Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

?16? січня 2017 року справа № 927/1119/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова Аграрна Компанія,

юридична адреса: вул. Мельникова, 12, м. Київ, 04050

поштова адреса: вул. Борисоглібська, 6Б, м. Київ, 04070

Відповідач: Державне підприємство «Дослідне господарство «Деснянське» Прилуцької дослідної станції інституту садівництва Національної академії аграрних наук України,

вул. Шевченка, буд. 26А, с. Новоселівка, Чернігівський район, Чернігівська область. 15502

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Національна академія аграрних наук України, вул. Суворова, 9, м. Київ, 01010

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 275721,17 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не зявився

В судовому засіданні 16.01.2017 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова Аграрна Компанія подано позов до Державного підприємства «Дослідне господарство «Деснянське» Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України про стягнення 275721,17 грн. заборгованості, з якої 255686,95 грн. сума основного боргу, 13451,36 грн. інфляційних втрат за період з 26.11.2015 по 04.10.2016 та 6582,86 грн. трьох відсотків річних за аналогічний період. Позовні вимог обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору поставки № ППММ-02/04/12-06 від 02.04.2012 та додатків до нього.

Ухвалою суду від 01.12.2016 за клопотанням позивача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Національну академію аграрних наук України () (а.с.1-2).

Відповідач відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив.

Позивач, відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача у судове засідання 16.01.2017 року не зявились, повноважних представників не направили, будь яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслали, про дату, час та місце судового засідання були неодноразово повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.60-61,70-74).

Зважаючи на те, що згідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представників сторін у судове засідання та не надання відповідачем відзиву на позов,не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд , -

в с т а н о в и в:

02 квітня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія» (надалі - постачальник, позивач по справі) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Деснянське» Національної академії аграрних наук України (), найменування якого змінено на Державне підприємство «Дослідне господарство «Деснянське» Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України () (надалі покупець, відповідач по справі) укладено договір поставки № ППММ-02/04/12-06, за умовами якого постачальник зобовязався передати у власність покупця, а покупець прийняти і своєчасно сплатити за нафтопродукти (надалі товар) відповідно до умов договору (п. 1.1 договору).

Сторони погодили в п. 1.2 договору, що номенклатура, кількість, ціна, термін і умови постачання товару визначаються сторонами в додатках (специфікаціях), які є невідємними частинами даного договору і видаткових накладних. Загальна вартість товару, який поставляється за даним договором, визначається сумою вартості товару по всіх додатках і витратних накладних на кожну партію товару (п. 1.5 договору).

Відповідно п. 2.1 договору товар поставляється партіями автотранспортом постачальника в пункти призначення, вказані покупцем на умовах, вказаних в Додатках, які є невідємною частиною даного договору. При тлумаченні цього договору мають силу Міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 р. (п. 2.2 договору).

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату за товар безготівковими платежами на підставі виставленого рахунку фактури на банківський рахунок постачальника. Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника (п. 3.3 договору).

Згідно п. 2.4 договору покупець зобовязаний сплатити вартість товару на умовах цього договору і додатків до нього, на підставі виставленого рахунку. Передача товару представнику покупця відбувається за наявності надання останнім належним чином оформленої довіреності на отримання товару.

02 квітня 2012 року сторонами була складена специфікація (додаток № 1) до договору поставки № ППММ-02/04/12-06, згідно якої позивач зобовязався передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити нафтопродукти за номенклатурою, по якості в кількості та по ціні на таких умовах: - дизельне паливо наливом у кількості 8267 (л), за ціною 9,20 грн. за 1 літр, вартістю 76056,40 грн. (без ПДВ); масло М10Г2К у кількості 400 (л), за ціною 11,98 за 1 літр, вартістю 4793,33 грн. (без ПДВ). Вартість товару згідно даного додатку складає 97019,68 грн. (з ПДВ) (а.с.16).

