ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2017 р. Справа № 925/1277/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - за довіреностями;

від відповідача: ОСОБА_4 - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом першого заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Смілянської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляне" про стягнення 12 998 846,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Першим заступником керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 12 998 846,50 грн. в якості збитків, завданих місцевому органу влади через використання відповідачем земельної ділянки за адресою вул. Р. Люксембург, 6 у м. Сміла Черкаської області без оформлення правоустановчих документів.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 29 ГПК України прокурор користується правами сторони у справі, крім права на укладення мирової угоди.

В ході розгляду справи прокурор подав суду уточнену заяву про зменшення позовних вимог від 30.12.2016 року № 12393вих16 і просить суд стягнути з відповідача на користь позивача лише 6 081 508,85 грн. збитків, які нараховані в межах трирічного строку позовної давності за період з 01.10.2013 року по 01.03.2016 року.

У відповідності до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір своїх позовних вимог, а тому суд прийняв до розгляду заяву прокурора про зменшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні прокурор та представники позивача зменшені позовні вимоги підтримали і просять їх задовольнити.

Відповідач просить у позові відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема, вказуючи на відсутність вини ТОВ "Поляне" у неможливості укласти договори оренди та сплачувати орендну плату за землю, оскільки підприємство тривалий час знаходиться у процедурі банкрутства.

Заслухавши доводи та пояснення представників учасників судового процесу, суд вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

Відповідач у справі, ТОВ "Поляне", є власником комплексу нежитлових будівель цукропіскового заводу, які розташовані за адресою вул. Р. Люксембург, 6 у м. Сміла Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.08.2009 року ( а.с. 25 том 1).

06.06.2013 року прийнято рішення Смілянською міською радою Черкаської області № 38-28/УІ (а.с. 29 том 1) про передачу земельної ділянки ТОВ "Поляне" під комплекс нежитлових будівель виробничої бази на вул. Р. Люксембург, 6, яким також затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі відповідачу у справі загальною площею 30,1379 га, у тому числі земельна ділянка № 1 площею 18,0843 га; ділянка № 2 площею 12,0536 га з цільовим призначенням - землі промисловості. Цим же рішенням відповідачу надано в оренду вказані земельні ділянки (кадастрові номери :04:004:0350 та :04:004:0351 на 10 років з дати прийняття вказаного рішення).

За доводами позивача, з дати прийняття Смілянською міською радою рішення № 38-28/УІ від 06.06.2013 року ТОВ "Поляне" не вжило жодних заходів для укладення договорів оренди на земельні ділянки під комплексом нежитлових будівель виробничої бази.

Із супровідним листом від 10.09.2013 року № 234/01-01-16 (а.с. 39 том 1) за підписом міського голови відповідачу було направлено для підписання договори оренди із розрахунками орендної плати, які вручено ТОВ "Поляне" 16.09.2013 року. За доводами прокурора та представників позивача, відповідач ухилився від підписання запропонованих договорів, а також не ініціював питання узгодження їх умов у добровільному чи у судовому порядку, якщо мав до них зауваження.

Суд відхиляє зауваження представника відповідача про те, що ТОВ "Поляне" не мало ніякої можливості сплачувати орендну плату за запропонованими до підписання договорами оренди, оскільки підприємство вже тривалий час перебуває у процедурі банкрутства. При цьому суд виходить з того, що дана обставина, а також і введений мораторій на задоволення вимог кредиторів і заборона відчуження майна, згідно чинного законодавства не звільняє підприємство від обов'язку оформити правоустановчі документи на землекористування, а сплата орендної плати не залежить виключно від позитивних результатів господарської діяльності орендаря.

Також не є підставою для звільнення відповідача від обов'язку відшкодувати збитки і його доводи про те, що за адресою розташування виробничих потужностей по вул. Р. Люксембург, 6 у м. Сміла відповідач намагався запустити виробництво лимонної кислоти і створити робочі місця, а в процесі ліквідаційної процедури до комунальної власності передавалися гуртожиток, багатоквартирний будинок, інші об'єкти нерухомості, тому у ТОВ "Поляне" не було можливості терміново здійснити оформлення прав на землю, а у міської влади фактично не було ніяких збитків. Також суд не враховує і доводи відповідача про те, що через реорганізацію органів Держкомзему України оформлення і реєстрація договорів оренди на певний час призупинялися. Саме обов'язком орендаря є оформлення технічної документації на земельні ділянки та подання її для присвоєння кадастрових номерів і реєстрації у земельному кадастрі ділянок (протилежного відповідач не довів), а тому зауваження відповідача про те, що ділянки довгий час залишалися фактично не сформованими та не зареєстрованими у ДЗК і це перешкоджало в укладенні договорів оренди, суд також відхиляє.

