ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.01.2017 Справа № 904/10330/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Трансстройінвест", м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СОКАР Україна", м. Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова Інвестиційна Компанія "Енерго-Інвест", м. Дніпро

Третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, м. Київ

про визнання недійсними договорів

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 30.11.16р.

від відповідача-1: ОСОБА_3, довіреність б/н від 02.01.17р.

від відповідача-2: ОСОБА_4, довіреність № 34 від 14.06.16р.

від третьої особи: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Трансстройінвест" (далі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СОКАР Україна" (далі відповідач-1) та до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова Інвестиційна Компанія "Енерго-Інвест" (далі відповідач-2), Третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2016 р. у справі № 904/10330/16 порушено провадження, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 01.12.2016 р.

28.11.2016 р. від представника позивача подано до суду заяву (вих. № 146-с від 25.11.2016 р.) про зміну предмету позову, згідно якої позивач просить:

- визнати недійсною Угоду про порядок погашення боргових зобов'язань, укладену 15.11.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СОКАР Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова Інвестиційна Компанія "Енерго-Інвест";

- визнати недійсним Договір поруки № 1-15-11-13-Д укладений 15.11.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СОКАР Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Трансстройінвест";

- визнати недійсним Договір іпотеки укладений 15.11.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СОКАР Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Трансстройінвест", що посвідчений 15.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрований у реєстрі № 6230;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав та нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку № 3406739 будівель та споруд загальною площею 1307,9 кв.м., які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Обручева, будинок 17, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 935312101, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8010337 від 15.11.2013 р.;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав та нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження № 3406775 будівель та споруд загальною площею 1 307,9 кв.м., які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Обручева, будинок 17, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 935312101, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8010337 від 15.11.2013 р.

В судовому засіданні 01.12.2016 р. представник відповідача-1 заявив клопотання (вих. № 30/11-16 від 30.11.16 р.) про колегіальний розгляд справи № 904/10330/16.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 р. в задоволенні клопотання про призначення колегіального розгляду справи відмовлено.

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 р. та 15.12.2016 р. розгляд справи відкладено на 15.12.2016 р. та на 10.01.2017 р.

В судовому засіданні 15.12.2016 р. представник відповідача-1 заявив клопотання (від 14.12.2016 р.) про залишення позову без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України. (а..с. 167-168)

В судовому засіданні 10.01.2017 р. представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог, представник відповідача-1 заперечував проти позову, представник відповідача-2 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Третя особа без самостійних вимог Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 у судові засідання не зявилася, вимог суду, викладених в ухвалах про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи не виконала, письмові пояснення відзив на позов не надала. Про місце, дату та час судового засідання повідомлена належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 138).

За таких обставин, господарський суд вважає, що третя особа не скористалася своїм правом на участь у судових засіданнях.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: компютерної програми "Документообіг спеціалізованих судів".

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10.01.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів-1,-2, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2012 року між ТОВ "Торговий дім "СОКАР Україна" (постачальник, відповідач-1) та ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" (покупець, відповідач-2) укладений Договір поставки нафтопродуктів № 511-2012 (далі - Договір), відповідно до якого постачальник зобовязався поставити покупцеві нафтопродукти, а останній зобовязався прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору.

У звязку з неналежним виконанням покупцем своїх зобовязань за договором поставки нафтопродуктів, постачальник звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області за захистом свого порушеного права.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2013 року по справі №904/936/13-г позовні вимоги задоволено частково, з TOB "ПІК "Енерго-Інвест" на користь TOB "Торговий дім "СОКАР Україна" стягнуто 18 256 529,09 грн. основного боргу, 389 231,46 грн. додаткових витрат, пов'язаних з їх транспортуванням вантажу. Провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 5 000 000,00 грн. припинено на підставі пункту 1 ст. 80 ГПК України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2013 року по справі № 904/936/13-г рішення суду першої інстанції змінено, стягнуто з ТОВ "ПІК "Енерго-Інвест" на користь ТОВ "Торговий дім "СОКАР Україна" 18 256 529,09 грн. основного боргу, 1 207 752,29 грн. пені, 241 550,46 грн. 3 % річних, 30 022,03 грн. інфляційних втрат та 389 231,46 грн. додаткових витрат, пов'язаних з транспортуванням вантажу. В решті позову відмовлено, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

07.05.2013 року на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2013 року та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2013 року видано наказ.

