ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2017 року Справа № 923/1364/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м. Херсон

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

про стягнення 4771,35 грн

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа Пащекун А.М., довір. від 22.12.2016

від відповідача - не прибули

Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач), яким просить стягнути 2659,73 грн заборгованості за спожиту активну електроенергію, 1697,24 грн заборгованості за понаддоговірне споживання електричної енергії, 377,11 грн пені та 37,27 грн 3% річних.

Відповідач своїм правом на судовий захист та участь представника в судовому засіданні не скористався, в засідання суду не з'явився, відзив на позов і витребувані судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 22 ГПК України, зокрема, стосовно обов'язку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Ухвала від 20.12.2016 про порушення провадження у справі, надіслана відповідачу за адресою зазначеною у позовній заяві та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (АДРЕСА_1) повернулись до суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Згідно абзаців 1,3 підпункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи.

В зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд,

в с т а н о в и в:

Між сторонами 24.03.2003 укладено договір про постачання електричної енергії № 2891, який було викладено в новій редакції додатковою угодою від 25.11.2009 у зв'язку зі змінами в ПКЕЕ.

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Згідно умов п.2.2.2. договору, постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару.

Відповідно до п.2.3.3. договору, споживач зобов'язався оплачувати вартість електричної енергії згідно із додатком №2 до договору.

Графік знімання показань засобів обліку електричної енергії та порядок розрахунків визначені додатком №2 до договору.

Відповідно до п. 1 додатку № 2 до Договору "Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації", відповідач знімає показання електролічильників 15 числа у місяці з 31 днем, 14 числа у місяці з 30 днями, 13 числа у місяці з 29 днями та 12 числа у місяці з 28 днями, та згідно абз. 1, 2 п.3 додатку №2 оформлює акт про обсяги використаної електроенергії за розрахунковий період, який надає його постачальнику не пізніше наступного робочого дня.

Пунктом 6.11 ПКЕЕ передбачено, що остаточний розрахунок споживача за електроенергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електроенергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електроенергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Абзацом 8 п.1 додатку № 2 Договору передбачено, що рахунок відповідач повинен сплатити у термін, встановлений умовами договору, а саме: протягом 5 операційних днів з моменту отримання рахунку.

Відповідно до п. 6.39. ПКЕЕ у разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. У цьому разі відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Згідно рахунків №2891 від 28.04.2016, 18.05.2016, 16.06.2016, 20.07.2016 Споживач отримав у період квітень 2016р. 342 кВт/годин активної електроенергії та має сплатити її вартість, що становить 652.28 грн., враховуючи передплату 190.73 грн. борг за квітень становить 461.55 грн.; травень 2016р. 358 кВт/годин активної електроенергії та має сплатити її вартість, що становить 723.79 грн.; червень 2016р. 342 кВт/годин активної електроенергії та має сплатити її вартість, що становить 691.44 грн.; липень 2016р. 358 кВт/годин активної електроенергії та має сплатити її вартість, що становить 782.95 грн.

Розрахунок проведений за встановленою потужністю 2.2 кВт.г. згідно п. 6.39. ПКЕЕ.

Додатком №1 Договору обсяг постачання електричної енергії закріплено нарівні 100 кВтг.

На підставі зазначених вище норм, на різницю фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії за квітень, травень, червень та липень 2016р. Позивачем було нараховано Відповідачу двократну її вартість.

Рахунки №2891 за квітень, травень, червень та липень 2016р. направлено поштою, що підтверджується супровідними листами до них, фіскальними чеками та списками згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

Згідно з п. 4.2.2 Договору та п. 5 додатку № 2 до договору встановлено, що у разі перевищення обсягу фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії над встановленим договірним обсягом електроспоживання на цей розрахунковий період, споживач сплачує постачальнику електричної енергії двократну вартість величини перевищення.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

На підставі зазначених норм позивач нарахував відповідачу на різницю фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії за травень - липень двократну її вартість в сумі 1697,24 грн, виставлено рахунки № 2891 від 18.05.2016, 16.06.2016, 20.07.2016, 01.08.2016, які направлено поштою, що підтверджується супровідними листами до них, фіскальними чеками та списками згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

Однак, відповідач не сплатив отримані ним рахунки у визначені договором строки.

Таким діями відповідач порушував право позивача на отримання коштів за поставлену електроенергію.

Частиною 2 ст. 692 ЦКУ покладено на покупця обов'язок сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 2659,73 грн заборгованості за спожиту активну електроенергію, 1697,24 грн заборгованості за понаддоговірне споживання електричної енергії підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 377,11 грн пені суд виходить з наступного.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вищезгаданого Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічна норма міститься в п. 2 ст. 343 ГК України.

На підставі вищевикладеного та відповідно до п.6 Додатку 2 до Договору сторонами погоджено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується, а сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

Позивач здійснив нарахування пені в розмірі 377,11 грн, виходячи з того, що відповідач, отримавши рахунки, повинен був сплатити зазначені в них суми за спожиту активну електроенергію протягом 5 операційних днів відповідно до вимог абзацу 8 п.1 додатку № 2 Договору.

Суд перевірив розрахунок пені та встановив, що він здійснений позивачем арифметично та методологічно вірно.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 377,11 грн пені підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 37,27 грн також підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги документально підтверджені, а отже такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378 грн відшкодовуються йому за рахунок відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (м. Херсон вул. Пестеля 5, код 05396638,

- на рахунок зі спеціальним режимом використання № 0852 в філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" № 10021 МФО 352457, - 2659,73 грн заборгованості за спожиту активну електроенергію, 1697,24 грн заборгованості за понаддоговірне споживання електричної енергії;

- на поточний рахунок № 2 у ФХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 352457, - 1378 грн витрат зі сплати судового збору, 377,11 грн пені та 37,27 грн 3% річних.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.01.2017.

Суддя В.П.Ярошенко