ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"10" січня 2017 р. Справа № 911/1306/16

Суддя Лопатін А.В., розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вітард, м. Бровари

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ніса, Київська область, Макарівський район, с. Липівка

про про визнання рішення загальних зборів та довіреності недійсними

в межах справи про банкрутство № 911/1306/16

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1306/16 за заявою боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ніса про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 28.04.2016 р.

Постановою господарського суду Київської області від 12.05.2016 р. визнано банкрутом ТОВ Ніса та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено ОСОБА_2, зобов'язано останнього протягом двох тижнів по закінченню встановленого частиною третьою ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом строку подати на затвердження до суду реєстр вимог кредиторів банкрута, а за результатами роботи звіт та ліквідаційний баланс.

27.12.2016 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ТОВ Вітард подано позовну заяву від 27.12.2016 р. про визнання недійсними всіх рішень загальних зборів учасників ТОВ Ніса, оформлених протоколом № 12 від 01.04.2016 р., у звязку з відсутністю згоди на його підписання; визнання недійсною довіреність б/н від 01.04.2016 р. на представлення інтересів ТОВ Вітард на імя ОСОБА_3.

Статтею 4-1 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до приписів частини першої статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з п. 3 частини першої статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до приписів пп. 10 п. 2 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладення у справі про банкрутство, або визнання її недійсною 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Пунктом 3 частини першої статті 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Пунктом 2.11. розяснень наданих Вищим господарським судом України у постанові від 21.02.2013, № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Частиною третьою статті 6 Закону України Про судовий збір встановлено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вже зазначалося, відповідно до прохальної частини позовної заяви ТОВ Вітард, заявник просить суд визнати недійсними всі рішення загальних зборів учасників ТОВ Ніса, оформлені протоколом № 12 від 01.04.2016 р., у звязку з відсутністю згоди на його підписання; визнати недійсною довіреність б/н від 01.04.2016 р. на представлення інтересів ТОВ Вітард на імя ОСОБА_3. Отже, позовна заява складається з двох позовних вимог.

Разом з тим, заявник у порушення приписів Закону України Про судовий збір, яким встановлено ставки сплати судового збору за подання відповідних заяв, здійснив оплату судового збору виходячи з 1 розміру мінімальної заробітної плати за кожну позовну вимогу, що підтверджується долученими до позовної заяви квитанціями від 27.12.2016 р.: № 0.0.678205794.1 на суму 1378,00 грн., № 0.0.678206694.1 на суму 1378,00 грн., в той час як, Законом встановлено 2 розміри мінімальної заробітної плати за подання, зокрема заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство, а у разі обєднання позовних вимог в одній заяві - за кожну позовну вимогу.

Таким чином, заявником не дотримано вимог процесуального законодавства щодо долучення до позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до вимог п. 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на викладене, позовна заява ТОВ Вітард про визнання рішення загальних зборів та довіреності недійсними підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву ТОВ Вітард від 27.12.2016 р. про визнання рішення загальних зборів та довіреності недійсними та додані до неї документи (всього на 19 арк.) повернути заявнику без розгляду.

Суддя А.В. Лопатін