12.06.2013 р. відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №38380950 щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/936/13-г.

15.11.2013 року між ТОВ "Торговий дім "СОКАР Україна" (кредитор, відповідач-1) та ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" (боржник, відповідач-2) укладено Угоду про порядок погашення боргових зобов'язань, згідно якої останній зобовязався у строк до 31.05.2014 року погасити перед кредитором в повному обсязі наявний борг за договором поставки нафтопродуктів № 511-2012 від 12.10.2012 року, а також грошові кошти, стягнуті на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2013 року у справі № 904/936/13-г.

В пунктах 1.2., 1.3. Угоди сторони домовились, що загальна сума боргу станом на 15.11.2013 року складає 15 925 085,33 грн. та узгодили графік погашення заборгованості.

Пунктами 1.4., 1.5. Угоди встановлено: в якості гарантії виконання зобов'язань Боржником за цією Угодою, сторони визначили укладення договору поруки. Сторони узгодили, що поручителем за борговими зобовязаннями боржника стане ТОВ "Інвестиційна група "Трансстройінвест". Поручитель в якості додаткового забезпечення належного виконання зобов'язань боржником надає в іпотеку кредитору нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, загальною площею 1 307,901 кв.м., розташовані у місті Дніпропетровську по вулиці Обручева, 17.

15.11.2013 року, на виконання умов Угоди про порядок погашення боргових зобовязань, між TOB "Інвестиційна група "Трансстройінвест" (поручителем, позивачем) та TOB "Торговий дім "СОКАР Україна" (кредитором, відповідачем-1) укладено Договір поруки №1-15-11-13-Д (далі Договір поруки), згідно п. 1.1. якого поручитель поручився своїм майном, опис якого наведено в пункті 1.2. цього Договору, перед кредитором за виконання обов'язків ТОВ "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" (боржник), що виникли з Договору поставки нафтопродуктів та Угоди про порядок погашення боргових зобовязань від 15.11.2013 р. (Основні договори), які було укладено між кредитором та боржником.

Пунктом 1.2. Договору поруки передбачено, що у випадку порушення боржником обов'язку за основними договорами, поручитель відповідає перед кредитором виключно наступним майном - нежитлові будівлі та споруди у складі: адміністративна будівля літ. А-2, А1-2, Ап-1, Аш-2, АИУ-1, ґанок літ. А, приямки літ. аі, а2, загальною площею 1 307,9 кв.м., гараж літ. Е, гараж літ. И, будівля охорони літ. Г, прохідна літ. д, споруди №1-12, И, що належить поручителю на праві власності та знаходиться на земельній ділянці, площею 1515 кв.м. за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул.Обручева, 17.

15.11.2013 року, на виконання умов Угоди про порядок погашення боргових зобовязань та Договору поруки, TOB "Торговий дім "СОКАР Україна" (іпотекодержатель, відповідач-1) з TOB "Трансстройінвест" (іпотекодавець, позивач) укладено Договір іпотеки, посвідчений 15.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрований в реєстрі за №6236. Як вбачається з умов Договору іпотекою забезпечені вимоги іпотекодержателя, що випливають з Договору поставки нафтопродуктів № 511-2012 від 12.10.2012 року та Угоди про порядок погашення боргових зобов'язань від 15.11.2013 року, укладених між TOB "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" (боржником, відповідач-2) та іпотекодержателем (основні договори), та Договору поруки № 1-15-11-13-Д від 15.11.2013 року, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем.

Згідно пункту 1.3 Договору іпотеки іпотекодавець, з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань перед іпотекодержателем, викладених в основному зобов'язанні, передає в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Обручева, 17, загальною площею 1 307,9 кв.м., зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 935312101.

