УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.01.2017Справа № 910/24173/16

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття"

до Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"ВіЕйБі Банк"Славкіної Марини Анатоліївни

про визнання протиправним та скасування повідомлення про нікчемність правочину

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗОРІ ПРИКАРПАТТЯ» звернулося до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання протиправним та скасування рішення, викладеного у формі повідомлення № 11/1-47265 від 23.09.2016р. про нікчемність правочину.

У відповідності до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України на позивача, прокурора покладено обов'язок при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не ставить обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містить імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказів на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви № 341 від 18.10.16 р. та доданих до неї документів надані фіскальний чек № 7979 від 19.10.16 р., а також відповідний опис вкладення у цінний лист, датований 19.10.16 р.

При цьому у вказаному описі вкладення в цінний лист від 19.10.16 р. зазначені документи, які містились в даному цінному листі загальною кількістю 5 предметів, а саме: позовна заява про визнання протиправним та скасування повідомлення про нікчемність правочину, копія повідомлення про нікчемність правочину, копія кредитного договору, копія договору про внесення змін до кредитного договору, копія договору застави майнових прав.

Окрім того, за результатами вивчення позовних матеріалів судом встановлено, що у вказаному описі від 19.10.16 р. не міститься переліку інших документів, доданих позивачем до позовної заяви № 341 від 18.10.16 р., поданої до суду, зокрема, копій постанови Вищого господарського суду України від 11.02.2015 у справі № 910/14439/14, постанови Верховного суду України від 16.02.2016 у справі № 826/2043/15 та довіреності № 2 від 02.09.2016р., тобто зміст вказаного опису вкладення від 19.10.16 р. не відповідає змісту додатків до позовної заяви № 341 від 19.10.16 р., поданої позивачем до суду.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 4-2 ГПК України господарський суд зобов'язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов'язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід'ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, виходячи зі змісту наявних у матеріалах позовної заяви фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про надсилання на адресу відповідача копій всіх доданих до позовної заяви № 341 від 18.10.16 р. документів, що, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на розбіжності в змісті наявних документів, зазначені фіскальний чек № 7979 від 19.10.16 р., а також відповідний опис вкладення у цінний лист, датований 19.10.16 р., із зазначенням переліку документів, не можуть бути прийняті судом як належні докази на підтвердження відправлення відповідачеві копій позовної заяви № 341 від 18.10.16 р. і всіх доданих до неї документів.

Інших доказів, які свідчать про надсилання відповідачеві позовної заяви і доданих до неї документів позивачем не надано.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Суддя Селівон А.М.