Франківській області (по справі - позивач) укладено договір фінансово-кредитної підтримки №07/09 ФК від 25.09.09 з додатковими угодами до нього №1 від 25.09.12 та №2 від 01.04.16, відповідно до якого Фонд надав позичальнику фінансово-кредитну допомогу у формі фінансового кредиту у сумі 100 000 грн. 00 коп. під 15% річних у термін на 36 місяців до 20.11.2013 року, а позичальник в свою чергу зобов"язався використовувати і повернути її із сплатою відсотків на підставі Графіків повернення основної суми кредиту (Додаток №1а) та погашення відсотків (Додаток №2а), що є невід"ємними частинами цього договору.

Термін дії договору - з моменту підписання його (25.09.09), а фінансових зобов"язань від дати перерахування коштів і закінчується днем повного повернення позичальником одержаних коштів та відсотків за користування ними та штрафних санкцій (п.2.6 Договору).

Пунктом 2.7 Договору фінансово-кредитної підтримки №07/09 ФК від 25.09.09 сторонами визначено, що нарахування відсотків настає з дня початку дії фінансових зобов"язань і сплачуються позичальником щомісяця кожного 20 числа на відповідний рахунок.

Згідно п.2.10 Договору за порушення строків сплати відсотків та повернення одержаної фінансової підтримки позичальник сплачуватиме Фонду пеню за кожний день прострочення платежу та обчислюється від суми простроченого боргу за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діє у період, за який обчислюється пеня, із розрахункової кількості днів у році 365 днів.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 6 статті 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

У відповідності до частини 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з ст. 11 вищевказаного Закону, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором фінансово-кредитної підтримки №07/09 ФК від 25.09.09 (із змінами та доповненнями до нього) між Регіональним фондом підтримки підприємства по Івано-Франківській області (іпотекодержатель за договором) та ОСОБА_3 (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір від 25.09.2007року, зареєстрований в Реєстрі за №2571.

Згідно п. 1 Іпотечного договору предметом іпотеки є нежитлова будівля (коріник), що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Торговиця, вул. Колгоспна,49 загальною площею 1466,4 м.кв. Вартість предмета іпотеки становить 372910 грн. (п.1.1.1. договору іпотеки).

Як вбачається із умов іпотечного договору предмет іпотеки належить іпотекодавцю - фізичній особі ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 25.08.2009 року Торговицькою сільською радою та зареєстрованого в Коломийському бюро технічної інвентаризації 31.08.2009 року за №1151 в реєстрову книгу №19НФ.

З наведеного слідує, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не є іпотекодавцем, і не є власником заставного майна згідно договору іпотеки, не є зобов'язаним за договором іпотеки, а отже не може бути належним відповідачем у справі.

Разом з тим, слід зазначити, що іпотекодавець по іпотечному договору ОСОБА_3 , не може бути відповідачем у даній справі в розумінні Господарського процесуального кодексу Украни, оскількі не є суб'єктом підприємницької діяльності.

Згідно ч. 6 п. 1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову в позові .

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір по справі сліз залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.1, 3, 7,11,12 Закону України "Про іпотеку", ст.546 Цивільного кодексу України, ст. 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

відмовити в позові Регіонального фонду підтримки підприємництва по Івано-Франківській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по Договору фінансової кредитної підтримки №07/09 ФК від 25.09.09 в сумі 40 162 грн. 47 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судовий збір по справі залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.01.17

Суддя Фанда О. М.