24.12.2013 року, після укладення 15.11.2013 року Угоди про порядок погашення боргових зобовязань, Договору поруки та Договору іпотеки та внаслідок поданої відповідачем-1 заяви від 18.11.2013 р. №01-18/11/13, відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" було закінчено виконавче провадження №38380950 у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

В серпні 2015 року TOB "Торговий дім "СОКАР Україна" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до TOB "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" про стягнення заборгованості за Угодою про порядок погашення боргових зобовязань. Так, у справі №904/7551/15 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року, яке залишено в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2016 року, в задоволенні позовних вимог ТОВ "Торговий дім "СОКАР Україна" відмовлено в повному обсязі.

Судові рішення у справі №904/7551/15 мотивовані тим, що Угода про порядок погашення боргових зобовязань від 15.11.2013 року фактично визначає порядок виконання судового рішення і за своєю правовою природою є мировою угодою, що укладена сторонами в процесі виконання судового рішення та спрямована на домовленість сторін стосовно розстрочення виконання судового рішення. Питання затвердження мирової угоди, укладеної сторонами в процесі виконання судового рішення, як і питання надання відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання судового рішення, вирішується виключно судом в порядку, передбаченому ст. 121 ГПК України. Угода про порядок погашення боргових зобовязань від 15.11.2013 року, яка по суті є мировою угодою, судом не затверджувалася, а тому до моменту її затвердження судом не породжує для сторін жодних юридичних наслідків.

Позивач у позовній заяві вказує, що Угода про порядок погашення боргових зобовязань від 15.11.2013 року, укладена та підписана відповідачем-1 і відповідачем-2 з порушенням статей 115, 121 ГПК України та статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", є нікчемною угодою, що і було встановлено судовими рішеннями у справі №904/7551/15. Оскільки Угода порушує права та майнові інтереси позивача внаслідок надання останнім майнового забезпечення за цією Угодою, то цей правочин має бути визнаний судом недійсним. Договір поруки та Договір іпотеки, укладені відповідачем-1 з позивачем, є недійсними в силу частини 2 статті 548 ЦК України, як такі, що укладені на виконання недійсної Угоди.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

В силу вимог ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ст. 216 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання судового рішення є невід'ємною стадією судового процесу, то і домовленості сторін щодо зміни способу виконання судового рішення, відстрочки або розстрочки його виконання, повинні відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом. Визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання, є підставою для закінчення виконавчого провадження (п. 2, ч. 1 ст. 49 Закону).

Питання затвердження мирової угоди, укладеної сторонами в процесі виконання судового рішення, як і питання надання відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання судового рішення, вирішується виключно судом в порядку, передбаченому ст. 121 ГПК України.

Уклавши 15.11.2013 року Угоду про порядок погашення боргових зобовязань, відповідач-1 та відповідач-2 у такий спосіб домовились встановити порядок і строки виконання рішення суду про стягнення заборгованості за Договором поставки після предявлення наказу до виконання.

Суд відзначає, що Угода про порядок погашення боргових зобов'язань, яка по суті є мировою угодою, судом не затверджувалася, а отже, зазначена угода до її затвердження судом не породжує для сторін жодних юридичних наслідків, а відтак є нікчемною оскільки укладена всупереч та з недодержанням ст.ст. 115, 121 ГПК України та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказані обставини щодо не породження Угодою для її сторін жодних юридичних наслідків також встановлені в судових рішеннях, які набрали законної сили, у справі №904/7551/15, і відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України є преюдиціальними при розгляді цієї справи.

В п.п. 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом; відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до п. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину.

Пунктом 2.5.2. Постанови розяснено, що за змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним. Отже, спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову. Сторони нікчемного правочину не зобов'язані виконувати його умови (навіть якщо суд не визнавав його недійсним).

Таким чином, Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання Угоди про порядок погашення боргових зобовязань від 15.11.2013 р., укладеної між TOB "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" та TOB "Торговий дім "СОКАР Україна" недійсною, в момент вчинення якої не додержано вимог ст.ст. 115, 121 ГПК України та ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Частиною 2 ст. 548 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсне зобовязання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобовязання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У пункті 3.15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 розяснено, що в силу припису частини другої статті 548 ЦК України визнання правочину недійсним тягне за собою наслідки у вигляді визнання недійсними правочинів, спрямованих на забезпечення виконання зобов'язання, яке виникає з цього правочину, навіть якщо самі по собі вони відповідають вимогам закону.