20 травня 2012 року сторонами була складена специфікація (додаток № 2) до договору поставки № ППММ-02/04/12-06 згідно якої позивач зобовязався передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити нафтопродукти за номенклатурою, по якості в кількості та по ціні на таких умовах: - дизельне паливо наливом у кількості 4580 (л), за ціною 9,43 грн. за 1 літр, вартістю 43204,67 грн. (без ПДВ). Вартість товару згідно даного додатку складає 51845,60 грн. (з ПДВ) (а.с.20).

09 липня 2012 року сторонами була складена специфікація (додаток № 3) до договору поставки № ППММ-02/04/12-06, згідно якої позивач зобовязався передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити нафтопродукти за номенклатурою, по якості в кількості та по ціні на таких умовах: - дизельне паливо наливом у кількості 4892 (л), за ціною 9,85 грн. за 1 літр, вартістю 48186,20 грн. (без ПДВ); - бензин А-76 наливом у кількості 1000 (л) за ціною 10,10 грн. за 1 літр, вартістю 10100,00 грн. (без ПДВ). Вартість товару згідно даного додатку складає 69943,44 грн. (з ПДВ) (а.с.24).

30 липня 2012 року сторонами була складена специфікація (додаток № 4) до договору поставки № ППММ-02/04/12-06, згідно якої позивач зобовязався передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити нафтопродукти за номенклатурою, по якості в кількості та по ціні на таких умовах: - дизельне паливо наливом у кількості 4650 (л), за ціною 8,38 грн. за 1 літр, вартістю 38967,00 грн. (без ПДВ); - бензин А-76 наливом у кількості 2446 (л) за ціною 8,54 грн. за 1 літр, вартістю 20888,84 грн. (без ПДВ). Вартість товару згідно даного додатку складає 71827,00 грн. (з ПДВ) (а.с.28).

03 серпня 2012 року сторонами була складена специфікація (додаток № 5) до договору поставки № ППММ-02/04/12-06, згідно якої позивач зобовязався передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити нафтопродукти за номенклатурою, по якості в кількості та по ціні на таких умовах: - дизельне паливо наливом у кількості 4942 (л), за ціною 8,29 грн. за 1 літр, вартістю 40969,18 грн. (без ПДВ). Вартість товару згідно даного додатку складає 49163,01 грн. (з ПДВ) (а.с.33).

Виходячи із умов специфікацій до договору поставки № ППММ-02/04/12-06, сторони погодили, що оплата 100% вартості товару здійснюється протягом 3 банківських днів з моменту отримання товару.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору поставки № ППММ-02/04/12-06 від 02.04.2012 та специфікацій до нього (додатки №№ 1-5), позивачем згідно видаткових накладних № 655 від 02.04.2012 на суму 97019,68 грн., №1053 від 28.05.2012 на суму 51845,60 грн., № 1334 від 31.07.2012 на суму 69943,44 грн., № 1401 від 09.08.2012 на суму 46760,40 грн., № 1402 від 09.08.2012 на суму 25066,61 грн., № 1422 від 07.08.2012 на суму 49163,02 грн. (а.с.17, 21, 25, 29-30, 34), було поставлено, а відповідачем в особі ОСОБА_1, що діяв на підставі довіреностей № 0011 від 02.04.2012, № 0015 від 25.05.2012, № 0026 від 26.07.2012, № 0027 від 03.08.2012, № 0029 від 10.08.2012 (а.с.18-19, 22-23, 26-27, 31-32, 35-36), отримано товар на загальну суму 339798,75 грн.

Також, на виконання умов договору поставки № ППММ-02/04/12-06 від 02.04.2015 згідно видаткових накладних від 30.09.2012 за № 2112 на суму 28722,60 грн., від 30.09.2012 за № 2197 на суму 12120,00 грн. та від 21.11.2012 за № 2409 на суму 28722,60 грн. (а.с.37-39) позивачем було поставлено, а відповідачем отримано нафтопродукти (дизельне пальне підвищеної якості (євро) марки С виду І та бензин А-76) загальною вартістю 69565,20 грн.

