РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Справа № 918/1273/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Огороднік К.М. , суддя Василишин А.Р.

при секретарі судового засідання Максютинська Д.В

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 36, від 20.12.2016р.

відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 01/14-154, від 11.07.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу позивача на ухвалу господарського суду Рівненської області від 20.12.16 р. у справі № 918/1273/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

до Орендного підприємства санаторій "Червона калина"

про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 1 057 238,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області(надалі - Позивач) звернулось з позовом до Орендного підприємства санаторій "Червона калина" (надалі-Відповідач) про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 1 057 238,35 грн.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області подало заяву про вжиття заходів до забезпечення позову про стягнення заборгованості в розмірі 1 057 238,35 грн., шляхом накладення арешту на грошову суму, що належить Орендному підприємству санаторію "Червона калина" на р/р 0017 в ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" в межах суми, що є ціною позову, а саме - 1 057 238,35 грн, що не заважатиме нормальному функціонуванню орендного підприємства та вільнову використанню інших коштів на банківських рахунках.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20.12.2016 року (а.с. 50-51) в задоволенні заяви про забезпечення позову Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській області відмовлено.

Вищевказана ухвала мотивована тим, що заява позивача про забезпечення позову не містить доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, та само як і не містить будь-якого документального обгрунтування, наявності фактичних обставин справи, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (а.с.56-57), в якій просить ухвалу господарського суду Рівненської області скасувати, заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України про застосування заходів до забезпечення позову задоволити та накласти арешт на грошові суми, що належать Орендному підприємству санаторію "Червона калина" на р/р 0017 в ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" в межах суми, що є ціною позову, а саме - 1 057 238,35 грн.

Апеляційну скаргу скаржник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції обгрунтування заяви не взято до уваги, а також не взято до уваги те, що регіональне відділення просить накласти арешт на один розрахунковий рахунок відповідача, а не на всі існуючі, та в межах суми, що відповідає ціні позову. Посилається на те, що суд дійшов необгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України про вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки вимоги по вжиттю заходів до забезпечення позову відповідають позовним вимогам.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03 січня 2017 року ( а.с. 55) апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено на 18 січня 2017 року об 11:00 год. (колегією суддів у складі: головуюча суддя Бучинська Г.Б., суддя Мельник О.В., суддя Огороднік К.М.)

Розпорядженням в.о. керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_3 від 17.01.17р. у справі № 918/1273/16 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Мельника О.В. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів. Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р., суддя Огороднік К.М.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18 січня 2017 року (а.с. 72) призначено розгляд апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, у справі № 918/1273/16 колегією суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р., суддя Огороднік К.М.

В судовому засіданні від 18.01.17р. представник позивача апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечила з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників по справі, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року у справі № 918/1273/16 залишити без змін.

12.12.2016 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області через відділ канцелярії та документального забезпечення суду подало заяву про вжиття заходів до забезпечення позову про стягнення заборгованості в розмірі 1057238,35 грн., шляхом накладення арешту на грошові суми, що належать Орендному підприємству "Санаторію "Червона калина" на р/р 0017 в ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" в межах суми, що є ціною позову, а саме - 1057238,35 грн., що не заважатиме нормальному функціонуванню орендного підприємства та вільному використанню інших коштів на банківських рахунках.

Підставами для звернення з відповідною заявою позивач визначає наявність провадження у справі про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 832829,19 грн. та пені в сумі 224409 грн. та порушення відповідачем вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в частині обов"язку орендаря своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи вимоги ст. 33 ГПК, наведення доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується необхідність застосування заходів до забезпечення позову, є обовязком заявника.

Як вбачається із заяви позивача про забезпечення позову, остання не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить будь-якого документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В заяві про забезпечення позову, поданій позивачем, містяться лише загальні міркування про можливу небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, без надання будь-яких доказів та без зазначення фактичних обставин, на підтвердження викладеного в заяві.

Наявність між сторонами спору про стягнення боргу з орендної плати не є достатньою та безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невиконання зобовязань відповідачем є предметом спору, що вимагає доведення.

До заперечення на апеляційну скаргу відповідачем у справі долучено довідку про рух коштів на рахунках, відкритих у ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" станом на 16.01.17р., за змістом якої залишок коштів на рахунках відповідача складає 2 481 669,20 грн., що значно перевищує суму, заявлену до стягнення.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру підприємств щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство інформація щодо відповідача відсутня.

Позивачем не надано доказів існування щодо відповідача невиконаних судових рішень, вжиття відповідачем заходів щодо укладення значних угод, наявності невиконаних кредитних договорів, укладення договорів поруки, прийняття рішень щодо ліквідації, у зв"язку з чим суд вважає, що позивач не обгрунтував необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки відповідача.

Можливість вільного розпорядження грошовими коштами, на що вказує позивач, не може вважатися підставою для застосування заходів, визначених ст. 66 ГПК України, оскільки під час застосування заходів забезпечення позову доведенню підлягає не право особи вільно розпоряджатися грошовим коштами, а її намір розпорядитися грошовими коштами на час предявлення позову в розмірах та у спосіб, які утруднять або унеможливлять виконання рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, які фактично повторюють його доводи, викладені у заяві і яким суд першої інстанції дав належну оцінку, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними доказами та обставинами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції по даній справі обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 66, 67, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 26.12.16р. на ухвалу господарського суду Рівненської області від 20.12.2016р. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 20 грудня 2016 року у справі №918/1273/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №918/1273/16 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Василишин А.Р.