Стаття 202 Господарського кодексу України наголошує: господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Частина 1 ст. 559 Цивільного кодексу України наголошує, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання.

Згідно ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Іпотека (застава) припиняється є у разі припинення основного зобов'язання (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", п. 1 ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи слідує, що Договір іпотеки та Договір поруки є забезпеченням виконання зобовязань TOB "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" перед TOB "Торговий дім "СОКАР Україна" за Угодою про порядок погашення боргових зобовязань від 15.11.2013 р., що слідує з пунктів 1.4 та 1.5. Угоди. Договір іпотеки та Договір поруки укладені після підписання Угоди та саме на її виконання.

Тому, в силу приписів ст. 548 Цивільного кодексу України Договір іпотеки та Договір поруки від 15.11.2013 р., укладені між позивачем та відповідачем-1, мають бути визнані недійсними у звязку з недійсністю зобовязання, яке було забезпечено вказаними договорами.

Суд також вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів про іпотеку за № 3406739 та про обтяження за № 3406775 будівель та споруд загальною площею 1 307,9 кв.м., які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Обручева, будинок 17, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 935312101, внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери: № 8010337 та № 8010428 від 15.11.2013 р., оскільки саме таким чином може бути відновлено правове становище позивача, яке існувало до укладення недійсних договорів.

Щодо клопотання відповідача-1 про залишення позову без розгляду, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Однак, відповідно до Статуту ТОВ "Інвестиційна група "Трансстройінвест" № 4 від 17.06.2013 р. та завтвердженої в товаристві Інструкції про порядок використання факсиміле директра при оформленні документів від 17.06.2013 р., посадове становище директра позивача ОСОБА_5 яке заначено у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову підтверджене Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичиних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (а.с. 81), тому директор ОСОБА_5 мав повне право підписувати позовну заяву та заяву про зміну предмету позову, в тому числі шляхом проставлення (через хворобу, що підтверджується довідкою з Дніпропетровської міської поліклініки № 4 за поставленим діагнозом: забій правої кісті, надрив зв'язок промежево - зап'ясного сублобу) факсиміле, яке відтворює власний його підпис.

Відповідно до ст. 1 та ст. 2 Господарського процесуального кодексу України правом на звернення до господарського суду за захистом порушеного права або охоронюваного законом інтересу наділені підприємства та організації, права та інтереси яких дійсно порушені.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги поданими суду доказами. Обовязок доказування згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони, кожна з яких повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач повністю довів заявлені ним вимоги та позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною Угоду про порядок погашення боргових зобовязань від 15.11.2013 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "СОКАР Україна" (04080, м. Київ, вул. Юрківська, буд. 28, офіс 3, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" (49005, м. Дніпро, вул. Обручева, 17, ).

Визнати недійсним Договір поруки № 1-15-11-13-Д від 15.11.2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "СОКАР Україна" (04080, м. Київ, вул. Юрківська, буд. 28, офіс 3, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Група "Трансстройінвест" (49112, м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 6К, ).

Визнати недійсним Договір іпотеки від 15.11.2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "СОКАР Україна" (04080, м. Київ, вул. Юрківська, буд. 28, офіс 3, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Група "Трансстройінвест" (49112, м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 6К, ), посвідчений 15.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрований у реєстрі за № 6230.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку №3406739 будівель та споруд загальною площею 1 307,9 кв.м., які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Обручева, будинок 17, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 935312101, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8010337 від 15.11.2013 р.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження №3406775 будівель та споруд загальною площею 1 307,9 кв.м., які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Обручева, будинок 17, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 935312101, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 8010428 від 15.11.2013 р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "СОКАР Україна" (04080, м. Київ, вул. Юрківська, буд. 28, офіс 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Група "Трансстройінвест" (49112, м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 6К, ) 6201,00 грн. (шість тисяч двісті одна грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "Енерго-Інвест" (49005, м. Дніпро, вул. Обручева, 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна Група "Трансстройінвест" (49112, м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 6К, ) 689,00 грн. (шістсот вісімдесят девять грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_6
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України 16 січня 2017 р.