Позивачем на оплату вартості поставленого товару були виставлені рахунки № 836 від 02.04.2012 на суму 97019,68 грн., № 1216 від 28.05.2012 на суму 51845,60 грн., № 1671 від 31.07.2012 на суму 69943,44 грн., № 1807 від 09.08.2012 на суму 120990,03 грн., № 2647 від 26.09.2012 на суму 28722,60 грн., № 2671 від 13.09.2012 на суму 12120,00 грн., 02.10.2012 на суму 28722,60 грн.(а.с.44-50).

У відповідності до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Виходячи з умов специфікацій до договору № ППММ-02/04/12-06, а саме пункту 3, відповідач мав розрахуватися за товар поставлений згідно видаткової накладної № 655 від 02.04.2012 05.04.2012 (прострочка з 06.04), згідно видаткової накладної № 1053 від 28.05.2012 31.05.2012 (прострочка з 01.06), згідно видаткової накладної № 1334 від 31.07.2012 03.08.2012 (прострочка з 04.08), згідно видаткових накладних № 1401, 1402 від 09.08.2012 14.08.2012 (про строчка з 15.08), згідно видаткової накладної № 1422 від 07.08.2012 10.08.2012 (прострочка з 11.08).

За товар, поставлений позивачем на виконання умов договору № ППММ-02/04/12-06, без додаткового узгодження сторонами умов поставки шляхом складання специфікацій, відповідач мав розрахуватися відразу після прийняття такого товару у відповідності до вимог ч. 1 ст. 692 ЦКУ, а саме за товар поставлений згідно видаткових накладних №№ 2112, 2197 від 30.09.2012 01.10.12 та згідно видаткової накладної № 2409 від 21.11.2012 22.11.2012.

Відповідач порушив умови договору за вартість поставленого товару розрахувався частково на суму 153677,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача, сформовану станом на 27.12.2012 (а.с. 56). Решту вартості поставленого товару в сумі 255686,95 грн. (409363,95 грн. 153677,00 грн.) відповідач не оплатив.

Судом враховано, що відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність складає три роки. Виходячи з вимог ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Будь яких заяв чи клопотань про застосування наслідків спливу строків позовної давності до суду не надходило.

При цьому, заборгованість відповідача за договором поставки № ППММ-02/04/12-06 від 02.04.2012 в сумі 255686,95 грн. була підтверджена актом звірки взаєморозрахунків сторін станом на 01.05.2014, що підписаний керівником відповідача та завірений його печаткою (а.с.40-41). Водночас, виходячи із змісту пункту 4.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішені господарських спорів» підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір, свідчить про визнання боржником свого боргу, що є підставою для переривання перебігу позовної давності у відповідності до ст. 264 Цивільного кодексу України.

10 листопада 2015 року позивач направляв на юридичну адресу відповідача вимогу № 09/11/15-02 про погашення заборгованості за договором поставки від 12.04.2012 за №ППММ-02/04/12-06 (а.с.42-43,51). Вказана вимога була отримана відповідачем 16.11.2015 та залишена останнім без відповіді та виконання (а.с.52).

На момент винесення рішення по справі відповідач наявну заборгованість в сумі 255686,95 грн. не погасив. Доказів сплати до суду не надав.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 6582,86 грн. відсотків річних за період з 26.11.2015 по 04.10.2016 та 13451,36 грн. інфляційних втрат за той же період.

Враховуючи, що відповідач порушив умови договору, взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, суд дослідивши матеріали справи, перевіривши наданий позивачем розрахунок, заслухавши повноважних представників сторін, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та про стягнення з відповідача 255686,95 грн. основного боргу, 6582,86 грн. відсотків річних та 13451,36 грн. інфляційних витрат за заявлені періоди.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача з урахуванням вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 33, 34, 49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Деснянське» Прилуцької дослідної станції інституту садівництва Національної академії аграрних наук України (15502, Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новоселівка, вул. Шевченко, 26А, п/р 260048948 в АТ «Райффайзен Банк «Аваль», МФО 353348, код 00497348) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Товарна Аграрна Компанія» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, п/р 6255 в філії ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ) - 255686,95 грн. основного боргу, 13451,36 грн. інфляційних втрат, 6582,86 грн. відсотків річних та 4135,82 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 17.01.2017р.

Суддя І.Г.Мурашко