Відповідач вважає, що у нього немає вини у неоформлені договорів оренди і при цьому посилається на ст. 1166 ЦК про те, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому згадана постанова КМУ від 19.04.1993 № 284 не містить положень про наявність чи відсутність вини особи, яка повинна відшкодувати завдані збитки землекористуванням без дозвільних документів.

На думку суду, єдиною винною особою у неоформленні договорів оренди на земельні ділянки під виробничою базою є саме ТОВ "Поляне", оскільки Смілянська міська рада зі свого буку вчинила всі дії для укладення цих договорів - прийняла рішення про передачу землі в оренду, забезпечила надсилання і вручення проектів договорів оренди відповідачу для підписання. Відповідач фактично ухилився від оформлення землекористування належним чином і навіть не сплачував орендну плату у мінімальному розмірі від нормативної грошової оцінки землі як земельний податок.

У відповідності до ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно положень ст. 1, 21 ЗУ "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно ст. 122,123 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб на підставі рішень органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування.

За змістом ст. 152, 156, 157 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в т.ч. шляхом відшкодування заподіяних збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок в т.ч. неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджено постановою КМУ № 284 від 19.04.1993 року "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", яким визначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Пунктом 2 даного Порядку визначено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що комісією з визначення розміру збитків по платі за землю, створеною рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21.01.2016 № 21, складено два акти від 09.03.2016 року ( а.с. 26,27 том 1) якими визначено розмір збитків по платі за землю окремо за кожною земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно відповідача.

Склад комісії з визначення розміру збитків повністю відповідає вимогам, встановленим Порядком, затвердженим постановою КМУ № 284 від 19.04.1993 року і заперечень з приводу неналежного складу чи повноважень комісії, яка провела розрахунок збитків, в учасників процесу немає.

Відповідно до цих актів комісія прийшла до висновку, що територіальній громаді м. Сміла внаслідок зайняття та використання ТОВ "Поляне" земельних ділянок під будівлями виробничої бази (вул. Р.Люксембург, 6 у м. Сміла) без правоустановчих документів було завдано збитки у вигляді неодержаної орендної плати за землю за період з 01.01.2011 по 01.03.2016 року. Загальна сума збитків по обох ділянках за цей період за розрахунками позивача склала 13 001 846,50 грн.

В зв'язку із поданням відповідачем заяви про застосування строку позовної давності до позовних вимог, прокурор свої вимоги зменшив до стягнення лише 6 081 508,85 грн. збитків по обох ділянках в межах трирічного періоду до часу звернення із позовом до суду - з 01.10.2013 по 01.03.2016, фактично за 2 роки 5 місяців користування земельною ділянкою (а.с. 64 том 2). Прокурор при зменшенні розміру позовних вимог обмежився датою 01.03.2016 року (як вказано у розрахунках комісії з визначення розміру збитків), не продовжуючи розрахунки до 01.10.2016 року.

У відповідності до роз'яснення п. 4.4.2. постанови Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013 року N 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" -- з урахуванням положення частини четвертої статті 51 ГПК днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Датою звернення прокурора до суду із позовом у даній справі є 01.10.2016 - по даті штемпеля на конверті поштового відправлення (а.с. 53 том 1).

Розрахунок збитків комісією визначено як розрахунок не отриманої орендної плати від ТОВ "Поляне" за визначений період і зроблено його з урахуванням:

- нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки (16 457 985,44 грн. та 30 408 750,45 грн.) - а.с. 30,31 том 1;

- коефіцієнтів індексації за 2013,2014 та 2015 роки (1; 1,249 і 1,433) - а.с. 20 том 2;

- ставки земельного податку у розмірі 3%.

У відповідності до п. 288 Податкового Кодексу України в редакції, що діяла в період проведеного позивачем розрахунку збитків, платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

У відповідності до постанови КМУ № 1724 від 13.12.2006 року затверджено форми розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної форми власності, грошова оцінки яких не проведена та проведена, згідно додатків № 1,2 (а.с. 51 том 2).

Так, додатком № 2 визначено, що при визначенні розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної форми власності, грошова оцінка яких проведена, у формулі розрахунку використовується добуток коефіцієнтів індексації грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки.

З цих підстав суд вважає, що розрахунки зменшених позовних вимог прокурором проведено вірно, виходячи з такого:

30408750,45 грн. х 1 х 1,249 х 1,433 х 3% : 12 х 29 місяців = 3 945 892,15 грн.

16457985,44 грн. х 1 х 1,249 х 1,433 х 3% : 12 х 29 місяців = 2 135 616,70 грн.

