донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

18.01.2017 справа № 908/1971/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю б/н від 17.01.2017,
від відповідача:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПриватного підприємства "Запоріжбіосінтез", м. Запоріжжя,

на рішення Господарського суду Запорізької області

від03.10.2016 (повне рішення складено 06.10.2016)

по справі№ 908/1971/16

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "В-БЕСТ", м. Запоріжжя,
доПриватного підприємства "Запоріжбіосінтез", м. Запоріжжя,
простягнення 148 137, 00 грн. основного боргу та 522, 12 грн. 3% річних

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Запорізької області (суддя Науменко А. О.) від 03.10.2016 по справі № 908/1971/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «В-БЕСТ», м. Запоріжжя (далі ТОВ «В-БЕСТ»), до Приватного підприємства «Запоріжбіосинтез», м. Запоріжжя (далі ПП «Запоріжбіосінтез»), задоволено в повному обсязі та стягнуто з останнього 148 137, 00 грн. основного боргу, 522, 12 грн. 3% річних та 2 229, 89 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ПП «Запоріжбіосинтез» звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2016 по справі № 908/1971/16, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на відсутність його вини у виникненні спору; крім того господарський суд, на думку апелянта, безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання про розстрочення виконання рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 18.01.2017.

У судове засідання зявився представник позивача, просив оскаржуване рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 88).

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 02.04.2016 між ТОВ «В-БЕСТ» (Постачальник) та ПП «Запоріжбіосинтез» (Покупець) укладено договір поставки № 02/04/2016 (далі Договір), відповідно до п. 1.2 якого Продавець на підставі Специфікацій, погоджених з Покупцем, поставляє, а Покупець приймає та оплачує продукцію на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору Покупець оплачує продукцію в безготівковому порядку на банківський рахунок Продавця. Оплата за товар здійснюється в 100% розмірі протягом 30 календарних днів з моменту поставки кожної партії товару.

Згідно з п. 6.2 Договору продукція вважається прийнятою Покупцем у Продавця за якістю та кількістю, якщо Покупець зробив відповідні відмітки, зокрема, на видаткових документах Продавця, у випадку самостійного вивозу. Після приймання Покупцем продукції претензії за кількістю та якістю Продавцем не приймаються.

У п. 11.1 Договору сторони визначили, що він набирає чинності з дня його підписання Сторонами та діє до 31.12.2016 або до повного виконання Сторонами своїх зобовязань.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що спірний Договір за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 Цивільного кодексу України та ст. 264-271 Господарського кодексу України.

Господарським судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними № 6 від 06.05.2016 на суму 148 137, 00 грн. та № 13 від 20.05.2016 на суму 7 830, 27 грн.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи оплата відповідачем товару, отриманого за видатковою накладною № 13 від 20.05.2016 в сумі 7 830, 27 грн. (а. с. 23).

Оскільки строк виконання обовязку з оплати за поставлений відповідно до видаткової накладної № 6 від 06.05.2016 товар настав, і вказаний обовязок відповідачем виконано не було, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення вартості неоплаченого товару, а також нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних за період з 06.06.2016 по 21.07.2016.

Господарський суд, пославшись на відсутність доказів належного виконання відповідачем виконання з оплати продукції, вказані позовні вимоги визнав обґрунтованими та задовольнив їх в повному обсязі, з чим погоджується апеляційний суд.

Доводи апелянта про те, що відсутність доказів звернення ТОВ «В-БЕСТ» до нього з вимогою сплатити 3 % річних унеможливлює стягнення судом зазначеної суми, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки підставою для нарахування 3 % річних є факт прострочення виконання грошового зобовязання, а звернення ПП «Запоріжбіосинтез» до господарського суду з відповідним позовом і є формою вимоги, про яку йдеться в ст. 625 Цивільного кодексу України; обовязковість направлення окремої вимоги про стягнення 3 % річних законодавчо не передбачена.

Посилання відповідача на неякісність поставленої йому за видатковою накладною № 6 від 06.05.2016 продукції правомірно не прийняті господарським судом з огляду на їх недоведеність, що не позбавляє відповідача права звернутись до суду з відповідним позовом.

Під час розгляду справи в першій інстанції ПП «Запоріжбіосінтез» було подано клопотання про розстрочення виконання рішення господарського суду на 6 місяців у звязку із скрутним фінансовим становищем підприємства.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Господарським судом правильно зазначено, що надана відповідачем в обґрунтування викладених у клопотанні обставин довідка банку про обіги коштів підприємства за період з 01.06.2016 по 05.09.2016 по рахунку ПП "Запоржіжбіосінтез" не є належним доказом відсутності грошових коштів на банківських рахунках відповідача, оскільки юридична особа може мати декілька рахунків у різних банках. Оскільки інших документів заявником надано не було, господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність належних доказів скрутного становища відповідача як підстави для задоволення клопотання останнього про розстрочення виконання рішення.

В апеляційній скарзі ПП «Запоріжбіосинтез» також просить розстрочити виконання рішення строком на 6 місяців у випадку відмови у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись та тяжке фінансове становище.

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки будь-яких доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин заявником не надано, а додані до письмових пояснень відповідача постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду по справі № 908/1971/16 та про арешт коштів боржника за цією справою не є достатніми доказами виключності обставин як підстави розстрочення виконання рішення відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки оскаржуване рішення господарського суду є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків, викладених в рішенні, не спростовують, рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2016 по справі № 908/1971/16 підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 83, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Запоріжбіосинтез», м. Запоріжжя, на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2016 по справі № 908/1971/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.10.2016 по справі № 908/1971/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3