КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" січня 2017 р. Справа №910/20918/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Чорногуза М.Г.

Жук Г.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичний консалтинг Центр-2»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016

у справі № 910/20918/16 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Онтекс Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичний консалтинг Центр-2»

про стягнення 2 525 209,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 2 525 209,36 грн. за поставлений за договором поставки № 005/Д2305 від 23.05.2016, але неоплачений товар.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2016, повний текст якого підписаний 20.12.2016, у справі № 910/20918/16 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістичний консалтинг Центр-2» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 по справі № 910/20918/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні відмовити повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази, зокрема, сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з цією апеляційною скаргою, при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, виходячи з приписів Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір за звернення з апеляційною скаргою має бути сплачений в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З урахуванням вказаних приписів закону та загальної суми заявлених позовних вимог (2 525 209,36 грн.), при зверненні до суду з позовом судовий збір мав бути сплачений в розмірі 37 878,14 грн. (2 525 209,36/100*1,5), а при зверненні з цією апеляційною скаргою, відповідно, 41 665,95 грн. (37 878,14 /100*110).

Заявником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Водночас в апеляційній скарзі заявник просить відстрочити сплачу судового збору у цій справі до винесення апеляційним судом постанови.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

В п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» вказано, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Отже, право суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору закон пов'язує з встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочення сплати судового збору, скаржник послався на те, що на даний час у нього практично всі кошти заблоковані в ПАТ КБ «Євробанк», в якому розпочато процедуру ліквідації, і що вимоги заявника включені до сьомої черги задоволення вимог кредиторів. На підтвердження вказаних обставин заявник долучив до апеляційної скарги копію довідки № 050117/1-2 від 05.01.2017.

Вказана довідка адресована Київському апеляційному господарському суду та підписана ОСОБА_1. посадове становище якого зазначено як «Представник за довіреністю».

При цьому зі змісту вказаної довідки неможливо дійти висновку, якою саме особою вона видана, копії довіреності на ім'я ОСОБА_1. заявником також не надано, що не дає можливості встановити, представником якої саме особи є ОСОБА_1.

Вказані обставини унеможливлюють прийняття довідки № 050117/1-2 від 05.01.2017 як належного доказу на підтвердження обставин, які в ній викладені.

Колегія суддів зауважує заявникові і на тому, що наявність у нього кредиторських вимог до банку, якій ліквідується не є беззаперечним свідченням того, що він перебуває у складному фінансовому становищі, адже вказані обставини не виключають наявність у особи рахунків, відкритих в інших банках, та наявність на таких рахунках достатніх для сплати судового збору грошових коштів.

Частиною 1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 1 ст. 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 2 ст. 32 ГПК України ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

- поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

З огляду на викладене та враховуючи ненадання скаржником належних та допустимих доказів на підтвердження його важкого майнового стану та неплатоспроможності, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичний консалтинг Центр-2» про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на викладені вище обставини, апеляційна скарга повертається заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичний консалтинг Центр-2» про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістичний консалтинг Центр-2» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/20918/16 повернути без розгляду.

3. Матеріали справи № 910/20918/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді М.Г. Чорногуз

Г.А. Жук