Разом 6 081 508,85 грн.

Дані розрахунки також відповідають і рішенням Смілянської міської ради Черкаської області від 02.04.2015 року № 64-101/VI та від 15.06.2015 року № 68-26/VI про затвердження ставок земельного податку, розміру орендної плати на 2015 і 2016 роки в адмінмежах Смілянської міської ради (а.с. 251-255 том 1 з доказами оприлюднення цих рішень).

Отже, розмір зменшених позовних вимог визначено вірно.

Суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про призначення у справі експертизи (а.с. 9 том 2) для перевірки правильності проведених позивачем розрахунків, оскільки не вбачає істотної потреби у застосуванні спеціальних знань при перевірці ціни позову. Розрахунки перевірено судом в ході розгляду справи за участі представників всіх учасників судового процесу.

У відповідності до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Таких питань судом при розгляді спору встановлено не було.

Суд не погоджується із доводами представника відповідача про те, що позов прокурора слід залишити без розгляду з підстав, що прокурор не має повноважень на представництво інтересів територіальної громади м. Сміла в особі Смілянської міської ради (а.с. 106 том 1). При цьому суд виходить з такого:

У справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Справа N 1-1/99 Конституційний Суд України прийшов до такого висновку:

Положення абзацу четвертого частини першої статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України в контексті пункту 2 статті 121 Конституції України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно положень ч. 3 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У справі відсутні докази того, що Смілянська міська рада самостійно і належно вчиняла заходи по спонуканню відповідача до укладення договорів оренди через суд чи стягнення з нього збитків, земельного податку за користування земельними ділянками без оформлення на них прав оренди. Тому ці обставини підтверджують наявність у прокурора підстав для представництва місцевого органу влади в суді в інтересах держави.

Суд погоджується із доводами представників прокуратури та позивача про те, що саме на користувача земельної ділянки покладається обов'язок вчинення певних дій з виготовлення та погодження технічної документації із землеустрою, отримання кадастрових номерів земельних ділянок і подальшого вчинення дій по укладенню та реєстрації договору оренди землі.

Відповідач фактично і тривалий час користується земельними ділянками по вул. Р. Люксембург, 6 у м. Сміла, оскільки на них розташований належний ТОВ "Поляне" на праві власності комплекс нежитлових будівель. Використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів позбавило Смілянську міську раду, як власника землі, отримувати дохід у розмірі орендної плати за весь період такого користування.

Відповідач не довів суду наявність у нього об'єктивних перешкод для укладення договорів оренди земельних ділянок під виробничою базою, не довів факту свого звернення до Смілянської міської ради по питаннях укладення договорів оренди і що йому було відмовлено в цьому чи не було можливості узгодити всі істотні умови договору з незалежних від ТОВ "Поляне" причин.

До аналогічних висновків при вирішенні спорів з приводу стягнення збитків у виді неотриманої орендної плати прийшов і Верховний суд у справах № 3-1160г-15 постанова від 17.02.2016 року та № 6-2588цс15 постанова від 14.09.2016 року.

На підставі викладеного, зменшені позовні вимоги підлягають до повного задоволення і з відповідача на користь Смілянської міської ради слід стягнути 6 081 508,85 грн. збитків, завданих внаслідок використання земельної ділянки за адресою м. Сміла, вул. Р. Люксембург, 6 загальною площею 30,1379 га без оформлення правовстановлюючих документів.

На підставі ст. 49 ГПК України, при задоволенні позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути також і 91 222,63 грн. на відшкодування сплаченого судового збору пропорційно сумі зменшених позовних вимог. Решту суми сплаченого судового збору прокурору слід повернути з Державного бюджету України за поданою ним заявою та за ухвалою суду.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляне" (ідентифікаційний код 35149958, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рози Люксембург, 6) на користь Смілянської міської ради (ідентифікаційний код 25874705, Черкаська область, м. Сміла, вул. Леніна, 37) збитки, завдані внаслідок використання земельної ділянки за адресою м. Сміла, вул. Р. Люксембург,6 загальною площею 30,1379 га без оформлення правовстановлюючих документів в загальній сумі 6 081 508,85 грн. ( у тому числі по ділянці № 1 кадастровий № :04:004:0350 площею 18,0843 га в сумі 3945892,15 грн. та по ділянці № 2 кадастровий № :04:004:0351 площею 12,0536 га в сумі 2135616,70 грн. ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляне" (ідентифікаційний код 35149958, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рози Люксембург, 6) на користь прокуратури Черкаської області (ідентифікаційний код 02911119) -- 91 222,63 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Накази видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 11 січня 2017 року

Суддя Н.М. Спаських