ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

Про повернення апеляційної скарги

18.01.2017 року справа № 908/2927/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2Л, ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві, м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від15 листопада 2016 року
у справі№ 908/908/2927/13 (суддя Черкаський В.І.)
за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПІК-ТРЕЙД», м. Запоріжжя
пробанкрутство В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 року у справі №908/2927/13 затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора боржника ТОВ «ОЛІМПІК-ТРЕЙД»; банкрута ТОВ «ОЛІМПІК-ТРЕЙД» ліквідовано; зобовязано ліквідатора надати до суду докази передачі до архівної установи фінансово-господарських документів банкрута відповідно до вимог ст. 48 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; провадження у справі припинено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 року у справі №908/2927/13 та припинити провадження у справі.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку, встановленого для подання апеляційної скарги.

Дослідивши апеляційну скаргу з додатками колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що вона не відповідає вимогам розділу ХІІ ГПК України та підлягає поверненню скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копій іншій стороні (сторонам).

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ ГПК України" зі змінами та доповненнями, належним доказом надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншій стороні є розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо).

Згідно ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

До апеляційної скарги додано докази, які свідчать про надсилання скарги: боржнику ТОВ «ОЛІМПІК-ТРЕЙД», м. Запоріжжя; ліквідатору боржника ОСОБА_4, м. Бердянськ Запорізької області.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут). Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

ТОВ «Унітон» не заявляло свої вимоги до суду, тому включене ліквідатором до реєстру вимог кредиторів ТОВ «ОЛІМПІК-ТРЕЙД» до шостої черги задоволення, тобто є конкурсним кредитором у справі про банкрутство ТОВ «ОЛІМПІК-ТРЕЙД».

В порушенні вищезазначеної норми Закону апелянтом не надані суду докази направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів кредитору ТОВ «Унітон», м. Київ у справі. Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти обєктивною інформацією стосовно руху господарського процесу. Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів не може вважати що апелянтом було надано доказ направлення апеляційної скарги іншим учасникам провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, до неї не додано доказів сплати судового збору. Проте, разом з апеляційною скаргою ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві заявлено клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 року у справі №908/2927/13.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегією суддів встановлено наступне.

У зазначеному клопотанні апелянт посилається на те, що суду необхідно врахувати майновий стан сторони, обсяги фінансування субєкта владних повноважень та економічну ситуацію країни в цілому.

Абзацом 3 ст. 94 ГПК України передбачено, що до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами чинного законодавства судовий збір справляється його платником самостійно відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 6, 9 Закону України "Про судовий збір".

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення. Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних (на 1 січня календарного року).

За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484-VIII)").

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з урахуванням того, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апелянт не надає жодних доказів, які б підтверджували неспроможність апелянта сплатити встановлений законом судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 року у справі №908/2927/13.

Згідно з п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.07.2012 року № 01-06/869/2012 Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Стаття 9 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлює те, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак; суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обовязків, передбачених процесуальним законом.

Таким чином, ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для звільнення від сплати судового збору.

Також колегія суддів зазначає, що згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким апелянт був позбавлений пільги щодо його сплати, поклав на Кабінет Міністрів України обов'язок забезпечити відповідне фінансування у такому випадку. Невиконання центральним органом виконавчої влади законодавчо встановленого обовязку щодо фінансування відповідних державних органів само по собі на може бути підставою для вирішення судом питання про звільнення від сплати судового збору

Таким чином, як ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві та інші органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб'єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг державним органам та бюджетним установам перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення від сплати судового збору (в даному випадку заявник по суті просить звільнити його від сплати значної для держбюджету суми 1600,00 грн.) призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що клопотання ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду як така, що оформлена з порушенням норм процесуального права, в зв'язку з чим підлягає поверненню скаржнику.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, що зявились підставою повернення апеляційної карги, сторона у справі має право повторно звернутись до Донецького апеляційного господарського суду в загальному порядку з врахуванням вимог ст. 93 Господарського процесуального Кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 року у справі №908/2927/13 буде розглянуто судом після усунення обставин, що зявились підставою повернення апеляційної карги та повторного звернення скаржника до апеляційного суду.

Керуючись статями ст.ст. 86, 91, п.п. 2, 3 ч. 1, ч. 4 ст. 97 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 року у справі №908/2927/13.

Апеляційну скаргу ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 року у справі №908/2927/13 повернути заявникові.

Матеріали справи №908/2927/13 повернути господарському суду Запорізької області.

Додаток на адресу скаржника: апеляційна скарга №б/н від 04.01.2017 року на 8 арк., додані до неї документи на 14 арк. та поштовий конверт.

Головуючий Н.О. Мартюхіна

Судді: О.Л. Агапов

ОСОБА_3